АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5282/16 Справа № 205/7737/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді Ремеза В.А.

суддів Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Синенка Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2016 року про забезпечення позову за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Садівниче товариство «Будівельник», ОСОБА_4 про визнання права власності на будівельні матеріали, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2016 року заяву ОСОБА_3 пр. забезпечення позову задоволено та накладено арешт на будівельні матеріали та обладнання, використані для незавершеного будівництва житлового будинку на земельній ділянці №38 (кадастровий номер :08:492:0034), що знаходиться на території Садівничого товариства «Будівельник» (вул. Кірова, буд. 116а, Ленінського району, м. Дніпропетровськ).

Передано на зберігання Садівничому товариству «Будівельник» (адреса: вул. Кірова, буд. 116а, Ленінського району, м. Дніпропетровськ) незавершене будівництво житлового будинку на земельній ділянці №38 (кадастровий номер :08:492:0034), що знаходиться на території Садового товариства «Будівельник» (вул. Кірова, буд. 116а, Ленінського району, м. Дніпропетровськ).

Заборонено ОСОБА_2 та іншим особам доступ до незавершеного будівництва садового будинку на земельній ділянці №38 (кадастровий номер :08:492:0034), що знаходиться на території Садівничого товариства «Будівельник» (вул. Кірова, буд. 116а, Ленінського району, м. Дніпропетровськ), вчинення дій щодо відчуження будівельних матеріалів та обладнання, використаних для будівництва садового будинку, а також використання спірного майна для власних потреб.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.10.2015р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на будівельні матеріали.

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом: накладення арешту на всі будівельні матеріали та обладнання, використані ним для незавершеного будівництва житлового будинку на земельній ділянці №38 (кадастровий номер :08:492:0034), що знаходиться на території Садового товариства «Будівельник» (вул. Кірова, буд. 116а, Ленінського району, м. Дніпропетровськ); заборони ОСОБА_2 доступ до незавершеного будівництва садового будинку та вчинення дій щодо відчуження у будь-який спосіб на користь третіх осіб будівельних матеріалів та обладнання, використаних для незавершеного будівництва житлового будинку на вказаній земельній ділянці, а також використання спірного майна для власних потреб; та просив передати на зберігання Садовому товариству «Будівельник» незавершеного будівництво житлового будинку на вказаній земельній ділянці, посилаючись на те, що з 2015 року по теперішній час ОСОБА_2 користуючись правами власника земельної ділянки, вчиняє дії для позбавлення його права доступу до будівельних матеріалів та обладнання, які є предметом позову, зокрема, шляхом звернень до правоохоронних органів та суду щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою з метою відчужити його у будь-який спосіб на користь третіх осіб для ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить або зробить неможливим таке виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, що приймають участь у справі може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов, вид забезпечення позову, з обґрунтуванням необхідності його застосування, та інші відомості, необхідні для забезпечення позову, а ст. 152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову, та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз'яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2015р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені, і їй було усунуто перешкоди у праві власності на земельну ділянку №38, що знаходиться на території Садового товариства «Будівельник», шляхом звільнення ОСОБА_3 вказаної земельної ділянки та садового будинку, та зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у здійсненні права власності на земельну ділянку та садовий будинок, що знаходиться на вказаній земельній ділянці.

Вказане рішення набрало законної сили 26.11.2015р.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Ухвала суду про забезпечення позову постановлюється у порядку визначеному ст. 209 ЦПК України, і відповідно до ст. 210 ЦПК України повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суддя дійшов висновку про обґрунтованість, припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суддя, розглядаючи заяву про забезпечення позову, в порушення наведених вище норм процесуального права, не дослідив докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, не пересвідчився, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не з'ясував обсяг позовних вимог, а саме на які будівельні матеріали та обладнання претендує позивач, та якими доказами він обґрунтовує свої вимоги з урахуванням рішення суду від 21.10.2015р., яким було вирішено спір між сторонами за вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності на садовий будинок та спірну земельну ділянку.

Відтак, суд першої інстанції при розгляді питання про забезпечення позову порушив порядок, встановлений для його вирішення, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду про забезпечення позову підлягає скасуванню, з направленням питання про забезпечення позову на новий розгляд, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 304,307,312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 20016 року скасувати, направивши питання про забезпечення позову на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: