Справа № 527/1376/16-ц
провадження 2-о/527/45/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2016 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Левицької Т.В.,

при секретареві - Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересовані особи: Градизька державна нотаріальна контора, Градизька селищна рада -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 18 липня 2016 року звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

В поданій до суду заяві посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, спадкоємцем майна якої за заповітом є заявниця.

Вказувала, що у встановленому законом порядку прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, але позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки в посвідченому померлою ОСОБА_2. заповіті її ім'я помилково зазначено як ОСОБА_4.

В поданій до суду заяві просила суд встановити факт належності ОСОБА_2 заповіту, складеного ОСОБА_4 та посвідченого державним нотаріусом Градизької державної нотаріальної контори 11.06.2002 року.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 направила заяву, в якій вимоги заяви підтримала, справу просила розглянути без її участі.

Представник заінтересованої особи - Градизької державної нотаріальної контори належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак до суду не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи - Градизької селищної ради Глобинського району Полтавської області у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.Заперечення на позов не направив.

Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Градизьк Глобинського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження №1614375, актовий запис № 290.

23 листопада 1963 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, у зв'язку з чим своє прізвище ОСОБА_4 змінила на прізвище чоловіка ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1 виданим 23 листопада 1963 року Градизькою селищною радою депутатів трудящих у Полтавської області .

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_2, виданого 08 липня 2002 року Глобинським РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у селищі Градизьк Глобинського району Полтавської області.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 10 листопада 2015 року Градизькою селищною радою Глобинського району Полтавської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

За життя - 11 червня 2002 року, ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Градизької державної нотаріальної контори Захаровою О.Д. за реєстровим № 1183, згідно якого усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла ОСОБА_1. Заповіт на день смерті не змінено та не скасовано.

Проте, з невідомих причин у заповіті невірно зазначено ім'я спадкодавця «Евгенія» замість - «Івга» .

Також судом встановлено, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 Градизькою державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа, з заявою про прийняття спадщини звернулася заявник ОСОБА_1.

За таких обставин факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу, а саме: заповіту, складеного 11 червня 2002 року ОСОБА_4, підтверджується матеріалами справи та має для заявника юридичне значення, іншим шляхом встановити даний факт неможливо.

Також до матеріалів справи були додані письмові пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, в яких вони підтвердили факт належності ОСОБА_2 заповіту, згідно якого усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає справи в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.

У відповідності до постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом не є вичерпним. За наявності умов суд може встановити й інші факти, що мають юридичне значення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст. 256 п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце та час народження якого, вказані в документі, не співпадають з ім'ям, прізвищем, по батькові, місцем та часом народження цієї особи, вказаними в свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ст. 257 ЦПК України заява особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем його проживання.

Тому суд вважає за необхідне встановити факт належності ОСОБА_2 заповіту, складеного ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідченого 11 червня 2002 року державним нотаріусом Градизької державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1183.

З цих підстав заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215, 259 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу, а саме: заповіту, складеного ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідченого 11 червня 2002 року державним нотаріусом Градизької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1183.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Т. В. Левицька