Провадження № 2/127/3935/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Третьої Вінницької Державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 за участі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Третьої Вінницької Державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи позов тим, що 10.08.2012 року помер його батько ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І АМ № 28477. Заповіт померлим не складався. Позивач, як спадкоємець першої черги на спадкування на майно, а саме частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 у м. Вінниці, не дотримався строків прийняття спадщини через те, що він не знав про чітко встановлений строк прийняття спадщини, а також через те, що смерть батька викликала у нього сильні душевні переживання та стрес і на підставі цього погіршився стан його здоровя, що призвело до госпіталізації та довготривалого лікування у медичних закладах.

12.11.2015 року державним нотаріусом Третьої Вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальних дій, а тому просив суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник третьої особи Третьої Вінницької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилась, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, при вирішені справи покладалась на розсуд суду.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність не зявившихся сторін, на підставі наявних матеріалів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані сторонами докази, спадкову справу № 51/2013 суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-АМ № 285477 ОСОБА_4 помер 10.08.2012 року в м. Вінниці. (а.с. 6).

Померлий заповіту не складав. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, на частину квартири.

Дана обставина підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 30.04.1998 р., згідно якого ОСОБА_4 на праві приватної власності належала 4/125 частки квартири № 24 в житловому будинку №14 по вул. Чекістів в м. Вінниці (а.с.7).

Позивач ОСОБА_2 є рідним сином померлого ОСОБА_4

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Третьої вінницької державної нотаріальної контори від 12.11.2015 р. №2371/02-31 ОСОБА_5, оскільки ОСОБА_2 не подав заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини протягом шести місяців, а також у звязку з тим, що відсутні спадкоємці, котрі могли б надати згоду на прийняття спадщини ОСОБА_2, свідоцтво про право на спадщину після смерті 10.08.2012 року ОСОБА_4 його сину ОСОБА_2 не може бути видане (а.с.8).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За приписами частини 1 та 2 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з частиною 2 статті 1220, частиною 1 статті 1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини - шість місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. №7 ,,Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як встановлено в судовому засіданні, протягом визначених статтею 1270 ЦК України шести місяців з часу відкриття спадщини, позивач не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Після закінчення встановленого статтею 1270 ЦК України строку позивач звернувся до суду для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини та навів причини пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема, важку хворобу та тривале лікування (а.с.9-12, 45-52).

Статтею 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 - відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Частиною 1 статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно положень частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що із поважних причин, у встановлений законом шестимісячний строк, він не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки є особою похилого віку, має важку хворобу. Його хвороба обмежувала можливість пересування, він змушений тривалий час лікуватися і не мав можливості звернутися до нотаріуса.

Суд, враховуючи особу позивача, його вік, те, що хвороба, якою хворіє позивач, обмежує можливість пересування, а також враховуючи тривалий період лікування, конкретні обставини справи, визнає дані причини поважними, оскільки вони пов'язані з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для позивача на вчинення необхідних дій для прийняття спадщини.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини із поважних причин, а тому його позов слід задовольнити та визначити додатковий строк для прийняття спадщини з підстав, передбачених частиною 3 статті 1272 ЦК України.

За змістом статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11, 57, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: м. Вінниця. АДРЕСА_2, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4, який помер 12 серпня 2012 року в м. Вінниці, терміном два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: