Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/2702/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши у приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до територіальної громади виконавчого комітету Сингаївської сільської ради про визнання права власності на житлову будівлю з надвірними будівлями за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що в 1994 році разом зі своїм батьком ОСОБА_3 заселився до житлового будинку №24 по вул.Миру в с.Шатрище, Коростенського району. 27.12.2008 року батько помер. В даному будинку він проживає більше 10 років, доглядає за ним, проводить поточні ремонтні роботи, прибирає прибудинкову територію, обробляє земельну ділянку, сплачує послуги по електроенергії, виготовив технічний паспорт на будинок, тобто добросовісно заволодів чужим нерухомим майном і продовжує відкрито безперервно володіти ним. Просить рішенням суду визнати за ним право власності на житловий будинок №24 по вул.Миру в с.Шатрище Коростенського району Житомирської області за набувальною давністю.

Сторони письмово повідомили про можливість розгляду справи в їх відсутності. Представник позивача ОСОБА_2 в наданій суду заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в наданій суду заяві зазначив про визнання позову.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок №24 по вул.Миру в с.Шатрище Коростенського району Житомирської області за набувальною давністю. З листа Сингаївської сільської ради №319/02-20 від 06.06.2016 року слідує, що інформацією про те, кому належить вказаний житловий будинок сільска рада не володіє. До даного листа додано копію особового рахунку з якого слідує, що першим власником господарства записано ОСОБА_4, який вибув 23.02.1993 року в м.Гребінку Полтавської області. З інформації, яка міститься в графі "додаткові відомості" слідує, що згідно договору купівлі-продажу від 17.11.1994 року, зареєстрованого в реєстрі за №2208 вказаний будинок перейшов у власність ОСОБА_5. Копія вказаного договору купівлі-продажу витребована судом та наявна в справі.

Згідно довідки КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 30.05.2016 року № 673 державна реєстрація права власності на вищевказаний будинок не проводилась. 29.03.2016 року даний будинок проінвентаризовано, виготовлено технічний паспорт .

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною 4 ст.344 ЦК України передбачено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

У п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні ;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Так, на підтвердження факту проживання позивача у будинку №24 по вул.Миру в с.Шатрище Коростенського району суду надано копію довідки Сингаївської сільської ради від 14.02.2016 року. Проте, у довідці не зазначено, з якого часу позивач проживає без реєстрації у вказаному будинку. Інших доказів позивачем не подано.

При цьому, з паспортних даних позивача слідує, що він з 22.03.2003 року зареєстрований по 1 АДРЕСА_1.

Враховуючи обставини справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено факту добросовісного, безперервного володіння чужим майном більше10 років.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 30, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 328, 344 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до територіальної громади виконавчого комітету Сингаївської сільської ради про визнання права власності на житлову будівлю з надвірними будівлями за набувальною давністю відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів апеляційної скарги.

Суддя: