Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/85/16-ц
Провадження № 2/670/92/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді О.М. Волкової

з участю секретаря В.О. Сікорської

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: Хмельницька область Віньковецький район, с. Зіньків вул. Річна, 37.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідно до договору дарування від 22.03.2005 року він є власником домоволодіння у с. Зіньків по вул. Річна, 37.

У даному будинку крім нього та дітей також зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_3, шлюб із якою розірвано у 2014 році, однак у спірному будинку вона не проживає, оскільки вдруге зареєструвала шлюб та фактично мешкає в м. Хмельницький. Проте в добровільному порядку з реєстраційного обліку відповідач не знімається, чим створює перешкоди у користуванні та розпорядженні нерухомим майном.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_1 позов підтримала повністю та просила задовольнити.

Пояснила, що в період проживання сторін у шлюбі позивачу було подаровано житловий будинок у с. Зіньків по вул. Річна, 37, у якому сторони проживали разом із своїми дітьми та зареєстровані. Однак спільне життя не склалось, і свій шлюб вони розірвали. Після цього відповідач разом із дітьми виїхала у м. Хмельницький, та вдруге одружилась, але на прохання ОСОБА_4 добровільно виписатись із його будинку відмовляється, у звязку з чим позивач не може повністю розпорядитись власним майном.

Відповідач ОСОБА_3, будучи повідомленою належним чином про місце, дату та час розгляду справи згідно з приписами ст. 76 ЦПК України через орган місцевого самоврядування Зіньківську сільську раду, у судове засідання не зявилась, причини неявки не повідомила, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавала.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, дійшов такого висновку.

Позивач ОСОБА_2 є власником жилого будинку з належними до нього господарськими будівлями, що знаходиться за адресою в с. Зіньків по вул. Річна, 37, Віньковецького району Хмельницької області на підставі договору дарування жилого будинку з надвірними будівлями від 22.03.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори ОСОБА_5

Згідно довідки Зіньківської сільської ради від 20.11.2015 року № 1391, у вказаному будинку на теперішній час, крім позивача, зареєстровані також ОСОБА_3, тобто відповідач, хоча за вказаною адресою не проживає, та їхні діти: дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Віньковецького районного суду від 12.01.2015 року шлюб, зареєстрований 14.03.2004 року у Покутинецькі сільські раді між ОСОБА_2 та ОСОБА_8, розірвано.

Згідно акту обстеження домогосподарства в с. Зіньків по вул. Річна, 37, затвердженого сільським головою ОСОБА_9, слідує, що у спірному будинку фактично мешкає лише позивач ОСОБА_2, а відповідач ОСОБА_3 та діти ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вказаному будинку не проживають.

При розгляді спорів, повязаних з користуванням жилими приміщеннями в будинках, належних громадянам на праві приватної власності (про виселення, право користування тощо), слід виходити з норм глави 6 розділу Ш ЖК України про користування жилими приміщеннями в будинках приватного житлового фонду.

Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК.

Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад установлені строки, провадиться в судовому порядку. За законом тимчасова відсутність особи за місцем реєстрації повинна бути безперервною і, за загальним правилом, не повинна перевищувати шести місяців. Початок спливання часу відсутності визначається від дня не проживання особи в займаному приміщенні.

За змістом ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, зокрема другий з подружжя. Члени сім`ї власника будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належать, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири ) не позбавляє членів сім`ї власника права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Як вбачається із змісту рішення Віньковецького районного суду від 12.01.2015 року, приблизно у 2010 році, а саме після того, як між сторонами зіпсувались шлюбні стосунки, відповідач покинула позивача та разом із дітьми виїхала на постійне місце проживання у м. Хмельницький.

Отже після виїзду із спірного житлового будинку та розірвання шлюбу із позивачем, ОСОБА_3 перестала бути членом сім`ї власника будинку в розумінні ст. 64 Житлового Кодексу.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу закріплені у ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Так, згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 цього ж Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу приписів ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 383 ч. 1 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК Української РСР. Зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно зі ст. 155 цього Кодексу жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Таким чином, враховуючи, що після припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу відповідач перестала бути членом сім`ї позивача та протягом останніх пяти років у спірному будинку не проживає, то вона втратила право на користування спірним житлом. А оскільки її відмова у добровільному порядку знятись з реєстрації позбавляє позивача можливості користуватися належним йому на праві власності жилим приміщенням , то його законні права підлягають захисту через суд шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Судові витрати за клопотанням представника позивача залишити за позивачем.

Керуючись ст. 64, ст. 150, ст. 155, ст. 156 ЖК України, ст. 319, ст. 321, ст. 383, ст. 391 ЦК України, ст. 8, ст. 10, ст. 60, ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_10 Васильовича до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим будинком, що належить ОСОБА_2 та розміщений в с. Зіньків по вул. Річна, буд. № 37, Віньковецького району Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення через Віньковецький районний суд до Апеляційного суду Хмельницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Волкова