Справа № 192/1696/16-ц
Провадження № 2/192/248/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" липня 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Щербини Н. О.,

за участю секретаря судового засідання Сербіної Л. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 20 вересня 2012 року ОСОБА_1 відповідно до укладеного договору б/н отримав кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві, а відповідно до п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 зазначених Умов та Правил відповідач також надав згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і він надав право на зменшення/збільшення в будь-який момент кредитного ліміту. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивач посилається на те, що у відповідності до умов договору він свої зобовязання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі визначеному договором, а відповідач свої зобовязання не виконав належним чином, у звязку з чим станом на 29 лютого 2016 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 17 527 гривень 30 копійок, з яких 2 000 гривень 00 копійок - заборгованість за кредитом, 11 416 гривень 48 копійки - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 800 гривень 00 копійок заборгованість за пенею та комісією, а також нараховані штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 гривень (фіксована частина) та 810 гривень 82 копійки (процентна складова), у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_1 помер 22 жовтня 2013 року (а.с.49). Згідно листа Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 04 червня 2016 року після його смерті було відкрито спадкову справу №101/2014, а з заявою про прийняття спадщини після його смерті звернувся ОСОБА_2 (а.с.59-65), якому постановою від 02 жовтня 2014 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Представник позивача в судове засідання 05 липня 2016 року не зявився, згідно поданої заяви просив здійснювати розгляд справи за відсутності їхнього представника (а.с.38).

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до наступного висновку.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 20 вересня 2012 року підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, яка складає між нею та банком договір про надання банківських послуг та отримав в ПАТ КБ «Приватбанк» кредит в розмірі 2 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Актовим записом про смерть №234 від 25 жовтня 2013 року підтверджується, що ОСОБА_1 помер 22 жовтня 2013 року (а.с.49), а після його смерті з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса звернувся ОСОБА_2 (а.с.59-65), якому постановою від 02 жовтня 2014 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Частиною 4 ст. 25 ЦК України передбачено, що в момент смерті фізичної особи припиняється її цивільна правоздатність, а відповідно припиняється і цивільна процесуальна дієздатність. Проте, у звязку зі смертю боржника в кредитних правовідносинах має місце перехід обов'язків боржника до його спадкоємців, а нормами матеріального права визначено порядок пред'явлення вимоги кредитора до спадкоємців та обов'язки останніх.

Так, статтею 1281 ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Крім того, виходячи з аналізу ст. 37 ЦПК України передумовою процесуального правонаступництва є перехід суб'єктивного права від однієї особи до іншої в матеріальному праві, а одним із суб'єктів такої заміни у матеріальному праві має бути особа, яка за життя була стороною або третьою особою в цивільному процесі, оскільки до правонаступника переходять всі процесуальні права та обов'язки правопопередника.

З огляду на те, що судом було отримано відповідь з нотаріальної контори (а.с.59-65), згідно якої правонаступником померлого є ОСОБА_2, яки прийняв спадщину після його смерті, але не оформив на неї свої спадкові права, не отримав свідоцтво про право на спадщину, а суд самостійно позбавлений можливості здійснювати збір доказів у справі, в тому числі виявляти та залучати до участі у справі спадкоємців, в якості відповідачів, а також уточнювати позовні вимоги позивача, тому суд приходить до наступного висновку.

Згідно п.6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, а відповідно до п.1 зазначеної частини та статті суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 8 ЦПК України, якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини.

За викладених обставин, виходячи з характеру спірних правовідносин та відсутності прямої норми щодо підстав закриття провадження у справі у разі пред'явлення позову після смерті фізичної особи, то з врахуванням положень ч. 8 ст. 8 ЦПК України підлягають застосуванню правила п.1 та п.6 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Таким чином, під час розгляду справи з наданих суду доказів було встановлено, що померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, а спірні правовідносини хоча і допускають правонаступництво, проте позивач не заявив своїх вимог до спадкоємців шляхом уточнення позовних вимог та предявлення до них вимог про стягнення заборгованості згідно правил ЦК та ЦПК України, а ОСОБА_1 особисто не може бути стороною у справі у звязку з його смертю, що є підставами для закриття провадження у справі відповідно до п.1 та п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Керуючись п.1 та п.6 ч.1 ст.205 ст.ст. 206, 208-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина