Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2016 Справа №607/5514/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Братасюка В.М.

з участю секретаря Чичкевич О.І.

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, згідно якого просить стягнути з відповідача на його користь 800 доларів США отриманих відповідачем за договором позики, оформленим розпискою від 24.11.2014 року, й заявлені вимоги мотивує тим, що відповідач позичив у нього, згідно розписки, кошти під умову повернення до 24.12.2014 року, однак грошей не повернув, уникає зустрічей з позивачем.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримали з зазначених у позові підстав. Просять позов задовольнити стягнувши суму позики в гривневому еквіваленті станом на дату ухвалення судового рішення.

Відповідач в судове засідання зявився, позов визнав, однак зазначив, що кошти ним позичалися для передачі сторонній особі засновнику підприємства, в якому відповідач працював керівником.

Всесторонньо, повно та обєктивно дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти.

24.11.2014 року відповідач отримав від позивача кошти в сумі 800 доларів США

під зобовязання повернення грошей до 24.12.2014 року, що стверджується письмовою розпискою з власноручним підписом ОСОБА_3, копія якої знаходиться в матеріалах справи.

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позивальника. (ч.1 ст.1047 ЦК України).

Таким чином суд приходить до переконання, що, відповідно до ст. 1046 ЦК України, сторони спору уклали договір позики.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк . (ч.1 ст.530 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені в договорі.

В судовому засіданні відповідач визнав викладені позивачем обставини, однак суду пояснив, що позичав кошти, оскільки в подальшому мав намір передати позичені кошти сторонній особі засновнику підприємства, в якому відповідач працював керівником.

Позивач дану обставину також визнав, а тому в силу ст. 61 ЦПК України, це доказування не потребує.

Належними та допустимими доказами відповідач суду не спростував доводи позивача, не довів виконання зобовязання з вчасного повернення коштів, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення.

У п.14 Постанови №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» Пленум Верховного суду України зазначає, що при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні. У разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України.

Керуючись ст.ст. 60, 88, 212-215, 222 ЦПК України, ст.ст. 16, 509, 526, 1046 1049 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 суму боргу за розпискою від 24.11.2014 року в гривневому еквіваленті, згідно офіційного курсу НБУ станом на 16.06.2016 року, що становить 19 912 гривень, та 551, 20 гривень сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий Братасюк В.М.