У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного

суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Ковальчук Н.М., Рожина Ю.М.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 лютого 2016 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності по спадкуванню за законом на спадкове майно ОСОБА_3, а саме на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 1386,67 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що в судовому засіданні 29 лютого 2016 року представником відповідача було повідомлено про наявність спору між тими ж сторонами та з тих же підстав, та було подано письмову заяву про об'єднання в одне провадження, проте дану заяву не було задоволено, що спричинило неповне з'ясування судом всіх обставин справи.

Крім того, суд першої інстанції взяв на себе повноваження нотаріуса визначивши частку позивача в спадковому майні, також не досліджено право власності на спірне майно.

Просить рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В запереченні на апеляційну скаргу, ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено що, ОСОБА_5 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22 квітня 2016 року.

Після смерті ОСОБА_5 25 вересня 2014 року відкрилася спадщина на належне йому майно.

Позивач ОСОБА_4 є сином ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 08 травня 1968 року (а.с. 9). Відповідачка ОСОБА_6 була дружиною, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 19 серпня 2011 року (а.с. 39).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 30/2014 заведеної щодо майна померлого ОСОБА_5, позивач ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_6, подали заяву про прийняття спадщини (а.с. 29), які згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом.

ОСОБА_7, яка є дочкою ОСОБА_5 на підстиаві ч.2 ст. 1274 ЦК України, відмовилася від прийняття спадщини на користь ОСОБА_4, що підтверджується копією заяви від 02 жовтня 2014 року (а.с. 41).

Згідно постанови №195 від 22 грудня 2015 року приватним нотаріусом Здолбуніського районного нотаріального округу Собіною О.А. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (а.с. 17).

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову правктику у справах про спадкування" передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Враховуючи положення зазначеної норми закону, суд першої інстанції правильно визначив частку позивача у спадковому майні та визнав право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене без порушень норм матеріального та процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, апеляційна скарга не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий А.М. Шеремет

Судді : Н.М. Ковальчук

Ю.М. Рожин