Справа № 640/4178/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого-судді - Ніколаєнко І.В.

при секретарі: - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду при асоціації «Українська правничо-консалтингова спілка» про задоволення позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення винагороди за виконані послуги, неустойки та штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою, якою просить скасувати рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Українська правничо-консалтингова спілка» по справі № 908-2/15 від 18.11.2015 р. про задоволення позову фізичної-особи підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та стягнення з ОСОБА_2 на його користь 20 000 грн. винагороди за використані послуги, 27 560 грн. неустойки та 28 100 грн. штрафу.

В обґрунтування заяви посилається на те, що рішення третейського суду було направлено на її адресу поштою 28.12.2015 р., вказане рішення вона отримала 29.12.2015 р. Жодних угод з ФО-П ОСОБА_3 не укладала, в тому числі із третейським застереженням. Справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону. Участь у розгляді справи, по якій третейській суд виніс рішення, вона не брала. Третейський суд вирішив питання про права та обовязки осіб, які не брали участь у справі, а саме про стягнення з неї значної суми 75 660 грн. Вважає вказаний договір недійсним, адже його не укладала, вперше його побачила при отриманні пошти від третейського суду.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 заяву про скасування рішення третейського суду підтримала, просила її задовольнити. Зокрема посилалась на непідвідомчість, відповідно до закону, третейському суду даної категорії справ з огляду на те, що вона стосується захисту прав споживача.

Представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ОСОБА_5 в судовому засідання заперечував проти скасування рішення третейського суду, в задоволені заяви просив відмовити. Відповідно до поданих заперечень посилається на те, що третейську угоду не було визнано недійсною, у заявниці відсутні підстави для оскарження рішення третейського суду.

Суд, вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наступне.

Постійно діючим третейським судом при асоціації «Українська правничо-консалтингова спілка» на виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 18 березня 2016 р. до канцелярії суду було надано третейську справу № 908-2/15.

Відповідно до ч. 2 ст. 389-1 ЦПК України, заява про скасування рішення третейського суду подається до суду за місцем розгляду справи третейським судом сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом.

Оскаржуване рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Українська правничо-консалтингова спілка» було ухвалено 18.11.2015 року. Вказане рішення заявник отримала 29.12.2015 року. З заявою про скасування рішення третейського суду звернулась 15.03.2016 року.

Як вбачається з поданої копії договору № 000258 від 10 січня 2015 року між ФО-П ОСОБА_3 в особі ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було укладено договір про надання інформаційно-консультативних послуг з придбання нерухомого майна.

18 листопада 2015 року Постійно діючим третейським судом при асоціації «Українська правничо-консалтингова спілка» було ухвалено рішення по справі № 908-2/15 відповідно до якого задоволено позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення 75 660 грн. з яких: винагорода за виконані послуги в розмірі 20 000,00 грн.; неустойка в розмірі 27 560,00 грн.; штраф в розмірі 28 100,00 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 389-4 ЦПК України, суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 389-5 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України, рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди» (частину 1 статті 6 Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку.

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. ОСОБА_7 регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Оскільки ОСОБА_2, в розумінні положень Закону України «Про захист прав споживачів» є споживачем послуг, третейському суду в силу положень пункту 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 02 вересня 2015 року № 6-856цс15, та постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року №6-230цс15.

Таким чином, Постійно діючим третейським судом при асоціації «Українська правничо-консалтингова спілка» 18 листопада 2015 року було ухвалено рішення у справі за спором щодо захисту прав споживачів, тобто з порушенням п. 14 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди».

У звязку з цим, третейським судом було винесено рішення з приводу спору, який не був підвідомчий третейському суду, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України є підставою для скасування рішення третейського суду від 22.06.2015 року.

Отже, саме з вказаних підстав, спірне рішення третейського суду підлягає скасуванню.

Посилання заявника на недійсність договору із третейським застереженням, як на підставу для скасування рішення третейського суду належним чином не доведені, оскільки вказаний договір ніким не оспорено, підстав вважати його недійсним у суду не має. Посилання заявника на розгляд справи третейським судом без її участі та ухвалення рішення у її відсутність суд до уваги не бере, оскільки згідно ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України, ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» вказані заявником обставини не є підставою для скасування рішення третейського суду, крім того відповідно до п. 4.4. договору № 000258 від 10 січня 2015 року вказано, що сторони домовились, що розгляд їх спору в третейському суді буде проходити тільки на підставі письмових матеріалів наданих сторонами, без проведення усного слухання та виклику сторін.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достатність доказів в їх сукупності, вважає, що заява про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Українська правничо-консалтингова спілка» від 18 листопада 2015 року підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 389-1389-6 ЦПК України, ст.ст. 6, 51 ЗУ «Про третейські суди», суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду при асоціації «Українська правничо-консалтингова спілка» задовольнити.

Рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Українська правничо-консалтингова спілка» по справі № 908-2/15 від 18 листопада 2015 року про задоволення позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 повністю скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом пяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги. У разі, якщо ухвала була постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.В. Ніколаєнко