Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/22/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Бевз О. Ю.
Доповідач Фомічов С. Є.
УХВАЛА

Іменем України

21.04.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Фомічова С.Є.

суддів: Гайсюка О.В.

Карпенка О.Л.

за участю секретаря: Аліксійчук І. В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до селянського (фермерського) господарства «Сорочан Ростислав Миколайович», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання недійсним рішення зборів членів селянського (фермерського) господарства та визнання недійсним рішення засновника селянського (фермерського) господарства, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до селянського (фермерського) господарства «Сорочан Ростислав Миколайович», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання недійсним рішення зборів членів селянського (фермерського) господарства та визнання недійсним рішення засновника селянського (фермерського) господарства.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він був засновником та до 15 вересня 2010 року головою та єдиним членом селянського фермерського господарства ОСОБА_3 16 серпня 2010 року було проведено незаконні збори членів СФГ Сорочан Р.М. та видано рішення засновника СФГ Сорочан Р.М. 15 вересня 2010 року державним реєстратором на підставі вищезазначеного незаконного протоколу зборів зареєстровані зміни до статуту СФГ «Сорочан», статут викладений в новій редакції, відповідно до якого було змінено голову господарства та введено п'ять нових членів СФГ Сорочан Р.М. Позивач вважає, що дане рішення прийняте на підставі протоколу зборів членів СФГ Сорочан від 16 серпня 2010 року не відповідає вимогам законодавства, а тому має бути визнане недійсним, оскільки ОСОБА_3, як голова СФГ, не приймав рішення про внесення змін до Статуту.

Крім того засновник СФГ не міг ввести в члени фермерського господарства п'ять осіб, укласти правоустановчий договір та внести зміни до Статуту. Враховуючи те, що позивач, як голова СФГ не приймав рішення про внесення змін до Статуту, дане рішення є нелегітимним. Також ОСОБА_3 вважає, що було порушено його трудові права, оскільки він як засновник господарства, позбавлений права працювати в ньому. Окрім цього, позивачзазначає, що його не було повідомлено належним чином про скликання зборів членів фермерського господарства, на зборах 16 серпня 2010 року він не був присутній, а тому оскаржуваним рішенням та протоколом порушено його права на керівництво та управління власним господарством, тому статут має бути визнаний недійсним в судовому порядку.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25 травня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до СФГ «Сорочан Ростислава Миколайовича», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_8 про визнання недійсним рішення зборів членів СФГ «Сорочан Ростислав Миколайович» від 16 серпня 2010 року, оформлене протоколом від 16 серпня 2010 року, визнання недійсним рішення засновника СФГ «Сорочан Ростислав Миколайович» від 16 серпня 2010 року, оформлене протоколом, що підтверджує правомочність прийняття рішення про внесення змін до установчих документів СФГ «Сорочан Ростислав Миколайович» від 16 серпня 2010 року .

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду з підстав порушення, на його думку, норм матеріального і процесуального права, неповного з'ясування судом обставин, недоведеності обставин справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції при ухваленні вказаного рішення відповідно до вимог ст.ст. 212-213 ЦПК України повно з'ясував всі обставини справи та дав їм належну оцінку.

Судом встановлено, що згідно протоколу зборів членів СФГ «Сорочан Ростислав Миколайович» від 16 серпня 2010 року, ОСОБА_3 запропонував та ухвалив ввести членів до СФГ «Сорочан Ростислав Миколайович», у складі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 Новообраним складом членів СФГ було вирішено звільнити з посади голови СФГ Сорочан Р.М. та обрати нового голову ОСОБА_4

Як вбачається з документу, що підтверджує правомочність прийняття рішення про внесення змін до установчих документів СФГ «Сорочан Ростислав Миколайович» від 16 серпня 2010 року було вирішено внести зміни до Статуту СФГ «Сорочан Ростислав Миколайович» та зареєструвати установчий договір та відповідні зміни.

Відтак, зі змісту статуту СФГ «Сорочан Ростислав Миколайович» від 16 серпня 2010 року, вбачається, що 15 вересня 2010 року проведено державну реєстрацію змін даного статут, і даний Статут підписаний засновником ОСОБА_3 та всіма членами господарства: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8. Дані підписи завірені приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу Трошиною С.А.

Обидва з вищезазначених оспорюваних документів, позивач ОСОБА_3 не визнає та просить визнати недійсними.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується колегія суддів, факти, зазначені ОСОБА_3, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки позивачем з даного приводу були надані пояснення, що він дійсно підписував статут СФГ «Сорочан Ростислав Миколайович» від 16 серпня 2010 року, проте він підписував тільки останню сторінку, а зміст всього статуту йому не відомий.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього кодексу.

Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних, як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експерта.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 12 березня 2015 року.

До суду першої інстанції представник відповідача звернувся із заявою про застосування строку позовної давності. оскільки з часу винесення спірних рішень (16 серпня 2010 року) минуло більше трьох років, і по час звернення до суду позивач не мав жодних претензій з даного питання, оскільки мав для цього особистий інтерес та був ініціатором внесення до статуту спірних змін, а саме те, що займав посаду заступника голови Бобринецької РДА, що не можна було суміщувати з займаною посадою голови СФГ, відповідно до корупційного законодавства. А відтак, позов про стягнення заборгованості подано поза межами строку позовної давності.

Враховуючи наведене суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів, про відмову у задоволенні позову оскільки позивачем не було доведена поважність причин пропуску зазначеного строку, факт того, що ОСОБА_3 дізнався про ці зміни лише 26 листопада 2014 року не знайшов свого підтвердження, так як в матеріалах справи знаходиться Статут з відповідними змінами від 16 серпня 2010 року де міститься підпис його засновника (позивача) ОСОБА_3 Справжність підпису позивач не оспорює

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За таких обставин колегія суддів судової палати вважає, що суд першої інстанції вірно визначившись з нормами права, які регулюють дані правовідносини і ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для його скасування не має. Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий С.Є. Фомічов

Судді:

О.Л. Карпенко

О.В. Гайсюк