Справа № 487/929/16-ц
Провадження № 2/487/1000/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2016 р. Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого - судді Корнешової Т.В.,

при секретарі Демиденко Н.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про визнання права власності на майно за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

У лютому 2016р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати право власності на кімнату 2-5 квартири №2 будівлі за літ.А, що становить 3/100 частин домоволодіння за адресою вул.Наваринська,23 в м.Миколаєві за набувальною давністю, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що за відповідачем рахується на праві власності частка спірного домоволодіння, оформлена у 2005р. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 9/100ч., а після зміни ідеальних часток судовим рішенням від 16.08.2010р. 3/100ч., проте протягом тривалого часу відповідач ніякою частиною приміщень спірного домоволодіння не володіє і не користується; за даними БТІ частка відповідача складається з кімнати 2-5 квартири №2 будівлі за літ.А, проте це приміщення знаходиться в користуванні позивача протягом 20 років.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на зазначені обставини.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про визнання позову і розгляд справи без її участі.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що спірне домоволодіння по вул.Наваринська,23 в м.Миколаєві належить на праві спільної часткової власності декільком співвласникам, до яких відносяться і сторони у справі.

Зокрема, позивач ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 12.09.1986року придбала 1/20 частину даного домоволодіння. За договором купівлі-продажу від 02.09.2000р., визнаного дійсним рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 04.08.2003р., позивач придбала ще 2/50 частини вказаного домоволодіння.

Відповідач ОСОБА_3 як спадкоємцем ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 22.03.2005р. оформила у власність 9/100частин домоволодіння №23 по вул.Наваринська.

Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 16.08.2010р. ідеальні частки співвласників домоволодіння по вул.Наваринська,23 в м.Миколаєві були змінені, за ОСОБА_2 визнано 6/100ч., за ОСОБА_3 3/100ч.

Згідно відповіді ММБТІ від 26.11.2009р. спадкове майно ОСОБА_3 складається з кімнати 2-5 площею 12,8кв.м в житловому будинку за літ.А-1.

Проте, це приміщення знаходиться фактично в користуванні позивача, входить до складу квартири 2 в будинку за літ.А, що вбачається з копій технічних паспортів різних років виготовлення (2000р., 2008р., 2016р.).

За твердженнями позивача, кімнатою 2-5 площею 12,8кв.м в житловому будинку за літ.А (літ.А-1) спадкодавець ОСОБА_4, а потім відповідач ОСОБА_3 не користувались, жодних витрат на утримання не несли, до того ж, вона не мала окремого виходу на вулицю, вхід до неї здійснювався виключно через кімнатні двері з кімнати №2-4.

Вказане підтверджується наданими копіями документів, зокрема технічного паспорта, а також не оспорюється відповідачем.

Відповідно до ч.1ст.344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років або рухомим майном протягом 5 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

За обставинами справи слідує, що позивач добросовісно і відкрито на протязі більше 10 років користується частиною нерухомого майна, яке в БТІ рахується за відповідачем ОСОБА_3 Остання не тільки не заявляє вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, а навіть визнає предявлені вимоги.

Проте, позовні вимоги не суперечать закону лише в частині визнання права власності на частку домоволодіння, не вбачається, що вони якось порушують права інших осіб, а тому в цій частині позов може бути задоволений.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 за набувальною давністю право власності на 3/100 частини домоволодіння за адресою Наваринська,23 в м.Миколаєві, що зареєстровані за ОСОБА_3.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання через районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення та набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Суддя: Т.В.Корнешова