Справа № 489/1309/16-ц
Номер провадження 2/489/1176/16
РІШЕННЯ

Іменем України

28 квітня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив

У березні 2016 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося, вони не мають спільних інтересів, спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна, яке набуте подружжям за час перебування у шлюбі, немає. Мають неповнолітню дитину, яка проживає з позивачем, відповідач гроші на утримання дитини не надає.

Просить позов задовольнити, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітної плати, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи від з 01.03.2016 і до досягнення дитиною повноліття або до досягнення дитиною 23-х років у разі її навчання.

Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала. Строк на примирення просила не надавати.

Відповідач позов визнав частково, проти розірвання шлюбу не заперечував, батьківство щодо дитини не заперечував, вказав, що є безробітнім.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Позивач звернулася до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем та участі того з батьків, що проживає окремо від дітей в їх утриманні шляхом стягнення аліментів у частці від доходу. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 110-114, 180-182 Сімейного кодексу України (далі - СК України) за змістом яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, наявність інших обставин, що мають істотне значення та участі того з батьків, що проживає окремо від дитини в її утриманні шляхом стягнення аліментів у частці від доходу. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у випадку не досягнення домовленості щодо участі в утриманні дитини, рішенням суду з того з батьків, який проживає окремо може бути стягнуто кошти на утримання дитини (аліменти) в частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_2, 06 червня 2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що зроблено запис за № 230.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3 позивач і відповідач мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про недоцільність застосування заходів, передбачених ст. 111 СК України, щодо примирення подружжя.

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідач зазначив, що аліменти за березень та квітень 2016 він вже сплатив шляхом купівлі товарів дитині.

Позивач не заперечувала проти стягнення аліментів з 01 травня 2016 року.

Не підлягає задоволенню вимога позивача в частині стягнення аліментів на утримання дитини або до досягнення дитиною повноліття або до досягнення дитиною 23-х річного віку у разі її навчання, оскільки резолютивна частина рішення не може в собі містити альтернативу виконання. В свою чергу суд роз'яснює, що позивач не позбавляється права звернутися до суду після досягнення дитиною повноліття, якщо остання продовжить навчання та буде потребувати матеріальної допомоги з позовом до відповідача з вимогою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини.

Враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає можливим, стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180-182 СК України, ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, 06 червня 2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис в книзі № 230.

Прізвище позивача ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП - НОМЕР_1, останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 травня 2016 року і до досягнення донькою повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв