Справа № 653/457/16-ц
Провадження № 2/653/337/16
РІШЕННЯ

іменем України

26.04.2016

Генічеський районний суд Херсонської області, у складі:

головуючої судді Шарко Н.А.,

секретаря Карпенко І.Д.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 9/20 частин домоволодіння в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила визнати за ОСОБА_2 Ніколь Миколаївною у порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_5 право власності на нерухоме майно у розмірі 9/20 часток, яке складається з: частини житлового будинку «А», загальною площею 29,6 кв.м., а саме: з кімнат 1-4 пл. 6,2 кв.м., 1-5 пл. 15,2 кв.м., 1-6 пл. 8,2 кв.м., сіней «а», № 2,3 споруди огорожі та воріт, що розташоване по вул. Крупській, 11, у м. Генічеську, Херсонської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті 11 квітня 2015р. ОСОБА_5, відкрилась спадщина на 9/20 частин домоволодіння по вул. Крупській, 11 у м. Генічеську, що належали померлому на підставі рішення місцевого суду Генічеського району від 22.12.2005р. Проте, за життя ОСОБА_5 не здійснив державну реєстрацію права власності на вказане майно, внаслідок чого при зверненні позивача до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено. Оскільки, ОСОБА_4 позбавлена можливості прийняти спадщину, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, тому змушена була звернутись до суду з вказаною заявою.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Відповідач та його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнали частково, не заперечували проти його задоволення у частині визнання права власності за ОСОБА_4 у порядку спадкування на 9/40 часток домоволодіння.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 від 14 вересня 2004р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області, серії І-КГ за № 134484, актовий запис №135, батьком останньої записано - ОСОБА_5.

На підставі рішення місцевого суду Генічеського району Херсонської області по справі №2-1201/05, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про поділ майна, ОСОБА_5 виділено у власність частину будинку, яка складається з кімнат 1-4 пл. 6,2 кв.м., 1-5 пл. 15,2 кв.м., 1-6 пл. 8,2 кв.м., загальною площею 29,6 кв.м., сіней «а», що складає 9/20 частки ідеальної частини, та розташована по вул. Крупській, 11, у м. Генічеську, Херсонської області.

11 квітня 2015р. ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області від 14 квітня 2015р. серії I-КГ №196646.

Згідно довідки КП «Генічеського БТІ» ХОР від 11.01.2016р. № 13, зазначено, що власниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, на підставі рішення місцевого суду Генічеського району від 22.12.2005р. є ОСОБА_5, право власності за яким не оформлено, та ОСОБА_2.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_4 зверталась до Генічеської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадку, проте їй було відмовлено, оскільки право власності на 9/20 часток домоволодіння за адресою: вул. Крупської, 11, у м. Генічеську, Херсонської області ОСОБА_5 належним чином не оформлено, правовстановлюючий документ не зареєстрований відповідно до чинного законодавства.

За таких обставин, позивач позбавлена можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про спадщину на частку вищевказаного житлового будинку, що й стало підставою звернення до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі неприйняття спадщини або в разі відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом право на спадкування одержують спадкоємці за законом.

Згідно вимог ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 як спадкоємці за законом першої черги звернулись у встановлений законом строк, до державного нотаріуса Генічеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5

29 січня 2016р. державним нотаріусом ОСОБА_6 на адресу ОСОБА_4 було направлено листа з розясненням, що оскільки право власності за померлим ОСОБА_5 на 9/20 часток будинку №11 по вул. Крупської у м. Генічеську не було зареєстровано в установленому законом порядку, тому для вирішення питання про прийняття спадщини слід звернутись до суду.

Таким чином, відсутність реєстрації права власності на будинок за спадкодавцем позбавляє можливості позивача оформити свої спадкові права шляхом оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частина 1 статті 1258 ЦК України, передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст.1278 частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

З огляду на викладене суд вважає, що спадкоємцями першої черги є як донька спадкодавця ОСОБА_4, так і батько ОСОБА_2, у зв"язку з чим спадкова маса після смерті ОСОБА_5 у виді 9/20 часток вищевказаного будинку повинна бути розділена між спадкоємцями у рівних частинах.

Відтак суд не може порушити право відповідача на спадкування за законом, у звязку з чим задовольняє позов частково.

Керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позовом ОСОБА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 Ніколь Миколаївною (ІНФОРМАЦІЯ_1) право власності у порядку спадкування на 9/40 часток домоволодіння №11, яке розташоване у Херсонській області, м. Генічеськ, вул. Крупської, після смерті батька ОСОБА_5, який помер 11 квітня 2015р.

У решті позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд Херсонської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_7