Справа № 569/4623/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар Слободенюк В.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

представник третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення днів і годин побачень з дітьми,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (надалі відповідач) про розірвання шлюбу та визначення днів і годин побачень з дітьми.

Позовну заяву мотивує тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 21 січня 2006 року, проте відносини в сімї не склалися, вони не підтримують подружніх стосунків, сімя фактично розпалася. Всі спроби налагодити стосунки не принесли результату, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Також вказує, що від шлюбу сторони мають спільних дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач матеріально забезпечений, має власне житло, має можливість утримувати дітей та надавати їм всю необхідну допомогу, приділяти достатньо часу, а тому враховуючи рівність прав батьків щодо своїх дітей просить, відповідно до заяви про зменшення позовних вимог, визначити йому дні і години побачень з малолітніми синами: у I і IІІ пятницю місяця з 18 год. 00 хв. по 21 год. 00 хв. наступного дня - суботи; у ІІ та ІV суботу місяця з 20 год. 00 хв. по 21 год. 00 хв. наступного дня неділі; період шкільних канікул діти перебувають (проживають) з кожним із батьків порівну часу, за домовленістю між батьками.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов визнали.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції від 21 січня 2006 року, серії І-ГЮ №009657, ОСОБА_1 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 21 січня 2006 року, актовий запис №45. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - ОСОБА_1, дружині ОСОБА_1.

Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні сторони вказали, що вони не підтримують подружніх стосунків і категорично не погоджуються на примирення.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов'язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків.

Положеннями ст. 159 СК України визначено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвами про їх народження серії І-ГЮ №252345 та серії І-ГЮ №252346, виданими Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Сторони сумісно не проживають, діти залишилися проживати разом з відповідачем за адресою: АДРЕСА_1. Позивач проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, м. Рівне.Через неприязні стосунки позивач та відповідач не можуть дійти до згоди щодо способів участі батька у вихованні неповнолітніх дітей.

Дані обставини визнані сторонами, тому згідно ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Згідно висновку органу опіки та піклування щодо розвязання спору про визначення днів і годин побачень з дітьми № 08-1462 від 28 липня 2016 року орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити дні і години побачень батькові ОСОБА_1 з дітьми у ІІІ і ІV суботу та І та ІІ неділю місяця з 11.00 год. до 20.00 год., щорічно один місць літніх канікул для оздоровлення дітей.

Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.

Законом України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів дітей своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь в її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

На даний час позивач бажає приймати участь у вихованні дітей не тільки матеріально, але й особисто.

Доказів, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дітьми перешкоджатиме нормальному розвитку останніх, судом не здобуто, тому суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 обґрунтована. Щодо графіку побачень позивача з дітьми сторонами досягнуто згоди, що відповідає інтересам дітей, а тому позовна заява підлягає до повного задоволення.

У відповідності до ст.88 ЦПК України, враховуючи повне задоволення судом позову, із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1 102 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 112, 114, 115, 141, 151, 153, 157 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 196, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення днів і годин побачень з дітьми - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 21 січня 2006 року, актовий запис №45 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Визначити дні і години побачень ОСОБА_1 з дітьми: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановивши наступний графік побачень:

1)у I і IІІ пятницю місяця з 18 год. 00 хв. по 21 год. 00 хв. наступного дня - суботи;

2)у ІІ та ІV суботу місяця з 20 год. 00 хв. по 21 год. 00 хв. наступного дня неділі;

3)в період шкільних канікул діти перебувають (проживають) з кожним із батьків порівну часу, за домовленістю між батьками.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1 102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд в Апеляційний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 23 серпня 2016 року.

Суддя О.О. Першко