Справа № 188/488/16-ц
Провадження № 2-/188/335/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Філіповій В.С.

з участю представників : - позивача ОСОБА_1

- відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ( відповідач- 1 ) , ОСОБА_5 ( відповідач-2 ) , третя особа - Петропавлівська районна державна адміністрація ( державний реєстратор речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ) про визнання правочину недійсним і визнання переважного права ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів та зазначає наступне .

29 квітня 2009 року згідно чинного законодавства, а саме: ЗУ «Про оренду землі», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ПКМУ від 25.12.1998 року № 2073 «Про затвердження порядку державної реєстрації договорів оренди землі», Інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, та договорів оренди землі», затвердженої наказом Держкомзему України від 04.05.1999 року № 43 в Українській сільській раді Петропавлівського району та Петропавлівській районній філії Дніпропетровського регіонального Центру державного земельного кадастру була проведена державна реєстрація договору оренди земельної ділянки розміром 11,07 га терміном на сім років, укладеного між ним (орендарем) та ОСОБА_6 (орендодавець), про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за НОМЕР_2.

Після смерті орендодавця на підставі свідоцтва про право на спадщину ( реєстровий № 750 ) та договору про поділ спадкового майна ( реєстровий № 759 ) від 05.05.2010 року право власності на предмет оренди перейшло до спадкоємця ОСОБА_4 , про що в державному акті на право приватної власності на землю НОМЕР_3 державним нотаріусом Петропавлівського нотаріального округу була здійснена відповідна відмітка згідно чинного З" " Про нотаріат " та ст. 126 ЗКУ.

Стаття 32 ЗУ «Про оренду землі» і п.п. 36,37 вказаного договору оренди землі передбачають, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни або розірвання договору, а також не допускається одностороннє його розірвання, з чим, безумовно, погоджувався і відповідач - 1 (спадкоємець) , отримуючі всі ці роки орендну плату , в тому числі і за 2016 р. включно.

Але, наразі з'ясувалося, що відповідач- 1, скориставшись змінами до ЗУ № Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень " ( в редакції Закону № 1878 -УІ ( 1878-17 ) від 11.02.2010 р. ) - ліквідація Центру державного земельного кадастру , як адміністратора державної реєстрації речових прав і створення з 01.01.2013 р. державної реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області , як адміністратора державної реєстрації речових прав , всупереч вимогам наведених нормативних актів , маючи чинний договір оренди , 22.10.2015 р. уклав з відповідачем - 2 ще один договір оренди і це похідне від права власності речове право 23.10.2015 р. зареєстроване державною реєстраційною службою Петропавлівського РУЮ.

Окрім того , зазначає , що відповідно до ч. 4 ст. № ЗУ " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень " право оренди , що виникло до набрання чинності цим законом , визнається дійсним , якщо реєстрація була проведена відповідно до законодавства , що діяла на момент виникнення права оренди .

Таким чином , вважає , що цей новий правочин оренди земельної ділянки , зареєстрований 23.10.2015 р. не відповідає вимогам законодавства України , тим більше , що порушено його переважне право на укладання нового договору оренди , яке передбачено ЗУ " Про оренду землі " .

Справа в тому , що в квітні 2015 р. він запропонував відповідачу-1 укласти договір оренди на новий строк , при цьому надав йому проект угоди про поновлення договору . Заперечень з боку відповідача- 1 не було і після досягнення домовленості з істотних умов оренди ( ст. 15 ЗУ " Про оренду землі " , 30.04.2015 р. ними була підписана угода про поновлення договору оренди землі на новий семирічний строк .

На правове обгрунтування свого позову посилається на норми ст.3,16 , 203, 215 ЦК України.

Просить суд :

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки (кадастровий № НОМЕР_4) від 22.10.2015 року, укладений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на підставі якого право оренди земельної ділянки зареєстровано 23.10.2015 р. в державній реєстраційній службі Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області і зобов"язати третю сторону скасувати це речове право оренди земельної ділянки в установленому порядку .

Визнати за ним переважне право оренди земельної ділянки , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 ( кадастровий НОМЕР_5 ) на підставі письмової угоди від 30.04.2015 р. про поновлення договору оренди земельної ділянки і зобов"язати третю особу зареєструвати це речове право оренди земельної ділянки в установленому порядку .

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги свого довірителя , дав пояснення щодо фактичних обставин справи і дані пояснення є аналогічними до вищевикладеного. Просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача- 1 позов не визнав. На підтвердження та обгрунтування своєї позиції надав суду письмові заперечення , які підтримав у повному обсязі. В письмовому запереченні посилається на наступне.

1. - в позовній заяві не зазначено , яким чином оспорюваний правочин порушує права та інтереси позивача ;

2. - 29.04.2016 р. термін дії договору оренди землі між сторонами закінчився . Порядок поновлення договору оренди землі передбачено ст. 33 ЗУ " Про оренду землі ". Жодних дій щодо поновлення вказаного договору оренди землі на новий строк позивач не вчинив . Навпаки ОСОБА_4 , як спадкоємець свого батька - ОСОБА_6 , повідомив своєю заявою орендаря про намір не продовжувати дані договірні відносини та заперечує проти поновлення вказаного договору оренди землі на новий строк ( копія заяви з доказами відправлення листа ОСОБА_3 додається ).

3 . - позивач , на підтвердження своїх позовних вимог , посилається на внесення ним орендної плати за землю відповідачу -1 за весь 2016 включно. Вказане твердження позивача не відповідає дійсності .

Позивач , згідно наданої ним розписки , вніс на користь відповідача -1 орендну плату за землю за 2014 , 2015 та 2016 р. грошовими коштами в розмірі 15 600.00 грн.

Згідно з п.9 Договору оренди землі між позивачем та відповідачем -1 розмір орендної плати за землю складає 3% від грошової оцінки земельної ділянки. Надає розрахунок розміру орендної плати за 2014 , 2015 р. та 2016 р. Таким чином , розмір виплаченої відповідачу-1 орендна плата за 2014 та 2015 р. склав 13730.48 грн.

За 2016 р. позивач сплатив орендну плату у розмірі 1869.52 грн. = 15600 грн. ( розмір внесеної оплати за 2014 р. , 2015 р. та 4 місяці 2016 р. ) - 13730.48 грн. ( розмір орендної плати згідно умов договору за 2014-2015 рр. ) .

Протягом 2016 р. середньомісячний розмір орендної плати за землю складає 7621.55 грн. = 9150.60 грн. ( розмір орендної плати за землю за 2016 р. ) : 12 міс. Х 4 міс. перебування землі в оренді протягом 2016 р.

Таким чином , позивач вніс орендну плату лише за січень та лютий 2016 р. 1869.52 грн. , тоді як орендна плата за березень та квітень 2016 р. не внесена взагалі.

4. Позивачем , в порушення вимог податкового законодавства та умов договору оренди землі , жодного разу не були сплачені податки , а саме податок з доходів фізичних осіб , що підтверджується Відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів , в якій відомості про сплату на користь ОСОБА_4 доходів відсутні.

5. Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЗУ " Про державний земельний кадастр " відомості Державного земельного кадастру є офіційними . Згідно наявного у матеріалах справи витягу з ДЗК від 20.04.2015 р. відомості про державну реєстрацію договору оренди землі між позивачем та ОСОБА_6 в Державному земельному кадастрі відсутні .

В додаткових письмових запереченнях від 05.10.2016 р. На обгрунтування своєї позиції щодо невизнання збільшених ( уточнених ) вимог позивача представник посилається на норми ст. 33 ЗУ " Про оренду землі " , де зазначено , що для поновлення договору оренди землі обов"язкові умови , зокрема :

а) належне виконання орендарем умов договору оренди землі ;

б) повідомлення орендарем до спливу строку дії договору оренди землі орендодавця про намір скористатися переважним право на укладання договору оренди землі на новий строк ;

в) обов"язкове направлення орендарем листа-повідомлення орендодавцю з додаванням до нього проекту додатковох угоди про поновлення договору оренди землі ;

г) досягнення згоди з усіх істотних умов договору оренди землі ( у разі недосягнення - переважне право припиняється ) ;

д) відсутність заперечень щодо поновлення договору оренди землі з боку орендодавця .

Жодної з вказаних вимог закону позивач не виконав та не надав суду відповідних доказів такого виконання :

- умови договору оренди землі орендар належним чином не виконував , оскільки після закінчення терміну дії договору оренди землі не розрахувався по орендній платі з орендодавцем , допустивши заборгованість за березень та квітень 2016 р. ;

- всупереч п. 21 Договору оренди землі - після закінчення терміну його дії - не повернув орендодавцеві земельну ділянку та засіяв її соняшником ;

- не направив орендодавцеві лист - повідомлення з проектом додаткової угоди про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк ;

- не досягли згоди з істотної умови договору оренди землі - порядку внесення орендної плати ;

- у матеріалах даної цивільної справи наявні письмові заперечення орендодавця у поновленні договору оренди землі на новий термін з доказами їх відправлення поштою на адресу орендаря.

Також посилається на такі обставини :

- позивачем порушено вимоги податкового законодавства та умови оренди землі , жодного разу не були сплачені податки , а саме - податок з доходів фізичних осіб ...

- відсутні відомості про офіційну реєстрацію договору оренди землі між позивачем та відповідаем-1 ;

- в договорі оренди землі від 30.04.2015 р. зазначені паспортні дані інших осіб ( дата видачі паспортів орендодавця та орендаря ) . Крім того , в даному договорі відсутня істотна умова договору оренди землі , передбачена ст. 15 ЗУ " Про оренду землі " - щодо порядку внесення орендної плати ;

- позовні вимоги позивача про зобов"язання суб"єкта власних повноважень вчинити певні дії підлягають розгляду в порядку КАС України лише у разі наявності адміністративного спору між ОСОБА_3 та суб"єктом владних повноважень ;

- уточнена позовна вимога не оплачена судовим збором у розмірах передбачених ЗУ " Про судовий збір ".

Просить суд відмовити позивачу у задоволені його позову по справі в повному обсязі та просить суд винести окрему ухвалу у відношенні ОСОБА_3 щодо несплати ним податків до бюджету протягом 2010-2016 років при виплаті доходу на користь ОСОБА_4 та направити її для виконання до органів Державної фіскальної служби України .

Відповідач - 2 в судове засідання не з"явився. Свого представника у судове засідання не направив , про розгляд справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив , заява про розгляд справи за відсутності його чи представника , клопотання про відкладення розгляду справи, позиція щодо позовних вимог тощо до суду не надходили.

Враховуючи зазначені обставини, думку присутніх у судовому засіданні представників сторін, суд, за правилами ст.ст. 158 , 169 , ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача-2 .

Вислухавши представників позивача , відповідача-1 , вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню .

Судом встановлено наступне .

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю , серії НОМЕР_6 ОСОБА_6 належала земельна ділянка , яка розташована на території Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області .

10.03.2009 р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі та в той же день сторонами підписано Акт приймання - передачі даної земельної ділянки .

З Акту приймання-передачі земельної ділянки до договору оренди вбачається, що ОСОБА_6 ( відповідач-1 ) передав відповідачу в тимчасове користування на умовах оренди на підставі договору оренди земельної ділянки від 10.03. 2009 року земельну ділянку площею 11.07 га , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області .

Строк дії договору - сім років.

Також в даному договорі зазначені інші суттєві умови - орендна плата , умови використання земельної ділянки , умови і строки передачі її в оренду , умови повернення та інші права та обов"язки сторін.

Договір підписано сторонами . Факт державної реєстрації посвідчено в Українській сільській раді Петропавлівського району Дніпропетровської області та зареєстровано у Петропавлівській районній філії Дніпропетровського регіонального центру державного земельного кадастру 29.04.2009 р. Тобто термін дії договору закінчується 29.04.2016 року.

Після смерті спадкодавця право власності на предмет оренди земельної ділянки перейшло до спадкоємця ОСОБА_4 , тобто відповідача по справі , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень ( реєстраційний номер нерухомого майна - НОМЕР_7 .

Позивачем надано відомості про отримання орендодавцями ( пайщиками ) орендної плати за період з 2009 року по 2014 рік. У відомості за 2009 р. зазначається , що орендодавець ( спадкодавець ) ОСОБА_6 отримав оренду плату у грошовому виразі у сумі .- 3900 грн.

В подальшому , згідно даних документів , відповідач , як спадкоємець , отримав наступні суми орендної плати: за 20010 р. - 2954.47 грн. , за 2011 р. - 3000 грн. . У відомості за 2013 р. є запис відносно того , що ОСОБА_4 отримав орендну плату у сумі 3000 грн. Крім того , є запис про те , що він , 24.10.2013 р. отримав 15600 грн.

У відомості за 2014 р. також є запис ( на російській мові ) про те , що у 2014 р. ОСОБА_4 сплачено орендну плату наперед за (2014 , 2015 та 2016 рр.) в розмірі 15600 грн. включно.

Письмовою розпискою ( копією ) зазначається , що 24.10.2013 р. видано за оренду земельного паю ОСОБА_4 наперед за ( 2014,2015і 2016 р.) орендну плату в розмірі 15600 ( п"ятнадцять тисяч шістьсот ) грн. включно . Даний документ підписаний ОСОБА_4

30.04.2015 р. між ОСОБА_4 ( відповідач-1 ) та ОСОБА_3( позивач -1 ) було укладено договір оренди землі . Предметом даного договору є передача в оренду земельної ділянки для ведення с/г виробництва , яка знаходиться на території Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області , кадастровий номер : НОМЕР_1 . Строк дії договору сім років з моменту державної реєстрації права оренди. Орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі у розмірі 3% від вартості земельної ділянки на суму 7625.5 грн. Договір підписано сторонами .

Згідно Акту приймання - передачі земельної ділянки № 0515 від 30.04.2015 р. дана земельна ділянка була прийнята позивачем у оренду.

Даний договір не був зареєстрований у відповідності до чинного законодавства .

В той же час , суд погоджується з позицією позивача в тій частині , що підписаний 30.04.2015 р. вищевказаний договір є підтвердженням згоди відповідача -1 продовжувати орендні взаємовідносини з орендарем ( позивачем ) . Тобто вони вчинили дії спрямовані на набуття, та зміну цивільних прав та обовязків.

Стаття 792 ЦК України визначає, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Спірні правовідносини регулюються Земельним кодексом України від 25 жовтня 2001 року, а також Законом України "Про оренду землі" від 06 жовтня 1998 року з подальшими змінами та доповненнями.

Згідно ст.13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст.14 даного Закону договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально

Положеннями ч.1 ст.16 вказаного Закону передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Згідно із ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.208 ЦК України, правочин між фізичною особою та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (правочини, які повністю виконуються у момент їх вчинення), належить вчиняти письмово. При цьому, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами (ч.2 ст.207 ЦК України).

За змістом частини першоїстатті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЗУ " Про оренду землі " договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі ч.1 ст.210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України й ст. 18 ЗУ " Про оренду землі " є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до статті 18 цього Закону, у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, склали та підписали відповідний письмовий документ, надаючи згоду встановленої форми.

Як пояснив представник позивача сторони , а саме - орендодавець та орендар , мали намір після закінчення строку попереднього договору оренди , тобто після 30.04.2016 р. зареєструвати його у відповідності до ст. 18 ЗУ " Про оренду землі ".

Даний факт відповідач ОСОБА_9 не заперечив та не спростував .

В свою чергу , 22.10.2015 р. між ОСОБА_4 ( відповідач-1 ) та ОСОБА_5 ( відповідач-2 ) було укладено договір оренди землі. Згідно даних даного договору предметом та об"єктом є передача в оренду вищезазначена земельна ділянка . Акт прийому-передачі сторонами не підписувався.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень ( індексний номер витягу - НОМЕР_8 , дата - 28.10.2015 р. ) вбачається , що об"єктом реєстрації є земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_4 , тобто є земельна ділянка, яка передана в оренду за вищевказаним спірним договором між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог позивача , суд керується наступними нормами матеріального права .

Відповідно до ст. 35 ЗУ " Про оренду землі " спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Щодо вимоги позивача про недійсність договору оренди від 22.10.2015 р.

За положеннями ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеній у постанові від 15 квітня 2015 року у справі № 6-55цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов"язковою для всіх судів України, в разі невизнання орендодавцем права орендаря, передбаченого ст. 33 ЗУ " Про оренду ", на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк таке право підлягає захисту судом за позовом орендаря шляхом визнання недійсним договору оренди цієї самої земельної ділянки, укладеного орендодавцем з іншим орендарем, на підставі п.2 ч.2 ст. 16 ЦК України .

Правовий аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірного договору оренди землі від 22.10.2015 р., він є укладеним, а отже - оспорюваним та за рішенням суду може бути визнаний недійсним.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу.

Згідно ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю, а власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Одним із способів захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки є визнання правочину (угоди) недійсним (ч.2 ст. 16 ЦК України та ч. 3 ст. 152 ЗК України ) .

Частиною 1 ст.27 ЗУ " Про оренду землі " передбачено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема застосування інших, передбачених законом, способів.

Як було встановлено судом та зазначено вище , між відповідачами 22.10.2015 р. був укладений договір оренди земельної ділянки під час дії договору оренди землі , який був укладений між відповідачем ОСОБА_6 та позивачем ОСОБА_3 Адже строк дії даного договору закінчувався 29.04.2016 р.

Таким чином , на думку суду були порушені права позивача на володіння та користування земельною ділянкою на умовах договору оренди та порушено переважне право на поновлення договору оренди на новий строк.

Щодо правової позиції позивача про наявністю у нього переважного права на поновлення договору оренди ?

За ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються спеціальним законом (зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі".) Даним законом визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Статею 33 даного Закону передбачено таке .

По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі , такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Суд не погоджується з позицією представника відповідача-2 в тій частині , що позивач неналежно виконував умови договору , не повідомив відповідача-1 про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та інше .

Щодо застосування приписів ст. 33 ЗУ " Про оренду землі " суд, на підставі ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, керується правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 09.09.2015 у справі № 6-531цс15. У ній вказано таке.

Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" об'єднує два випадки поновлення договору оренди.

Так, у частині першій статті 33 цього закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків (частини 2 - 5 цієї статті).

Для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди, а саме у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про правомірність позовних вимог позивача , тобто про доведеність юридичних фактів , а саме :

- позивач протягом всього строку оренди землі належним чином виконував умови договору , про що свідчать відомості про отримання відповідачем -1 орендної плати ;

- орендодавець , тобто відповідач-1 , протягом одного місяця після закінчення строку договору не повідомив орендаря про відмову продовжувати орендні взаємостосунки .

Суд встановлено , що позивач , згідно вищезазначених відомостей , отримував орендну плату своєчасно та в повному розмірі. Належних та достатніх доказів на спростування даних обставин суду не надав. Заперечення представника відповідача-2 судом не приймаються , так як вони зводяться до суб"єктивного бачення даного питання.

Як зазначалося вище позивач та відповідач-1 30.05.2015 р. уклали договір оренди спірної земельної ділянки . Тобто уклали даний правочин під час дії попереднього договору від 29.04.2009 р. Суд вважає , що дії позивача та відповідача-2 в цій ситуації є правомірними . Адже , діючим законодавством не заборонено орендодавцю та орендарю земельної ділянки завчасно обговорити питання щодо продовження строку оренди , обумовити всі суттєво важливі умови даного договору.

Зазначене є достатньою правовою підставою для задоволення позову в повному обсязі .

На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 3 , 57-60 , 88, 212-214, 218 ЦПК України , 16 , 203 , 204 , 207 , 215 , 598 , 651 , 653 , 654 , 777 ЦК України , ст.ст. 2,15,32,33 ЗУ " Про оренду землі " , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ( відповідач- 1 ) , ОСОБА_5 ( відповідач-2 ) , третя особа - Петропавлівська районна державна адмінстація ( державний реєстратор речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ) про визнання правочину недійсним і визнання переважного права - задовольнити в повному обсязі .

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки ( кадастровий номер НОМЕР_4 ) від 22.10.2015 р. укладений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі якого право оренди земельної ділянки зареєстровано 23.10.2015 р. в державній реєстраційні службі Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області .

Зобов"язати Петропавлівську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області в особі Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень скасувати це речове право оренди земельної ділянки в установленому порядку.

Визнати за ОСОБА_3 переважне право оренди земельної ділянки , яка належить на паві приватної власності ОСОБА_4 ( кадастровий номер НОМЕР_4 ) на підставі письмової угоди від 30.04.2015 р. про поновлення договору оренди земельної ділянки .

Зобов"язати Петропавлівську районну протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено 10.10.2016 р.

Суддя М. П. Полубан