Справа № 452/1325/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"13" червня 2016 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого судді Кравціва В.І.,

з участю секретаря Добрянського І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 20.05.2016 року предявив позов до Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, а саме:

житловий будинок № 6 по вул. Лісовій у с. Ралівка Самбірського району Львівської області;

земельну ділянку площею 0, 6593 га, призначену для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства у с. Ралівка Самбірського району Львівської області;

земельну частку (пай), розміром 0,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, яка розташована в с. Ралівка Самбірського району Львівської області і перебувала в колективній власності сільськогосподарського кооперативу «Ралівський»;

земельну частку (пай), розміром 1,43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, яка розташована в с. Ралівка Самбірського району Львівської області і перебувала в колективній власності сільськогосподарського кооперативу «Ралівський».

У обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 20 травня 2015 року померла його мати - ОСОБА_2 і після її смерті відкрилася спадщина, а саме, на вказаний житловий будинок, земельну ділянку площею 0,6593 га, земельну частку (пай) у сільськогосподарському кооперативі «Ралівський», розміром 0,77 в умовних кадастрових гектарах, які вона успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, котрий помер 03.03.2011 року, однак не оформила своїх спадкових прав, а також земельну частку (пай) у сільськогосподарському кооперативі «Ралівський» у розмірі 1.43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, яка належала його, позивача, матері.

При житті, 15.05.2015 року мати склала заповіт, яким все своє майно заповіла

йому, позивачу.

Він, позивач, будучи спадкоємцем майна матері за законом, звернувся до Самбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності на спадщину, у тому числі і на середні земельні частки (паї), однак нотаріус, розяснив, що перешкодою у видачі свідоцтв про право на спадщину є те, що відсутні правовстановлюючі документи на зазначене майно.

Після смерті ОСОБА_3 нотаріус 23 квітня 2012 року видав ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом, однак ОСОБА_2 при житті не провела реєстрацію свого права власності на успадкований житловий будинок та земельні ділянки, а після її смерті виявилося, що усі зазначені оригінали свідоцтв про право на спадщину за законом і сертифікати на право на земельну частку (пай) втрачені, про що зроблено відповідне оголошення в пресі.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог.

Від представника відповідача Ралівської сільської ради Самбірського району надійшла заява про розгляд справи за його представника та визнання позову.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Із свідоцтва про смерть відомо, що 20 травня 2015 року помела ОСОБА_2 (а.с. 6).

Відповідно до ст. ст. 1220, 1216 та 1218 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Із заповіту, складеного 15 травня 2015 року, вбачається, що ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на час її смерті і на що за законом вона буде мати право заповідає ОСОБА_1 (а.с. 9).

ОСОБА_4 на право на земельну частку (пай) видно, що ОСОБА_2 належала земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського кооперативу «Ралівський», розміром 1,43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості ( а.с. 18).

Із витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Ралівській сільській раді відомо, що 13.05.1997 року зареєстровано сертифікат, виданий ОСОБА_2, на право на земельну частку (пай) розміром 1,43 в умовних кадастрових гектарах Сільськогосподарського кооперативу «Ралівський» (а.с. 17).

Також із свідоцтва про право на спадщину за законом видно, що ОСОБА_2 успадкувала після смерті ОСОБА_3 житловий будинок № 6 по вулиці Лісовій в селі Ралівка Самбірського району Львівської області, земельну ділянку, загальною площею 0,6593 га, переданої для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Ралівка Самбірського району Львівської області, земельної частки (паю), яка знаходиться у сільськогосподарському кооперативі «Ралівський», що знаходиться на території Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області, розміром 0,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості (а.с. 10, 12, 15).

Із свідоцтва про смерть відомо, що ОСОБА_3 помер 3 березня 2011 року ( а.с. 8)

Із копії державного акта на право приватної власності на землю видно, що на підставі рішення сесії Ралівської сільської ради від 15 вересня 1995 року № 42 ОСОБА_3, передано у приватні власність земельна ділянка площею 0,6593 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території с. Ралівка Ралівської сільської ради і призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства ( а.с. 13).

ОСОБА_4 на право на земельну частку (пай) видно, що ОСОБА_3 також належала земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Сільськогосподарського кооперативу «Ралівський», розміром 0,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості ( а.с. 16).

Отже, внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на вказане належне йому майно, яке успадкувала його дружина ОСОБА_2

Із відповіді Самбірської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкоємцю за заповітом ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, земельну ділянку, земельні частки (паї) з посиланням на те, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів (а. с. 8).

Із повідомлення у ЗМІ «Голос Самбірщини» видно, що сертифікат на право на земельну частку (пай) та Державний акт на право приватної власності на землю загублено ( а.с. 21).

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Ураховуючи наведене, право позивача на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно за заповітом.

Керуючись ст. ст. 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, котра померла 20 травня 2015 року, право власності на:

житловий будинок, господарські будівлі та споруди по вул. Лісовій № 6 у с. Ралівка Самбірського району Львівської області;

земельну ділянку площею 0, 6593 га, призначену для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства у с. Ралівка Самбірського району Львівської області;

земельні частки (паї), розміром 0,77 та 1,43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, які розташовані в с. Ралівка Самбірського району Львівської області і перебували в колективній власності сільськогосподарського кооперативу «Ралівський» (сертифікати видані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідно).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, та може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання

апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив рішення, протягом десяти днів з дня його отримання.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя