Справа № 466/3624/16-ц
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

15 квітня 2016 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Білінська Г.Б., розглянувши матеріали заяви ЛМКП «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційні витрати, трьох відсотків річних та витрат по сплаті судового збору, -

встановила:

13 квітня 2016 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 3610,65 грн., інфляційні витрати в сумі 156,76 грн., трьох відсотків річних в сумі 42,01 грн., всього 3809,42 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 689,00 грн.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до п.5 ст.100 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, то суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), що є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

З матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що вимоги про стягнення трьох відсотків річних в розмірі 42,01 гривень не підлягають розгляду в порядку наказаного провадження.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю, що у прийнятті заяви ЛМКП «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційні витрати, трьох відсотків річних та витрат по сплаті судового збору слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 96, 99, 100, 210 ЦПК України,-

у х в а л и л а :

у прийнятті заяви ЛМКП «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційні витрати, трьох відсотків річних та витрат по сплаті судового збору відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_3