Справа №478/554/15-ц 27.04.2016 27.04.2016. 27.04.2016
Провадження №22-ц/784/1089/16
Справа № 478/554/15-ц
Провадження №22ц/784/1089/16 Головуючий у 1-ї інстанції Сябренко І.П.
Категорія 24 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

27 квітня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

із секретарем: Гавор В.Б.,

за участю: представника позивачки ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Сила росту»

на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 17 березня 2016 року

за позовом

ОСОБА_4

до ТОВ «Сила росту»

про визнання недійсним договору оренди,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Сила росту» та заявою про доповнення його підстав, де просила визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 23 березня 2010 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що їй на праві власності належить земельна ділянка загальною площею 12,61га, що розташована на території Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області, яка до 2011 року знаходилася в оренді у відповідача. Але, у червні 2014 року їй стало відомо про укладення нового договору оренди від 23 березня 2010 року, зареєстрованого 14 травня 2014 року Казанківським районним управлінням юстиції, який вона не підписувала, та в якому відсутні суттєві умови.

Посилаючись на те, що договір укладений від її імені з порушенням вимог ст. ст. 1, 2, 16 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 203, 210, 215 ЦК України, позивачка просила визнати його недійсним.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 17 березня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено, ухвалено про визнання договору оренди землі, який укладено 23 березня 2010 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Сила росту» недійсним. Розподілені судові витрати.

В апеляційній скарзі ТОВ «Сила росту», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення ним норм процесуального та матеріального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволені позову відмовити, так як представник відповідача, якій брав участь у розгляді справи, до ухвалення судового рішення перейшов на роботу до Казанківського районного суду та міг вплинути на обєктивність та неупередженість головуючого по справі. Окрім цього, в обґрунтування висновків суду покладено єдиний висновок експерта, а відсутність у судовому засіданні представника відповідача позбавило його можливості заявити клопотання про призначення додаткової експертизи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи позов про визнання недійсним договору оренди, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою доведено факт недійсності правочину, оскільки угода нею особисто не підписана, та її зміст не відповідає волевиявленню орендодавця.

З такими висновками суду першій інстанції слід погодитися, так як вони відповідають нормам матеріального права та обставинам справи.

Судом встановлено, що на підставі державного акту про право власності на землю від 16 вересня 2008 року ОСОБА_5 належить земельна ділянка загальною площею 12,61га, що розташована на території Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.6).

З матеріалів справи вбачається, що 23 березня 2010 року між ТОВ «Сила росту» (орендарем) і від імені ОСОБА_5 (орендодавець) було підписано договір оренди належної їй на праві власності земельної ділянки загальною площею 12,61га строком на 10 років з моменту його реєстрації. Цей договір зареєстровано 7 травня 2014 року реєстраційною службою Казанківського районного управління юстиції із зазначенням строку його дії до 23.03.2010 року з правом пролонгації (а.с.9-10, 32-33, 40, 98-100).

Згідно до частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмові формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як убачається з висновку судової почеркознавчої експертизи № 238/239-15 від 16.10.2015 року підпис від імені орендодавця у договорі оренди від 23 березня 2010 року виконана не позивачкою ОСОБА_5, а іншою особою (а.с.165-176).

За таких обставин не можна вважати, що договір оренди землі відповідав волі орендодавця та вимогам закону.

Посилання представника відповідача на порушення порядку відібрання експериментальних зразків підпису у його відсутність, що могло призвести до невірності висновків експерта, не може бути прийняті до уваги, так як оцінка цьому доказу дана судом при ухваленні рішення поряд із дослідженням та оцінкою інших доказів, що були надані на підтвердження позовних вимог та наданих заперечень в їх сукупності.

Усі інші заперечення відповідача стосовно взаємовідносин зі своїм представником, та можливістю його вплинути на головуючого по справі при ухваленні рішення, ґрунтуються на припущеннях, та не підтверджені жодними доказами, враховуючи і те, що ним заяв про відвід головуючого по справі не подано.

Підстав для направлення справи на новий розгляд для можливості проведення додаткової експертизи немає, так як таких клопотань представником відповідача при подачі заяв на адрес суду 14 і 17 березня 2016 року (а.с.183-184) не заявлялося, як не надано ним і обґрунтування можливості заявлення такого клопотання.

Тому, давши належну оцінку наявним обставинам справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що є підстави для визнання недійсним договору оренди землі і тому обґрунтовано задовольнив позов за цими вимогами.

Щодо обґрунтування позовних вимог відсутністю усіх суттєвих умов договору, то позивачкою у судових засіданнях не доведено порушення її прав та інтересів, та таке обґрунтування не має правового значення у звязку відсутністю її волі як орендодавця на укладення і підписання цього договору, який нею оспорено до суду.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду відносно відсутності підстав для визнання договору оренди недійсним.

Враховуючи викладене та виходячи з меж апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстав для скасування рішення не має.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ТОВ «Сила росту» відхилити, а рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 17 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча Судді