Справа № 367/864/15-ц
УХВАЛА

про скасування судового наказу

30 травня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

при секретарі Костяк В.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №367/864/15-ц від 24 лютого 2015 року, -

встановив:

Боржник, ОСОБА_2, звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу №367/864/15-ц від 24.02.2015, вказує, що судовим наказом від 24.02.2015 року, справа №367/864/15-ц з ОСОБА_1 стягнуто: 3030,15 грн. заборгованість за отримані комунальні послуги та 121,8 грн. судового збору.

З таким судовим наказом боржник не погоджується, оскільки договір «Про надання населенню комунальних послуг» між Стягувачем та Боржником не укладався.

У заяві про видачу судового наказу Стягувач, в обґрунтування своїх вимог зазначає про те, що нібито, Боржник отримував комунальні послуги, не відмовлявся від їх одержання та перебував в договірних відносинах з Стягувачем.

Але це не відповідає дійсності.

Договір про надання послуг між Стягувачем та Боржником не укладався. Більш того, в 2000 році, водопостачання будинку Боржника було фактично припинено існуючою на той момент житлово-експлуатаційною організацією, що підтверджується заявою Боржника від 14.12.2010 року, направленою на адресу адміністрації УЖКГ «Біличі» та прокуратури Києво-Святошинського району Київської області.

Саме через припинення постачання Стягувачем Боржнику холодної води у 2000 році, останній був змушений побудувати на подвірї свого будинку власну свердловину та систему водопостачання, якими користується і сьогодні, тобто споживає воду із власної свердловини.

За таких обставин, із Заяви про видачу судового наказу вбачається спір про право, що є підставою для відмови суду у прийнятті заяви, відповідно до ч.3 ст.100 ЦПК України!

Крім цього, у Заяві про видачу судового наказу та у розрахунку суми боргу. Стягувач посилається лише на норму споживання холодної на одну особу та на тарифи на централізоване холодне водопостачання, встановлені рішеннями виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Київської області за відповідні періоди, виходячи з загальної системи їх нарахування. Якби Боржник дійсно споживав би послуги Стягувана з постачання холодної води, то кількість спожитої Боржником води фіксувалася б показниками лічильника. Оскільки, враховуючи існуючі тарифи на житлово-комунальні послуги, споживачам важливо сплачувати лише за спожиті послуги. Боржник часто перебуває у довгострокових відрядженнях. То, навіщо йому платити по встановленим нормам, якщо споживання води взагалі немає. Це є додатковим доказом безпідставності вимог Стягувача та відсутність обставин, на яких вони гуртуються.

Стягувач у Заяві про видачу судового наказу вказує, що Боржник споживав надані Стягувачем послуги, але жодних документів (доказів) на підтвердження такої обставини Стягувачем до суду не надано, що підтверджується їх відсутністю в матеріалах наказного провадження.

Додатково до вищевказаного зазначає, що фактично Стягувачем жодного разу не було надано Боржнику жодних платіжних доручень на оплату послуг Стягувача, або будь-яких інших документів, що підтверджували б факт надання Стягувачем послуг Боржнику та споживання їх Боржником, ні за період, за який Стягувачем безпідставно нараховано заборгованість Боржнику, ні до такого нарахування.

Більш того, Стягувач жодного разу не надавав Боржнику в установленому порядку а ні повідомлення про наявність боргу, а ні вимоги укласти договір (як це передбачено чинним законодавством), так само як і не вчиняв ніяких дій щоб здійснити відключення будинку від системи централізованого водопостачання (що було б логічним, якби підключення насправді існувало).

На підставі наведеного, просить скасувати судовий наказ №367/864/15-ц від 24.02.2015 року.

Учасники процесу в судове засідання не зявилися, їх неявка, згідно ст. 105-1 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви.

У звязку із неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що судовий наказ від 24.02.2015 року підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Ірпінським міським судом Київської області 24.02.2015 було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління житлово-комунального господарства „Біличі заборгованість за комунальні послуги в розмірі 3030,15 грн. та стягнення витрат на сплату судового збору, що були останнім сплачені при подачі заяви в розмірі 121,8 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; скасувати судовий наказ та розяснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову; змінити судовий наказ.

Враховуючи, що у заяві про скасування судового наказу наведено посилання на обставини, які свідчать про необґрунтованість вимог стягувача та надано посилання на докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти вимог стягувача, суд вбачає за необхідне скасувати судовий наказ, оскільки із даної заяви вбачається спір про право, який має розглядатися у позовному провадженні.

Таким чином, суд вважає, що судовий наказ підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 105-1 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий Ірпінським міським судом Київської області № 367/864/15-ц від 24.02.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління житлово-комунального господарства «Біличі» заборгованості за комунальні послуги у сумі 3 030,15 грн. та судових витрат в розмірі 121,8 грн.

Суд одночасно розяснює, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Оладько