Справа № 708/340/16-ц
Номер провадження № 2/708/137/16
Р і ш е н н я

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

26 квітня 2016 року.

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі :

головуючої - судді Ткаченко С.Є.

при секретарі Циріль С.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягне6ння боргу за договором грошової позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 28 серпня 2014 року між ним, ОСОБА_3 (як солідарними позикодавцями) та відповідачем було укладено письмовий договір грошової позики строком на шість місяців з остаточною датою повернення боргу 28.02.2015 року, при цьому останній отримав кошти в сумі 31510грн., що на той час були еквівалентні 2300 доларам США з розрахунку, що 1 долар США відповідав 13,70грн.

Факт надання грошей ОСОБА_2 підтверджується відповідною розпискою останнього від 28.08.2014 року про отримання вказаної в договорі грошової суми.

Згідно до п.2.2 даного договору відповідач був зобовязаний повернути позику до 28.02.2015 року, але до вказаної дати грошову суму позики не повернув, чим не виконав взяті на себе зобовязання, передбачені даним договором.

Підтвердженням повернення позики позикодавцям та виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань відповідно до п.3.7 договору є повернення розписки про отримання грошей останньому.

На даний час розписка знаходиться у позикодавців, що підтверджує факт не повернення їм позики відповідачем.

Згідно до п. 1.3 договору позики, у випадку інфляції чи девальвації гривні, розрахунки проводяться за середньо-готівковим (комерційним) курсом (продаж населенню) долара США на момент дати, передбаченої п. 1.4. та п. 2.2. цього договору. У випадку невиконання умови, передбаченої п. 2.2. договору, розрахунки проводяться за середньо-готівковим курсом (комерційним) гривня-долар США (продаж населенню) на дату фактичного повернення позики та належних платежів (пені відсотків, тощо), але не нижчим середньо-готівкового (комерційного) курсу продажу населенню долара США, ніж був на дату укладення даного договору, або на дату звернення з позовом позикодавців до суду, але не нижчим середньо-готівкового (комерційного) курсу продажу населенню долара США, ніж був на дату укладення договору.

Станом на 21.03.2016 року відповідно до довідки № V6U7-J02J-QJIR-TLU6 від 21.03.2016 року, виданої ПАТ КБ «Приватбанк», комерційний курс продажу одного долару США становить 26,7 грн.

Таким чином, згідно до договору грошової позики, боржник прострочив виконання зобовязання перед позикодавцями основного боргу в розмірі 61410 грн., що еквівалентно 2300 доларам США за середньо-готівковим (комерційним) курсом обігу (продажу) долара США населенню, де 1долар США дорівнює 26,70 коп.

Також пунктами 1.4 -1.5 договору визначено розмір відсотків, а саме 8% від розміру позики, які боржник повинен сплачувати щомісячно в готівковій формі.

Відповідно до п. 1.7 договору позичальник (боржник) без окремої вимоги зобовязаний сплачувати відсотки, згідно до графіка-відомості, що є додатком до даного договору. Підтвердженням виконання цієї умови є підписи сторін у відповідних графах відомості, при цьому інші підтвердження виконання даної умови не є юридично значимі.

З відомості виконання умов договору (п.1.4-1.6) вбачається, що відповідач взагалі не виконав умову свого зобовязання у вигляді щомісячної сплати відсотків за користування позикою в розмірі суми, еквівалентної 184 доларам США.

Отже, відповідач не сплатив відсотки за користування позикою протягом шести місяців, що становить 29476,80 грн., при цьому сума еквівалентна 1104 доларам США за середньо-готівковим (комерційним) курсом обігу (продажу) долара США населенню, де 1долар США дорівнює 26,70 грн.

Згідно до п.4.6 договору, при порушенні позичальником умов, передбачених п.1.4,п.1.5,п.1.7 договору (порядок та умови сплати відсотків за користування позикою), більш, ніж на 3 доби, останній зобовязаний сплатити позикодавцям штраф у розмірі 30% від розміру позики в триденний термін.

Позичальник дану умову договору порушив, а тому до нього застосовується даний вид забезпечення договірного зобов`язання, у зв`язку з чим штраф за порушення п.4.6 договору складає 18423 грн., що еквівалентно 690 доларам США за середньо-готівковим (комерційним) курсом обігу (продажу) доларів США населенню, де 1долар США дорівнює 26,70грн.

Посилаючись на те, що у встановлений договором позики строк, відповідач кошти не повернув, позивач прохав стягнути з нього суму боргу в розмірі 109309,80грн., що еквівалентно 4094 доларам США, та судові витрати в сумі 1093,10 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що дійсно 28.08.2014 року він позичив відповідачеві 31510 гривень в валюті, сума якої становила 2300 доларів США, через що ним застосовується еквівалент до долара США.

Про отримання цих коштів відповідач надав розписку, а також в нього знаходиться один екземпляр договору позики, у зв`язку з чим йому зрозуміло було кожен пункт договору.

Датою повернення боргу було 28.02.2015 року, але до цього часу відповідач кошти не повернув, при цьому місце проживання та номер телефону змінив.

Розрахунки боргу були здійснені на підставі п.1.2-1.3 договору, виходячи з курсу долара США станом на 26.03.2016 року в розмірі 26,70грн.

У зв`язку з цим просить стягнути з відповідача борг в сумі 109309,80грн., що еквівалентно 4094 доларам США, судовий збір в сумі 1093,10 грн. та витрати за розміщення оголошення в газеті про повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи в розмірі 72грн.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено судом 28.08.2014 року між позивачем, ОСОБА_3 та відповідачем було укладено договір грошової позики (а.с.11), відповідно до умов якого позивач і ОСОБА_3, як солідарні позикодавці, зобов`язалися надати відповідачеві грошову суму в розмірі 31510 гривень, що еквівалентна 2300 доларам США, виходячи з офіційного курсу НБУ 13,70грн. за 1 долар США, встановленого на момент укладення даного договору.

Таким чином, між сторонами фактично було укладено договір позики.

А відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позичкодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

В ч.1 ст.1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно до п.5.1 вище вказаного договору грошової позики цей договір є укладеним з моменту надання позики позичальнику і є дійсним до моменту його остаточного виконання.

Як передбачено ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено і підтверджується розпискою від 28.08.2014 року, що позивач дійсно позичив відповідачеві кошти, сума яких еквівалентна 2300 доларам США, строком до 28.02.2015 року.

Виходячи з цього, позивач виконав умови договору позики, передавши відповідачеві грошові кошти в сумі 31510 гривень, що еквівалентні 2300 доларам США, а відповідач свої зобов`язання по поверненню даної суми коштів не виконав і борг не повернув.

Крім того ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк, встановлений договором позики, який в даному випадку, згідно до п.2.2 договору грошової позики від 28.08.2014 року та розписки, настав 28.02.2015 року.

У відповідності до п. 1.3 договору позики у випадку інфляції чи девальвації гривні, розрахунки проводяться за середньо-готівковим (комерційним) курсом (продаж населенню) долара США на момент дати, передбаченої п. 1.4. та п. 2.2. цього договору. В разі невиконання умови, передбаченої п. 2.2. договору, розрахунки проводяться за середньо-готівковим курсом (комерційним) гривня-долар США (продаж населенню) на дату фактичного повернення позики та належних платежів (пені відсотків, тощо), але не нижчим середньо-готівковим (комерційним) курсом продажу населенню долара США, ніж був на дату укладення даного договору, або на дату звернення з позовом позикодавців до суду, але не нижчим середньо-готівковим (комерційним) курсом продажу населенню долара США, ніж був на дату укладення договору.

Згідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як зазначено в п.1.4 договору грошової позики, щомісячний розмір відсотків за цим договором складає 8% від розміру позики.

А відповідно до п.1.5 договору сплата відсотків здійснюється щомісячно у готівковій формі шляхом передачі грошових коштів особисто позикодавцям за місцем проживання останніх.

В п.1.7 договору закріплено, що позичальник (боржник) без окремої вимоги зобовязаний сплачувати відсотки, згідно до графіка-відомості, що є додатком до даного договору. Підтвердженням сплати відсотків позичальником є підписи сторін у відомості у відповідних графах, при цьому інші підтвердження виконання даної умови не є юридично значимі.

Судячи з відомості виконання умов п.1.4-1.6 договору (а.с.16), відповідачем зобовязання щодо щомісячної сплати відсотків за користування позикою в розмірі суми, еквівалентної 184 доларам США, не виконано.

Згідно до положення ч.1 ст.610 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, відповідачем відсотки за користування позикою протягом шести місяців, що становить 29476,80 грн. та еквівалентно 1104 доларам США за середньо-готівковим (комерційним) курсом обігу (продажу) долара США населенню, де 1долар США дорівнює 26,70 грн., не сплачено.

За наявних обставин відповідно до п.4.6 договору грошової позики при порушенні позичальником умов, передбачених п.1.4, п.1.5, п.1.7, більше ніж на три доби, останній зобовязаний сплатити позикодавцям штраф в розмірі 30% від розміру позики в триденний термін.

Оскільки відповідач не дотримався виконання і цієї умови договору, то він зобов`язаний сплатити штраф за порушення п.4.6 договору в розмірі 18423 грн., що еквівалентно 690 доларам США за середньо-готівковим (комерційним) курсом обігу (продажу) доларів США населенню, де 1долар США дорівнює 26,70грн.

Отже, в даному випадку діють вимоги ч.1 ст.546 та ч.3 ст.549 ЦК України.

В п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року відмічено, що згідно з ч.1 ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця гривня. У разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

А тому суд, оцінюючи докази в їх сукупності та беручи до уваги вимоги ч.1 ст.542 ЦК України, де зазначено, що у разі солідарної вимоги кредиторів кожний з них має право пред`явити боржникові вимогу в повному обсязі, вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором грошової позики в сумі 109309,80 грн., що еквівалентно 4094 доларам США, виходячи з того, що офіційний курс НБУ долара США станом на 21.03.2016 року становить 26,70 грн. за 1 долар США (а.с.17) (4094 дол. СШАх26,70грн.=109309,80 грн.), куди входить основний борг в розмірі 61410 грн., що еквівалентно 2300 доларам США за середньо-готівковим (комерційним) курсом обігу (продажу) долара США населенню, де 1долар США дорівнює 26,70 коп.; відсотки за користування позикою протягом шести місяців в сумі 29476,80грн., сума еквівалентно 1104 доларам США за середньо-готівковим (комерційним ) курсом обігу (продажу) долара США населенню, де 1долар США дорівнює 26,70 грн., та штраф за порушення п.4.6 договору складає 18423 грн., що еквівалентно 690 доларам США за середньо-готівковим (комерційним) курсом обігу (продажу) доларів США населенню, де 1долар США дорівнює 26,70грн., погоджуючись з наданим позивачем розрахунком (а.с.14).

Крім того суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 1093,10 грн. та витрати за публікацію оголошення про виклик відповідача в судове засіданні в газеті «Черкаський край» в сумі 72грн.

На підставі викладеного та, керуючись ст. 533, ч.1 ст.546 та ч.3 ст.549 ст., ст.625, 1046, 1047, 1048, ч.1 ст. 1049 ЦК України, п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року, ст., ст. 8, 10, 60, 212-215, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі сто дев`ять тисяч триста дев`ять гривень 80 коп., що еквівалентно чотирьом тисячам дев`яносто чотирьом доларам США, судовий збір в сумі одна тисяча дев`яносто три гривні 10 коп. та витрати на дачу оголошення в розмірі сімдесяти двох гривень.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Чигиринського районного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Черкаської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуюча