АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3867/2016 Головуючий у суді першої інстанції - Уляновська О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Майданець К.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Гільова Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державного підприємства «Антонов» в особі Філії «Серійний завод «Антонов» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5 до Державного підприємства «Антонов» в особі Філії «Серійний завод «Антонов» про визнання незаконного тарифу за надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території і зобов'язання зробити перерахунок та затвердити в уповноважених органах,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_5 (далі - позивачі) звернулися до суду з позовом до ДП «Антонов» в особі Філії «Серійний завод «Антонов» (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просили: визнати тариф «експлуатаційні послуги», нарахований відповідачем за 1 кв.м. загальної площі у розмірі 15,69 грн. (без ПДВ) по кім. НОМЕР_1 гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, ОК «Сокіл», такими, що не відповідають чинному законодавству (не дійсними) та скасувати ці тарифи і нарахування по кім. НОМЕР_1, гуртожитку ОК «Сокіл», за адресою: АДРЕСА_1, з моменту його нарахування (квітень 2012 року) по день розгляду справи; визнати відсутність договірних відносин стосовно тарифу за 1 кв.м. загальної площі між мешканцями кім. НОМЕР_1, гуртожитку ОК «Сокіл» за адресою: АДРЕСА_1 та ДП «Антонов» в особі Філії Серійний завод «Антонов» з квітня 2012 року по день розгляду справи.

В обґрунтування заявлених вимог вказували тим, що відповідачем здійснюються нарахування за проживання у гуртожитку, які складаються з комунальних послуг та «експлуатаційних послуг», при цьому, норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини не містять такого поняття як «експлуатаційні послуги» та їх складові. Також зазначають, що відповідач не є виконавцем житлово-комунальних послуг, а тому не мав права встановлювати тарифи за проживання в гуртожитку і послуги з утримання будинку та прибудинкової території, оскільки зазначене питання не відноситься до його компетенції, а нарахування витрат з утримання будинку (гуртожитку) лежать у площині позадоговірних відносин.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21.10.2015 позов задоволено:

- визнано тариф «експлуатаційні послуги», нараховані ДП «Антонов» в особі Філії серійний завод «Антонов» за 1 кв.м. загальної площі у розмірі 15,69 грн. (без ПДВ) по кім. НОМЕР_1 гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, ОК «Сокіл» такими, що не відповідають чинному законодавству та не можуть бути включені до послуг із утримання будинків та прибудинкової території і їх оплата не може покладатися на позивачів;

- скасовано тарифи і нарахування по кім. НОМЕР_1, гуртожитку ОК «Сокіл», за адресою: АДРЕСА_1 з квітня 2012 року;

- визнано відсутність договірних відносин стосовно тарифу за 1 кв.м. загальної площі між мешканцями кім. НОМЕР_1, гуртожитку ОК «Сокіл» за адресою: АДРЕСА_1 з ДП «Антонов» в особі Філії Серійний завод «Антонов» з квітня 2012 року;

- стягнуто з Філії ДП «Антонов» «Серійний завод «Антонов» на користь ОСОБА_3, ОСОБА_5 суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а отже є необґрунтованими. Вказує також, що суд помилково надав корпусу НОМЕР_2 ОК «Сокіл» статус гуртожитку та застосував норми матеріального права, які врегульовують діяльність гуртожитків, оскільки корпус НОМЕР_2 ОК «Сокіл» не зареєстрований у жодному реєстрі гуртожитків і не є гуртожитком, а є частиною єдиного цілісного майнового комплексу, тому застосування норм, які регулюють діяльність гуртожитків є безпідставним.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставністю та необґрунтованістю і просив рішення суду залишити без змін, оскільки воно ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності вказаного позивача, оскільки його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з огляду на норми чинного законодавства, які визначають поняття житлово-комунальних послуг, їх види, порядок надання та формування тарифів, з врахуванням того, що відповідач не є виконавцем житлово-комунальних послуг, дійшов висновку, що відповідач не мав права затверджувати тарифи за проживання в гуртожитку і послуги з утримання будинку та прибудинкової території, оскільки зазначене питання не відноситься до їх компетенції.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_3 з 30.07.1979 був зарахований на постійну роботу на посаду фрезеровщика у Авіаційний завод м. Києва згідно наказу № 150/ОК (Т.1, а.с. 19).

Згідно Наказу № 4024/К від 06.04.2012 ОСОБА_3 звільнений за скорочення штату (Т.1, а.с. 130).

З 19.10.1978 ОСОБА_3 прописаний у гуртожиток цього заводу по АДРЕСА_3, а у 1982 році прописаний у іншій гуртожиток цього ж заводу за адресою АДРЕСА_2.

У 1989 році прописаний у гуртожиток того самого Авіаційного заводу за адресою: АДРЕСА_4, а з 14.06.1991 зареєстрований і проживає й на сьогоднішній день у гуртожитку Авіаційного заводу за адресою: АДРЕСА_1, OK «Сокіл», гуртожиток, кім. НОМЕР_1.

Позивач ОСОБА_3 разом зі своєю сім'єю у складі трьох осіб: він, ОСОБА_6 та малолітнім онуком ОСОБА_7 зареєстровані та проживають за вказаною адресою, що підтверджується довідкою Форми № 3, виданою Відділом соціально-комунального призначення ДП «Антонов» Філії «Серійний завод «Антонов» (Т.1, а.с. 157).

На виконання Розпорядження КМУ № 758-р від 01.07.2009 «Про реорганізацію державного підприємства «Київський авіаційний завод «Авіант», 10.07.2009 Міністерством промислової політики України було видано наказ № 476 «Про припинення шляхом реорганізації «ДП «Київський завод «Авіант» (Т.1, а.с. 20-23).

Відповідно до наказу АНТК ім. О.К. Антонова № 2922 від 24.12.2009 створено Філію «Серійний завод «Антонов» Державного підприємства Авіаційного науково-технічного комплексу O.K.Антонова (ДП «Антонов») (Т.1, а.с. 92).

Відповідно до п. 4.2. Положення про Філію Державного підприємства Авіаційний науково-технічний комплекс ім. O.K. Антонова «Серійний завод «Антонов», Філія не є юридичною особою відповідно до законодавства країни і здійснює свою діяльність від імені Підприємства.

Згідно п. 4.4. Положення, Філія веде самостійний баланс, має розрахунковий та інші рахунки в установах банку, печатку зі своїм найменуванням та може мати інші атрибути необхідні для організації своєї діяльності, які реєструються відповідно до чинного законодавства.

У своїй діяльності Філія підпорядкована Підприємству (п. 4.6. Положення).

У п. 5.1. Положення визначено, що майно Філії є майном Підприємства і становить необоротні та оборотні активи, вартість яких відображається у самостійному балансі Філії.

Відповідно до відомостей Технічного паспорту, наданого КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна корпус НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1, ОК «Сокіл» обліковується як багатоквартирний будинок - гуртожиток (Т.1, а.с. 6-8).

Відповідно до Довідок форми № 3 та ордеру НОМЕР_3 позивачам у користування виділялись ліжко-місця (Т.1, а.с. 157-159).

При здійсненні реєстрації місця проживання зазначено, що вони зареєстровані у гуртожитку.

Звертаючись до суду позивачі вказували на те, що при визначенні розміру оплати, яку мешканці корпусу НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1, ОК «Сокіл» повинні вносити за проживання, підприємство керувалось роз'ясненнями Управління цінової політики Київської міської державної адміністрації з даного питання, відповідно до якого підприємству було рекомендовано скористатись тимчасовою методикою нарахування плати за проживання в гуртожитках, оскільки у Київської міської державної адміністрації відсутні повноваження для визначення вартості проживання і затвердження відповідних тарифів на послуги за проживання в оздоровчих комплексах.

Крім того, дане роз'яснення містить посилання на те, що плата за користування жилою площею в гуртожитку нараховується виходячи із вартості послуги з утримання будинку та фактично займаної площі в розрахунку на одну особу, збільшеної на коефіцієнт, що враховує загальну площу, до якої відноситься площа кухонь, душових кімнат, кімнат для прання, санвузлів, коридорів, а також балконів з урахуванням знижувальних коефіцієнтів. Також мешканці гуртожитків сплачують за комунальні послуги з холодного та гарячого водопостачання, водовідведення та газ, виходячи з фактичного споживання пропорційно кількості мешканців (у разі, якщо гуртожиток обладнаний будинковими засобами обліку) або з розрахунку на 1 особу (у разі відсутності таких лічильників). Також мешканці сплачують за електричну енергію за тарифами, встановленими Національною комісією регулювання електроенергетики України.

Відповідно до Примірного положення про гуртожиток (№ 208 від 03.06.1986) громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду.

Згідно із ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджуй уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Судом обґрунтовано встановлено, що договір про участь в утриманні будинку та прибудинкової території між сторонами не укладався, а також не погоджувались тарифи за надані послуги.

Згідно інформації, викладеної в листі Департаменту економіки і інвестицій Київської міської державної адміністрації від 25.12.2014 № 050/20-8422 ДП «Антонов» Філія «Серійний завод «Антонов» не зверталось до органів місцевого самоврядування з приводу затвердження тарифів на послуги з утримання будинку і прибудинкової території гуртожитку, що знаходиться на території оздоровчого комплексу «Сокіл», хоча про необхідність затвердження таких тарифів підприємству направлялись відповідні листи Т.1, а.с. 57).

Розраховуючи вартість оплати за проживання в кімнаті НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, ОК «Сокіл», корпус НОМЕР_2 відповідач виходив з розміру тарифів на житлово-комунальні послуги, які діяли на момент нарахування, затверджених Київською міською державною адміністрацією, Спільним рішення адміністрації Філії ДП «Антонов» «Серійний завод «Антонов» і профспілкового комітету від 28.02.2012 № 19 «Про встановлення оплати за проживання працівників заводу та членів їх сімей у оздоровчому комплексі «Сокіл» та розпорядження заступника директора Філії ДП «Ант «Серійний завод «Антонов» № 54 від 01.06.2013 «Про введення уточнених розрахунків вартості розміщення та надання місця працівникам заводу для тимчасового перебування у корпусах ОК «Сокіл».

Згідно з уточненим розрахунком до складу вартості за проживання включена вартість оплати комунальних послуг та експлуатаційні витрати. До складу експлуатаційних послуг включено оплату проїзних квитків та інші витрати, а саме: використання флешки, обслуговування бухгалтерських програм, курси КНС, послуги зв'язку тощо (Т.1, а.с. 41).

Як вбачається з Спільного рішення адміністрації Філії ДП «Антонов» «Серійний завод Антонов» та профспілкового комітету від 28.02.2012 № 19 «Про встановлення оплати за проживання працівників заводу та членів їх сімей у оздоровчому комплексі «Сокіл» та розпорядження заступника директора Філії ДП «Антонов» «Серійний завод «Антонов» № 54 від 01.06.2013 «Про введення уточнених розрахунків вартості розміщення та надання місця працівникам заводу для тимчасового перебування у корпусах ОК «Сокіл», підприємством були встановлені тарифи на експлуатаційні витрати в розмірі 15,69 грн. без ПДВ за 1 кв.м.

Встановивши фактичні обставини справи та проаналізувавши відповідні норми права, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що норми чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин не містить визначення такого поняття як «експлуатаційні витрати» та їх складові, а тариф на ці послуги не затверджений у встановленому законом порядку, відтак зазначені витрати не можуть бути включені до послуг із утримання будинків та прибудинкової території і їх оплата не може покладатися на мешканців будинку.

Також, слід зазначити, що згідно із ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі мають право одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розподіл житлово-комунальних послуг залежно від функції їх призначення поділяють на:

1) комунальні послуги (це централізоване постачання холодної води, водовідведення та електропостачання, централізованого опалення та вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій (поточний ремонт, прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкових територій, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішніх мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою, або групою споруд (балансоутримування, укладання договорів на виконання послуг та виконання умов договору, тощо);

4) послуги з ремонту будинків, споруд, приміщень (зміна та ремонт елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Порядок формування тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг визначений ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Вартість всіх складових послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, визначається з розрахунку 1 кв. метр загальної площі квартири множиться на встановлений тариф, а тарифи розраховуються за кожним будинком окремо, залежно від кількості показників фактичного надання послуг. На кожний будинок встановлено тариф на оплату послуг до 20 і після 20 числа кожного місяця.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до послуг утримання будинків і споруд та прибудинкових територій віднесено: прибирання прибудинкової території, прибирання сходових клітин, прибирання підвалів, технічних поверхів та покрівлі, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, зливової каналізації, теплопостачання, технічне обслуговування ліфтів, технічне обслуговування та поточний ремонт систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем у разі їх наявності, поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем та гарячого і холодного водопостачання, теплопостачання та зливної каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені та закріплені в установленому порядку на прибудинковій території ( в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиках), поливання дворів, клумб і газонів, прибирання та вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами, освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води, енергопостачання ліфтів.

Державний комітет України житлово-комунального господарства 17.05.2005. видав Наказ № 76, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за № 927/11207 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», який є чинним на даний час, затверджені правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій і ці правила обов'язкові для кожного комунального підприємства і для всіх балансоутримувачів будинків.

Відповідно до Постанови КМУ від 01.06.2011 № 86, затверджено зокрема Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - вартість надання таких послуг, розрахована на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість. Тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку. З власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням, органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід'ємною частиною договору про надання послуг. Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном.

Під час установлення тарифу на послуги необхідно забезпечувати прозорість значення вартості усіх послуг з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири, житлового приміщення у гуртожитку та нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку).

Тариф на послуги для гуртожитків, що призначаються для проживання одиноких громадян (житловими приміщеннями спільно користуються кілька осіб, які не перебувають у сімейних стосунках), розраховується згідно з цим Порядком. Вартість послуг з розрахунку на ліжко-місце визначається як добуток тарифу на норму житлової площі для однієї особи в гуртожитку.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Наказу № 76 порядок формування цін/тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг першої і другої груп встановлює Кабінет Міністрів України.

Виконавці /виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування.

Формування та зміна тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, повинно відбуватися згідно «Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529 «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», який поширюється на суб'єктів господарювання всіх форм власності, що надають послуги, зокрема: виконавець послуг доводить розрахунок тарифів до відома споживачів послуг шляхом проведення щодо кожного будинку громадських слухань; за результатом громадських слухань перелік послуг, що надаються, може бути зменшеним (зміненим) порівняно з типовим за певних умов, а саме: споживачі послуг у 30 денний строк з дати проведення громадських слухань можуть подати письмове рішення про зменшення обсягу послуг; у разі, коли перелік послуг зменшується, виконавець перераховує тарифи і подає новий розрахунок тарифів відповідному органу місцевого самоврядування, що приймає рішення про його затвердження (погодження); з власниками (наймачами) квартир має укладатися Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що передбачає надання послуг, перелік яких визначений за результатами громадських слухань.

Послуги надаються відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід'ємною частиною договору про надання послуг. Необхідно забезпечувати прозорість визначення вартості усіх послуг з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири (житлового приміщення у гуртожитку).

У разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів. Платіжний документ може містити графи, в яких зазначаються суми до сплати за надані послуги, не проплачені повністю споживачем у попередній розрахунковий період. Платіжний документ не може містити графи, в яких зазначаються суми за оплату послуг, не передбачених договором, або суми доплат за надані послуги понад ті, ще передбачені діючими тарифами.

Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про порушення відповідачем вимог закону при формуванні та затвердженні тарифу на проживання в гуртожитку та включення до нього такої складової як «експлуатаційні витрати», сплата якої не передбачена чинним законодавством, а отже цілком законно та обґрунтовано захистив порушене право позивачів шляхом визнання незаконним тарифу «експлуатаційні витрати» та його скасування при нарахуванні плати за проживання позивачів в гуртожитку.

При цьому, слід зазначити, що аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд України у своїй постанові від 18.05.2016 розглянувши справу за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.10.2014, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 17.09.2014 та рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11.03.2014 у цивільній справі за позовом Державного підприємства «Антонов» в особі Філії «Серійний завод «Антонов» до ОСОБА_3, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Вказаною постановою ВСУ скасував ухвалені у справі судові рішення про стягнення заборгованості та направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції, вказавши на те, що судові рішення не містять висновків щодо показників (складових), які включені до тарифів на комунальні та експлуатаційні послуги за розрахунком вартості розміщення та надання місця працівникам заводу для тимчасового проживання у гуртожитку (корпус 20) ОК «Сокіл» ДП «Антонов».

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими доводи апеляційної скарги про не відповідність висновків суду обставинам справи. Також не є обґрунтованими доводи скарги про те, що корпус НОМЕР_2 ОК «Сокіл» не є гуртожитком, а тому не підлягають застосування норми закону, які регулюють діяльність гуртожитків, оскільки такий висновок суду ґрунтується на наявних у справі належних і допустимих доказах, які не спростовані відповідачем.

При цьому слід зазначити, що наведені доводи апеляційної скарги були предметом дослідження в суді першої інстанції, висновків суду не спростовують та на законність рішення не впливають.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, оскільки при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування судового рішення, в справі не виявлено, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Антонов» в особі Філії «Серійний завод «Антонов» - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5 до Державного підприємства «Антонов» в особі Філії «Серійний завод «Антонов» про визнання незаконного тарифу за надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території і зобов'язання зробити перерахунок та затвердити в уповноважених органах - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва