Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №336/5870/15 Головуючий у 1 інстанції Щаслива О.В.
Провадження № 22-ц/778/2848/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Дзярука М.П.,

Суддів: Крилової О.В.

ОСОБА_2,

за участі секретаря: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Порше Мобіліті», Шевченківського ВДВС Запорізького міського управління юстиції, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В позові зазначала, що 23 червня 2015 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинила виконавчий напис про звернення стягнення на автомобіль «VOLKSWAGEN POLO», державний номер НОМЕР_1, що був переданий в заставу відповідачу за кредитним договором між сторонами № 50011537 від 25 грудня 2013 року.

Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог законодавства, а тому він не підлягає виконанню, з таких підстав.

В порушення вимог статті 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідно до якої в письмовому повідомленні про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання має бути зазначено загальний розмір не виконаної боржником вимоги, отримувані позивачем вимоги містили посилання на різні суми заборгованості. Зокрема, у вимозі від 17.06.2015 року зазначена сума 292089 грн. 51 коп., у вимозі від 19.05.2015 року наявне посилання на суму 281089 грн. 93 коп., вимога від 05.05.2015 року містить суму в 271823 грн. 78 коп., у вимозі від 17.04.2015 року наявне посилання на 275273 грн. 89 коп. Мінливість цієї суми, зазначає позивач, не свідчить на користь безспірності заборгованості. У порушення вимог ст. 24, п. 6 ч. 2 ст. 27 вказаного Закону, в силу яких до початку процедури звернення стягнення на предмет застави обтяжувач, який ініціює таке стягнення, зобовязаний зареєструвати відомості про звернення стягнення в Державному реєстрі, ці відомості не зареєстровані і на час подачі позову. Крім того у вимогах, адресованих боржнику, не визначений позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального зобовязання, що також не відповідає положенням ст. 27 Закону. Окрім того, що зазначена у вимозі від 17.06.2015 року сума в 292089 грн. 51 коп. не відповідає сумі, зазначеній у виконавчому написі, яка становить 296502 грн. 02 коп., обтяжувачем не дотриманий встановлений законом тридцятиденний строк для добровільного виконання вимоги, оскільки виконавчий напис, що оспорюється, вчинений вже 23 червня 2015 року.

Просила суд визнати виконавчий напис від 23.06.2015 року №700 вчинений ОСОБА_4 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу щодо звернення стягнення на автомобіль марки «VOLKSWAGEN POLO», державний номер АР 3093 С на суму 296 502,02 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2016 року позов задоволено.

Визнано виконавчий напис № 700 від 23.06.2015 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль «VOLKSWAGEN POLO», кузов № НОМЕР_2, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1, на виконання зобовязань у сумі 296502 грн. 02 коп. за договором кредитування № 50011537 від 25.12.2013 року таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ТОВ «Порше Мобіліті» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 грудня 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір №50011537, за умовами якого ТОВ «Порше Мобіліті» надало ОСОБА_3 кредит в сумі 118 143,90 грн., еквівалент суми кредиту в доларах США 14 364,30 доларів США, строк кредитування 60 місяців, зі змінною процентною ставкою для придбання автомобіля «VOLKSWAGEN POLO», а ОСОБА_3 зобов'язалася своєчасно повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі згідно загальних умов кредитування.

В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, 27 грудня 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_3 було укладено договір застави транспортного засобу №50011537, відповідно до якого ОСОБА_3 передала у заставу ТОВ «Порше Мобіліті» транспортний засіб: автомобіль «VOLKSWAGEN POLO», кузов № НОМЕР_2, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

05 травня 2015 року ТОВ «Порше Мобіліті» направлено на адресу ОСОБА_3 вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором. Виходячи з змісту повідомлення, ТОВ «Порше Мобіліті» вимагало від ОСОБА_3 достроково повернути суму кредиту у повному обсязі та заборгованості відповідно до умов договору, що разом станом на поточну дату становить 271 823,78 грн. Також у вимозі зазначено, що у випадку неповернення суми кредиту та несплати заборгованості протягом 30 календарних днів з дати одержання цієї вимоги (для фізичних осіб) та протягом 5 календарних днів з дати одержання вимоги (для фізичних осіб - підприємців та юридичних осіб), заборгованість буде стягнута в примусовому порядку, в тому числі, за рахунок автомобіля, що був переданий компанії у заставу для забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за договором. Згідно умов договору за порушення терміну дострокового повернення кредиту на вимогу компанії до зазначеної суми заборгованості буде додано штраф у розмірі 20% від суми кредиту, що складає 23 628,78 грн. Вимога була отримана позивачем 18 травня 2015 року.

23 червня 2015 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №700, яким запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб: автомобіль «VOLKSWAGEN POLO», кузов № НОМЕР_2, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3, переданий в заставу ТОВ «Порше Мобіліті» на підставі Договору застави транспортного засобу №50011537 від 27 грудня 2013 року. За рахунок отриманих від реалізації транспортного засобу коштів запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» за невиплачену в період з 16 лютого 2015 року по 05 травня 2015 року заборгованість станом на 05 травня 2015 року у розмірі несплачених чергових платежів (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) 26 100,51 грн., штрафних санкцій відповідно до ст. 8.3 Договору 3 537,64 грн., штрафу за порушення терміну повернення кредиту 23 628,78 грн., суми кредиту 243 235,09 грн., що становить 296 502,02 грн. (а. с. 112).

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про визнання вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 23 червня 2015 року виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 87 Закону Країни «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону Країни «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна визначено Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Згідно з ч. 2 вказаної статті повідомлення повинно містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов'язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов'язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Статтею 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження може бути припинене боржником або третьою особою шляхом виконання порушеного боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або тієї частини цього зобов'язання, виконання якої було прострочене, разом з відшкодуванням обтяжувачу витрат, понесених у зв'язку з пред'явленням вимоги та/або звернення стягнення. Таке виконання може бути здійсненим у будь-який час до моменту продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження або до переходу права власності на нього до обтяжувача. У цьому разі обтяжувач не вправі вимагати від боржника або іншої особи, яка виконала зобов'язання, сплати інших сум.

Якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача.

Таким чином, відповідно до положень вказаного Закону виникнення права на звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження у позасудовому порядку пов'язане не тільки з направленням вимоги про виконання забезпечувального зобов'язання, а і з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Разом з тим, ТОВ «Порше Мобіліті» не надало суду доказів реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Вимога-повідомлення ТОВ «Порше Мобіліті» про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання від 05 травня 2015 року не відповідає вимогам ч. 2 ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», оскільки не містить визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; а також вимоги до боржника виконати порушене зобов'язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Крім того, як було встановлено судом, зазначена у вимозі-повідомленні від 05 травня 2015 року сума заборгованості відрізняється від суми заборгованості, зазначеної у виконавчому написі нотаріуса від 23 червня 2015 року. Також у виконавчому написі відсутнє посилання на те, що сума заборгованості визначена як еквівалент долара США, а також обмінного курсу, за яким здійснено перерахунок.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 виконавчого напису від 23 червня 2015 року, реєстровий №700, таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315,317,319 ЦПК України, колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: