Номер провадження: 22-ц/785/4703/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Фальчука В.П.,

суддів Кравця Ю.І., Таварткіладзе О.М.,

секретаря Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28.04.2016 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_2, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Футбольний клуб «Чорноморець» про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки,-

встановила:

14.01.2016 року ПАТ «Сбербанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 «Футбольний клуб «Чорноморець», про стягнення частини заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011 року, як з поручителя, та на підставі договору поруки від 15.07.2011 року, укладеного між товариством та відповідачем. При цьому, позивач посилався на те, що позичальник - ОСОБА_3 «Футбольний клуб «Чорноморець» умови договору про відкриття кредитної лінії не виконує, тому поручитель зобовязаний сплатити цю заборгованість.

04.04.2016 року ПАТ «Сбербанк» заявою до суду зменшив розмір позовних вимог, та просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011 року, та на підставі договору поруки від 15.07.2011 року в розмірі 31773973,32 доларів США, що становить частину заборгованості за кредитною лінією (тіло кредиту); 6276988,08 доларів США -проценти за користування кредитною лінією, які нараховані за період часу з 15.07.2014 року по 29.12.2015 року, включно; пеню у розмірі 15802012 грн. 75 коп. за прострочення сплати процентів за користування грошима, яка нарахована за період з 31.12.2014 року по 30.06.2015 року; пеню у розмірі 29971746 грн. 22 коп. за прострочення сплати тіла кредиту, яка утворилася за період часу з 31.12.2014 року по 30.06.2015 року. Витрати зі сплати судового збору позивач просив покласти на відповідача.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.04.2016 року в задоволені позовних вимог ПАТ «Сбербанк» відмовлено у повному обсязі, оскільки згідно із ч.4ст.559 ЦК України, на момент звернення позивача до суду із позовом порука ОСОБА_2 за договором поруки від 15.07.2011 року, укладеним у забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець» за договором про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011 року припинилася, а строк на предявлення ПАТ «СБЕРБАНК» вимоги про виконання зобовязання за порукою до ОСОБА_2 є пропущеним.

В апеляційній сказі ПАТ «Сбербанк» просить рішення суду скасувати у звязку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги апелянта задовольнити у повному обсязі.

Зокрема, ПАТ «Сбербанк» зазначає, що ним на виконання ч.4ст.559 ЦК України заявлено вимогу до поручителя у межах шестимісячного строку дії поруки, у звязку із тим, що відлік даного шестимісячного строку на звернення до поручителя повинен починатися з 21.07.2015 року і закінчуватися 21.01.2016 року.

ПАТ «Сбербанк» обґрунтовує зазначений строк тим, що відповідно до положень п.8.4.,11.9. договору про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011 року, в редакції договору про внесення змін №6 від 26.04.2013 року, ПАТ «Сбербанк» направило в адресу боржника ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець» вимогу про сплату заборгованості за кредитом, отриману боржником (або доведену до відома боржника) 07.07.2015 року, якою боржникові був наданий строк на виконання цих вимог на протязі 10 (робочих) днів, які слід відраховуватися від дня отримання боржником відповідної вимоги банку, і даний строк сплинув 21.07.2015 р. При цьому Банк, 15.07.2016 року звернувся з відповідною вимогою до поручителя ОСОБА_2, та на виконання ч.4ст.559 ЦК України, в шестимісячний строк, який повинен відраховуватися з 21.07.2015 року, звернувся до суду із позовною заявою.

ПАТ «Сбербанк» зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що Банком на виконання ч.4ст.559 ЦК України у межах даного шестимісячного строку дії поруки, надіслано на адресу поручителя ОСОБА_2 повідомлення вимогу за №6585/5/28-2, яка була відправлена йому 15.07.2015 року.

ПАТ «Сбербанк» вважає, що судом першої інстанції здійснено формальний підхід до розгляду справи, та здійснено зясування обставин у справі без належного дослідження доказів у справі та норм матеріального права, які необхідно застосувати до спірних правовідносин.

Представником відповідача були надані письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначено, що рішення Приморського районного суду у м. Одесі є прийнятим із дотриманням норм матеріального і процесуального права України; суд правомірно прийшов до висновку згідно ч.4ст.559 ЦК України про припинення поруки ОСОБА_2 перед ПАТ «Сбербанк» через закінчення шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання, та не предявлення кредитором у межах зазначеного строку позовної заяви до поручителя.

Зокрема, представник відповідача зазначає, що відповідно до ч.4ст.559 ЦК України, шестимісячний строк на звернення із вимогою до поручителя повинен відраховуватися від дня настання строку виконання основного зобов'язання, а саме зобовязання ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець» перед ПАТ «Сбербанк» за договором про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011 року, зі змінами і доповненнями. Строк виконання основного зобов'язання, за думкою представника відповідача, настав 09.07.2015 року, після спливу 10 (десяти) робочих днів з моменту направлення ПАТ «Сбербанк» повідомлення - вимоги на адресу боржника ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець» про дострокове повернення повної суми заборгованості. Представник відповідача вважає, що останнім днем шестимісячного строку на звернення банку із вимогою до поручителя є 11.01.2016 року. Окрім цього, представник відповідача вважає, що в розумінні ч.4ст.559 ЦК України, ОСОБА_3 «Сбербанк» повинен був звернутися у межах зазначеного строку саме із позовною заявою до поручителя, незважаючи на раніше направлене в адресу поручителя повідомлення вимогу.

Третьою особою у справі ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець» були подані письмові пояснення у справі, згідно із якими ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець» вважає, що Приморським районним судом м. Одеси при ухваленні судового рішення були правильно застосовані норми матеріального і процесуального права, а також ч.4ст.559 ЦК України, та правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ «Сбербанк».

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, що оскаржене, доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення суду, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступних підстав:

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «Сбербанк» до ОСОБА_2 про стягнення, як з поручителя ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець», часткової заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011 року відповідно до умов договору поруки від 15.07.2011 року, укладеної із відповідачем, суд першої інстанції виходив із того, що порука ОСОБА_2 припинилася. Тому правових підстав для задоволення заявлених позивачем вимог судом першої інстанції не встановлено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції при розгляді справи було встановлено наступні обставини, що підтверджують наявними в матеріалах справи доказами:

15.07.2011 року між ПАТ «Сбербанк» та ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець» було укладено договір про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО. У подальшому до кредитного договору сторонами вносилися зміни та доповнення шляхом укладання договорів про внесення змін №№1-14. Зокрема, 26.04.2013 року кредитний договір викладений у новій редакції згідно із договором про внесення змін за №6.

Відповідно до умов п.1.1., п.1.2. кредитного договору, в редакції договору про внесення змін №6, позивачем відкрито ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець» відновлювальну кредитну лінію в доларах США лімітом кредитування 41586388 (сорок один мільйон п'ятсот вісімдесят шість тисяч триста вісімдесят вісім) доларів США.

Відповідно до п.1.4. кредитного договору, в редакції договору про внесення змін №6, кредитна лінія відкрита строком до 30.06.2018 року.

В подальшому, 31.03.2014 року. згідно із п.1 договору про внесення змін №11 до кредитного договору сторонами встановлено, що ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець» надається не відновлювальна кредитна лінія в доларах США.

Відповідно до п.6.1. кредитного договору, в редакції договору про внесення змін №6, ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець» зобовязалося сплачувати позивачеві за користування кредитом проценти у розмірі, передбаченому договором (відповідною додатковою угодою). Проценти нараховуються на загальну суму заборгованості за кредитною лінією в валюті заборгованості.

Відповідно до пп.«щ»п.2.1. кредитного договору, в редакції договору про внесення змін №6, належне виконання позичальником зобовязань по цьому договору забезпечується порукою ОСОБА_2 на повний розмір зобовязань позичальника за цим договором.

15.07.2011 року між ним ОСОБА_2 та ПАТ «Сбербанк», з метою забезпечення належного виконання зобовязань ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець» за кредитним договором був укладений договір поруки, із подальшим внесенням до нього змін та доповнень.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Сбербанк» у встановлені у договорі строки та в повному обсязі виконав свої зобов'язання за кредитним договором щодо надання ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець» кредитних коштів, відкривши відновлювальну кредитну лінію, та видавши останньому в межах кредитної лінії кредитні кошти, що підтверджується виписками по рахункам ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець», на яких облікується заборгованість.

У кредитному договорі Сторонами був встановлений строк виконання зобовязання до 30.06.2018 року (п.1.4 Кредитного договору, в редакції договору про внесення змін №6).

Пунктом 1.2. кредитного договору було встановлено графік погашення Кредиту (ліміт кредитної лінії на певну календарну дату).

Пунктами 8.3. кредитного договору, в редакції, договору про внесення про внесення змін №6, було встановлено право ПАТ «Сбербанк» на дострокове повернення повної суми заборгованості за Кредитом.

23.06.2015 року ПАТ «Сбербанк» у звязку із невиконанням ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець» умов кредитного договору, відповідно до умов п.8.3. договору скористалося своїм правом вимоги в односторонньому порядку дострокового повернення повної суми заборгованості за кредитним договором.

23.06.2015 р. ПАТ «Сбербанк», в порядку п.8.4. кредитного договору на адресу ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець» рекомендованим листом надіслало повідомлення - вимогу №5828/5/28-2 від 23.06.2015 року про дострокове повернення позичальником повної суми заборгованості за кредитним договором (що підтверджується поштовим штемпелем на конверті відправлення). Як слідує із тексту повідомлення - вимоги №5828/5/28-2, ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець» було зобовязано протягом 10 робочих днів з дня відправлення цієї вимоги достроково погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі. Але за цей проміжок часу ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець» вимоги цього повідомлення не виконало.

У звязку із невиконанням ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець» своїх зобовязань за кредитним договором, ПАТ «Сбербанк» 14.07.2015 року листом направило на адресу ОСОБА_2 повідомлення - вимогу за №6585/5/28-2 від 14.07.2015 року про повернення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011 року у повному обсязі.

Факт відправлення в адресу відповідача повідомлення вимоги №6585/5/28-2 підтверджується поштовим штемпелем на конверті відправлення та фіскальним чеком.

Позивач звернувся із позовом до відповідача 14.01.2016 року (надіславши його рекомендованим листом до Приморського районного суду м. Одеса).

На підставі встановлених обставин колегія суддів визнає, що суд першої інстанції правомірно дійшов до висновку, що ПАТ «Сбербанк» пред'явив вимогу до ОСОБА_2, як до поручителя ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець», про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011 року після спливу шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання, як це визначено в ч.4ст.559 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права з таких підстав:

Згідно ч.4ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Пунктом 6.4. договору поруки від 15.07.2011 р., укладеним між ПАТ «Сбербанк» та ОСОБА_2, визначено, що договір набуває чинності з моменту його укладання в письмовій формі, і припиняється у випадку належного виконання позичальником або боржником усіх зобовязань, передбачених в ст.2 цього договору, а також із інших підстав, передбачених законодавством України. Не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобовязання.

Згідно із ст.252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Таким чином, у договорі поруки строк його дії, відповідно до ст.252 ЦК України, не встановлено, а тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4ст.559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У звязку із цим судом першої інстанції правомірно встановлено, що право пред'явлення ПАТ «Сбербанк» вимоги до поручителя було обмежене шестимісячним строком від дня настання строку виконання основного зобов'язання

Відповідно до пп.«д»п. 8.3. кредитного договору, в редакції договору про внесення про внесення змін №6, банк має право в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за договором у разі невиконання або неналежного виконання боржником будь-якого із своїх зобовязань, передбачених цим договором.

У звязку із невиконанням боржником ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець» зобовязанням за кредитним договором: простроченням сплати платежів, ПАТ «Сбербанк» в межах наданих йому прав, згідно із п.8.3. кредитного договору, було змінено строк виконання основного зобовязання за кредитним договором, шляхом надіслання ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець» повідомлення вимоги №5828/5/28-2 від 23.06.2015 року про дострокове погашення кредиту.

Відповідно до п.8.4. кредитного договору, в редакції договору про внесення про внесення змін №6, у разі, якщо банк використовує своє право щодо вимоги в односторонньому порядку дострокового повернення повної суми заборгованості за цим Договором, то він зобовязаний в письмовій формі повідомити про це позичальника, із зазначенням у відповідній вимозі повної суми заборгованості, а позичальник зобовязаний здійснити усі платежі за цим договором на користь банку (при цьому строкові платежі проценти, комісії, пені тощо повинні бути сплачені з урахуванням строку, що минув з дати, на яку банк здійснив розрахунок заборгованості за цим договором, і по дату повернення повної суми заборгованості за цим договором) в строк не пізніше 10 (десяти) робочих днів, з дня відправлення банком такого повідомлення (вимоги).

Отже, відповідно до п.8.4. кредитного договору в редакції договору про внесення про внесення змін №6, строк виконання боржником вимоги кредитора встановлений в 10 (десяти) робочих днів з дня відправлення банком такого повідомлення (вимоги).

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта - ПАТ «Сбербанк» про те, що початок відліку строку виконання боржником вимоги банку щодо дострокового повернення повної суми заборгованості за кредитом, відповідно до п.11.9. кредитного договору, починає свій перебіг із дня отримання ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець» повідомлення вимоги №5828/5/28-2, тобто з 07.07.2015 року, у зв'язку із такими обставинами:

Відповідно до умов п.11.9. кредитного договору, будь-які повідомлення, попередження та інший обмін інформацією між банком і позичальником, що стосуються цього кредитного договору, незалежного від того, передбачені вони цим договором або інше, мають юридичну силу, якщо вони викладені письмо і доведені до відома іншої сторони курєром під розписку, рекомендованим або цінним листом.

Отже, п.11.9 кредитного договору встановлені загальні вимоги щодо форми та засобів здійснення листування між сторонами кредитного договору.

Разом із тим, п.8.4 кредитного договору встановлені спеціальні умови строк виконання боржником вимоги банку щодо сплати заборгованості за кредитом, після спливу якого та за умови непогашення боргу самим боржником, термін виконання всіх грошових зобовязань боржника перед банком вважається таким, що настав.

Відповідно до вимог ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. А тому обидві сторони кредитного договору повинні дотримуватися його умов.

Таким чином, враховуючи правила обчислення строків, визначених статтями 251-253 ЦК України, положення про пятиденний робочий тиждень (згідно із ч.2ст.52 Кодексу законів про працю України), враховуючи положення ст.73 Кодексу законів про працю України, про те що, на підприємствах, установах та організаціях України робота не проводиться у святкові дні та дні релігійних свят, одним із яких є 28 червня ОСОБА_4 України, враховуючи порядок перенесення вихідних днів згідно з ч.3ст.67 Кодексу законів про працю України, строк на виконання ПАТ «ФК «Чорноморець» вимоги ПАТ «Сбербанк» про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором почав перебіг 24.06.2015 року (на наступний день після відправлення ПАТ «Сбербанк» повідомлення - вимоги №5828/5/28-2) та закінчився 08.07.2015 р. (на десятий робочий день після відправлення ПАТ «Сбербанк» повідомлення - вимоги №5828/5/28-2).

Отже, суд першої інстанції правомірно дійшов до висновку, що днем настання строку виконання основного зобовязання у випадку, що розглядається, є 09.07.2015 року.

Враховуючи те, що у договір поруки від 15.07.2011 року, укладений між ПАТ «Сбербанк» та ОСОБА_2, (п. 4.3.) містить зобовязання поручителя протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту поштового відправлення йому кредитором письмового повідомлення або в іншій термін, зазначений у такому повідомленні, погасити заборгованість Боржника за реквізитами, зазначеними в повідомленні, колегія суддів вважає зазначити наступне:

Виходячи зі змісту ч.4ст.559 ЦК України, строк на звернення кредитором із вимогою до поручителя обчислюється саме із моменту виникнення основного зобовязання.

Відповідно до вимог ч.1ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Пунктом 4.1. договору поруки передбачено, що боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Поручитель та боржник залишаються зобовязаними перед кредитором до того моменту, поки всі зобовязання за основним договором не будуть виконані повністю. Відповідно до умов п.4.1. договору поруки, передбачена статтею 2 цього договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустить прострочення виконання зобовязань.

У звязку із зазначеним, для цілей застосування ч.4ст.559 ЦК України, основним зобовязанням у даному випадку є зобовязання ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець» перед ПАТ «Сбербанк» за кредитним договором. Зобовязання ОСОБА_2 за договором поруки є похідним зобовязанням по відношенню до основного зобовязання.

Пред'явивши ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець» вимогу про дострокове повернення повної суми заборгованості за кредитним договором ПАТ «Сбербанк», відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінило строк виконання основного зобов'язання, та набуло права пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту, а саме із 09.07.2015 року.

За правилами визначення строків, шестимісячний строк на предявлення ПАТ «Сбербанк»,(згідно із вимогами ч.4ст.559 ЦК України), вимоги до ОСОБА_2 щодо виконання зобовязань за ОСОБА_3 «ФК «Чорноморець» сплинув 11.01.2015 року (останній день строку). Шість місяців з 09 липня 2015 року (включно) закінчуються 09 січня 2016 року, разом із тим 09 січня 2016 року це вихідний день (субота), а тому за правилами ч.5 ст.254 ЦК України, останнім днем на предявлення банком вимоги до поручителя є перший робочий день - 11 січня 2016 року.

Отже позивач, звернувшись із позовом до ОСОБА_2 14 січня 2016 р. пропустив встановлений ч.4ст.559 ЦК України шестимісячний строк для предявлення вимоги до поручителя.

Колегія судів зазначає, що порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.

Аналіз ч.4ст.559 ЦК України дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки не є строком для захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Строк поруки - це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після закінчення цього строку припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Окрім цього, колегія судів погоджується із висновком суду першої інстанції, відносно того, що навіть якщо в межах строку дії поруки поручителю було направлено повідомлення вимогу про виконання і поручитель не виконав указані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами шестимісячного строку з дати виникнення основного зобовязання строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право.

При цьому колегія судів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо визначення поняття «вимога» відповідно до ч.4ст.559 ЦК України.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань, застосоване в другому реченні ч.4ст.559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки розуміється як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред'явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Вимогу до поручителя про виконання ним зобов'язання за договором поруки слід пред'явити в судовому порядку в межах строку дії поруки.

Така правова позиція суду першої інстанції щодо визначення строку дії поруки та визначення поняття «вимога» за ч.4ст.559 ЦК України, кореспондується із висновками Верховного суду України, викладеними у Постановах від 20.04.2016 року в справі №6-2662цс1; від 24.02.2016 року в справі № 6-2239цс15; від 02.09.2015 року в справі №61077цс15, які відповідно до ст.360-7 ЦПК України повинні враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні певних норм права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, та не містять правових підстав, передбачених ст.309 ЦПК України, для скасування рішення суду першої інстанції, та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог апелянта у повному обсязі.

Керуючись ст.304, п.1ч.1ст.307, ст.308 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, на протязі двадцяти днів, з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області В.П. Фальчук

ОСОБА_5

ОСОБА_6