Справа № 761/8713/16-ц
Провадження № 2/761/4223/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Анісковець Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київські каштани», Товариства з обмеженою відповідальністю «Водоканал-сервіс», Дочірнього підприємства «Київгазенерджі», Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про встановлення порядку користування квартирою; зобов'язання укласти окремі договори, видати окремі платіжні документи, розподілити особові рахунки, -

в с т а н о в и в :

В березні 2016р. позивачка ОСОБА_1. звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів: ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач 1), Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київські каштани» (далі по тексту - відповідач 2), ТОВ «Водоканал-сервіс» (далі по тексту - відповідач 3), ДП «Київгазенерджі» (далі по тексту - відповідач 4), ПАТ «Київенерго» (далі по тексту - відповідач 5), в якому просила суд:

1. Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_2 наступним чином:

- у користування позивачки виділити житлову кімнату площею 28,6 кв.м.;

- у користування відповідача 1 виділити житлову кімнату площею 21,3 кв.м.;

- у загальному користуванні залишити: кухню, площею 11,6 кв.м., вбиральню, площею 1,0 кв.м., ванну кімнату, площею 3,5 кв.м., коридор, площею 12,3 кв.м., коридор, площею 1,4 кв.м., вбудовану шафу, площею 1,1 кв.м., комору, площею 1,0 кв.м., балкон, площею 1,0 кв.м.

2. Зобов'язати відповідачів 2-5 укласти окремі договори, видати окремі платіжні документи і розподілити особові рахунки на оплату житлово - комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_1 з позивачкою та відповідачем 1.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона є співвласником двокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_2 її частка складає 5/8 частин, решта 3/8 частини належить на праві спільної часткової власності відповідачу 1. Між позивачкою та відповідачем 1 склались неприязні стосунки, у зв'язку з чим виникають конфлікти з приводу користування спільною квартирою та сплати за надані комунальні послуги та витрати з утримання будинку та прибудинкової території, оскільки в досудовому порядку вирішити спір неможливо позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав.

В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просила суд позов задовольнити.

Відповідачі 1-5, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. Так, відповідачі 1, 2 не повідомили суд про поважність причин неявки в судові засідання. Відповідач 3, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника. Представники відповідачів 4, 5 заперечували проти позову в частині вимог зазначених відповідачів, зазначаючи, що технічно не можливо обладнати спільну квартиру позивачки і відповідача 1, лічильниками обліку газу та електроенергії, а тому позовні вимоги позивачки в цій частини є безпідставними та необґрунтованими.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, представників відповідачів 4, 5, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4 ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що позивачці та відповідачу 1 на праві спільної часткової власності належить 5/8 частин і 3/8 частин відповідно, квартири АДРЕСА_2 (а.с. 5-8).

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Тому вищевказана квартира є спільної частковою власністю сторін по справі, а сторони у справі є співвласниками вказаної квартири.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем 1 склались напружені, неприязні стосунки щодо користування спільною частковою власністю.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що спірна квартира, згідно технічного паспорту складається з двох ізольованих житлових кімнат, житловою площею 28,6 кв.м. і 21,3 кв. м. відповідно; кухнею, площею 11,6 кв.м., вбиральні, площею 1,0 кв.м., ванної кімнати, площею 3,5 кв.м., коридору, площею 12,3 кв.м., коридору, площею 1,4 кв.м., вбудованої шафи, площею 1,1 кв.м., комори, площею 1,0 кв.м., балкону, площею 1,0 кв.м. (а.с. 9).

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно із ст. 155 ЖК України власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Судом встановлено, що позивач та відповідач 1 не можуть дійти згоди щодо порядку користування спірною квартирою. Поділити квартиру в натурі між сторонами неможливо, оскільки жилі приміщення в ній не ізольовані між собою.

Отже, виходячи із часток власності кожного із співвласників, враховуючи житлову площу спірної квартири, розмір кожної житлової кімнати квартири, розмір частки житлової площі, інтереси сторін у справі, суд приходить до висновку, що запропонований позивачкою порядок користування спірною квартирою не буде порушувати право власності відповідача 1.

Між сторонами слід встановити наступний порядок користування спірною квартирою:

- виділити у користування позивачки житлову кімнату, площею 28,6 кв.м.;

- виділити у користування відповідача 1 житлову кімнату, площею 21,3 кв. м.;

- у загальному користуванні позивачки та відповідача 1 залишити: кухню, площею 11,6 кв.м., вбиральню, площею 1,0 кв.м., ванну кімнату, площею 3,5 кв.м., коридор, площею 12,3 кв.м., коридор, площею 1,4 кв.м., вбудовану шафу, площею 1,1 кв.м., комору, площею 1,0 кв.м., балкон, площею 1,0 кв.м.

Стосовно вимог позивачки про зобов'язання відповідачів 2-5 укласти окремі договори, видати окремі платіжні документи і розподілити особові рахунки на оплату житлово - комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_1 з позивачкою та відповідачем 1, то в цій частині позов не підлягає задоволенню виходячи, з того, що зазначені вимоги є передчасними, оскільки в судовому засіданні не встановлено, що в позасудовому порядку позивачка зверталась з вимогою про укладення з нею зазначених договорів і їй було в цьому відмовлено. Крім того, в порушення положень ст. ст. 57 - 60 ЦПК України, стороною позивача не було надано суду належних і допустимих доказів того, що спірну квартиру сторін технічно можливо обладнати окремими лічильниками обліку електроенергії, газу, створення окремої газифікації, електро та водопостачання, при цьому в судовому засіданні представники відповідачів 4, 5 наголошували, що це є технічно неможливе враховуючи діючи будівельні норми і правила.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача 1 на користь позивачки, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,2 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 60, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України; ст. 41 Конституції України; ст. ст. 317, 319, 321, 355, 356, 358, 382, 383, 386 ЦК України; ст. ст. 150, 155 ЖК України; Постановами Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999р., № 2494 від 30 вересня 2015р.; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» від 22 грудня 1995 р. №20 з наступними змінами та доповненнями, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київські каштани», Товариства з обмеженою відповідальністю «Водоканал-сервіс», Дочірнього підприємства «Київгазенерджі», Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про встановлення порядку користування квартирою; зобов'язання укласти окремі договори, видати окремі платіжні документи, розподілити особові рахунки - задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином:

- виділити у користування ОСОБА_1 житлову кімнату, площею 28,6 кв.м.;

- виділити у користування ОСОБА_2 житлову кімнату, площею 21,3 кв. м.;

- у загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити: кухню, площею 11,6 кв.м., вбиральню, площею 1,0 кв.м., ванну кімнату, площею 3,5 кв.м., коридор, площею 12,3 кв.м., коридор, площею 1,4 кв.м., вбудовану шафу, площею 1,1 кв.м., комору, площею 1,0 кв.м., балкон, площею 1,0 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 /п'ятсот п'ятдесят одна/ грн. 20 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: