РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

08 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення права користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку №44 по вулиці Раєвського декабриста, у м. Хмельницькому. На даний час за вищевказаною адресою в будинку зареєстровані: син позивача ОСОБА_5, відповідач ОСОБА_2, їхні спідні діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Однак, з липня 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2 припинили спільно проживати разом. Відповідач не проживає в будинку більше року, чим порушують право власності позивача на будинок та перешкоджають користуванню його житлом. Крім того, позивач змушений протягом тривалого часу платити за відповідача комунальні платежі.

У зв'язку з наведеним, позивач просить визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 44 по вулиці Раєвського декабриста, у м. Хмельницькому.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала та вказала, що дійсно в будинку не проживає більше року, том не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом обєктивно встановлено, що ОСОБА_3, являється власником житлового будинку №44 по вулиці Раєвського декабриста, у м. Хмельницькому, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.03.2014 року, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.03.2014 року.

Відповідно до відомостей з Домової книги для прописки громадян, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, у будинку позивача зареєстровано чотири особи: син позивача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та їх діти ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, 26.09.2013 року.

Як вбачається із копії свідоцтва про зміну імені серія 1-БВ № 007019 син позивача ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, 05.07.2013 року змінив прізвище на «Стрілець».

А відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 серія 1-БВ № 257661 в графі мати вказано відповідача «Васюк Ірина Анатоліївна», в графі батько син позивача «Шевчук Олександр Миколайович», а згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 серія 1-БВ № 257661 в графі мати вказано «Васюк Ірина Анатоліївна», в графі батько «Шевчук Олександр Миколайович».

На даний час у зазначеному будинку відповідач ОСОБА_2 продовжує бути зареєстрованою, однак не проживає з липня 2015 року, в добровільному порядку не знімається з реєстрації, не оплачує комунальні послуги, чим перешкоджає позивачу у реалізації його права власності на житло.

Вказане, також, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме актом № 27 про відсутність особи в місці реєстрації від 30.08.2016 року.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами України, або підставою їх обмеження.

Частинами 1, 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.41 Конституції України «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю». Ніхто не можу бути позбавлений права власності, окрім як на підставах, встановлених Законом.

Згідно ч. 1ст. 316 ЦК України - правом власності є право особи, на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 Цивільного Кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ст. 383 цього ж Кодексу власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешканням для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_2, яка не є членом сімї, не є власником зазначеного майна, перешкоджає позивачу ОСОБА_3 у реалізації його права власності, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житлового будинку № 44 по вул. Раєвського декабриста у місті Хмельницькому.

Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 383, 391 Цивільного кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_3 житлом шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком № 44 по вул. Раєвського Декабриста в місті Хмельницькому Хмельницької області.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: