Справа № 360/490/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Міланіч А.М.

при секретарі Хоменко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа виконком Пісківської селищної ради Бородянського району Київської області, про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в :

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 серпня 2015 року померла його мати ОСОБА_3 і коли він (позивач) звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини, то йому повідомили, що мати залишила заповіт, яким все своє майно заповіла відповідачці ОСОБА_2

Оскільки останні роки його мати тяжко хворіла та, на його думку, взагалі не могла залишити заповіт на сторонню особу, позбавивши його право на майно, то у нього виникли сумніви щодо дійсності даного заповіту та доброї волі покійної на його складення, так як вона вживала ліки, котрі могли вплинути на її здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Тому просив визнати вищезазначений заповіт ОСОБА_3, складений на користь відповідачки ОСОБА_2, недійсним.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав та викладене підтвердив.

Відповідачка та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали, вважали його безпідставним, суду, зокрема, пояснили, що відповідачка є дружиною онука померлої ОСОБА_3 та проживала разом з нею, доглядала її під час хвороби. До останнього часу ОСОБА_3, хоч і була тяжко хвора, але все розуміла, спілкувалась з оточуючими, рішення щодо складення заповіту приймала самостійно.

Пісківська селищна рада Бородянського району свого представника в судове засідання не направила, просила справу розглядати без його участі.

Вислухавши пояснення позивача, відповідачки та її представника, покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 24 серпня 2015 року померла мати позивача ОСОБА_3 і після її смерті відкрилась спадщина на ? частину будинковолодіння № 9 по вул. Філіпова в смт.Пісківка Бородянського району Київської області, що підтверджується матеріалами справи (а.с.12-13,81-84) та визнається сторонами.

За життя, а саме 12 серпня 2015 року, ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Пісківської селищної ради Бородянського району Київської області, яким заповіла все належне їй майно відповідачці ОСОБА_2 (а.с.85).

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що внаслідок хвороби та вживання ліків його мати не здатна була усвідомлювати свої дії та керувати ними, її волевиявлення не було вільним.

Відповідно до ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та /або/ не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Відповідно до ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Як показали в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, спадкодавиця ОСОБА_3 дійсно з лютого 2015 року тяжко хворіла, перебувала на стаціонарному лікуванні в м.Києві з приводу видалення ракової пухлини, з 15 серпня 2015 року вже не вставала з ліжка, однак, до останнього часу все розуміла, вільно спілкувалась, всіх впізнавала, розпитувала про знайомих. Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_12 підтвердили, що ще задовго до смерті ОСОБА_3 говорила їм про своє бажання скласти заповіт на користь відповідачки, яка зі своєю родиною разом з нею проживала та доглядала за нею.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка секретар Пісківської селищної ради ОСОБА_11 суду показав, що він дійсно в серпні 2015 року складав та посвідчував заповіт ОСОБА_3 за місцем проживання останньої, так як вона була хвора і не могла прийти до приміщення селищної ради. Перед посвідченням заповіту його текст був прочитаний ним заповідачці вголос, вона підтвердила свій намір щодо складення заповіту на користь зазначеної у ньому особи та особисто його підписала. При цьому сумнівів у її дієздатності у нього (свідка) не виникло.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, оскільки суду не надано жодних доказів, які б підтверджували, що на момент складання оспорюваного заповіту ОСОБА_3 не усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними, натомість, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_11 засвідчили повну вільність волевиявлення спадкодавиці при складенні цього заповіту та його відповідність її волі, вона особисто власноруч підписала заповіт, то суд не вбачає підстав для визнання вказаного заповіту недійним та вважає за необхідне у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Керуючись ст.203,215,225, ч.2 ст.1257 ЦК України, ст.10,11,209,212-215,218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа виконком Пісківської селищної ради Бородянського району Київської області, про визнання заповіту недійсним відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддяОСОБА_13