Справа № 603/192/16-ц
Провадження №2/603/92/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2016 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

за участю секретаря Смолінчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,05 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР № 029385, земельну ділянку площею 0,42 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР № 029388, земельну ділянку площею 0,52 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР № 029387, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 16.09.2006 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що він прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем, проте звернувшись у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено, оскільки заповіт складений на земельні паї, а на даний час вже видано державні акти на право власності на земельні ділянки.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечила в судове засідання явку представника, однак подала суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечили.

Судом встановлено наступні обставини.

Батьками позивача ОСОБА_1 були ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії ІІ-ИД №298301 від 21.02.1981 року.

Зі змісту довідки №389, виданої 03.03.2016 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, убачається, що згідно державних актів серії ТР №029385, ТР №029387, ТР №029388 ОСОБА_3 належала земельна ділянка загальною площею 0.99 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області.

Згідно ксерокопії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 029385 від 08.11.2005 року ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка площею 0,05 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно ксерокопії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 029388 від 08.11.2005 року ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка площею 0,42 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно ксерокопії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 029387 від 08.11.2005 року ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка площею 0,52 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД № 032392, виданого 18.09.2006 року ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_3 помер 16.09.2006 року в с. Горожанка Монастириського району Тернопільської області.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,05 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР № 029385, земельну ділянку площею 0,42 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР № 029388, земельну ділянку площею 0,52 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР № 029387.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Як убачається зі змісту заповіту, посвідченого секретарем Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області 12.09.2006 року, спадкодавець ОСОБА_3 заповів позивачу ОСОБА_1 належні йому згідно сертифікатів ТР № 029385, ТР № 029386, ТР №029387 земельні паї, а також грошові заощадження.

Судом встановлено, що на вказані у заповіті земельні частки (паї) видано державні акти на право власності на земельні ділянки серії ТР № 029385, ТР № 029388, ТР №029387, що також підтверджується довідкою №389, виданої 03.03.2016 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, у зв»язку з чим позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом (інформаційний лист Монастириської державної нотаріальної контори від 21.03.2016 року №209/01-16).

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем, що підтверджується довідкою №389, виданою 03.03.2016 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області.

Як вбачається зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №403/01-16 від 29.04.2016 року, спадкова справа після померлого 16.09.2006 року ОСОБА_3, нотаріальною конторою не заводилась.

Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

Відповідно до ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що спадкодавцю ОСОБА_3 на праві власності належали: земельна ділянка площею 0,05 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР № 029385, земельна ділянка площею 0,42 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР № 029388, земельна ділянка площею 0,52 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР № 029387, позивач є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказане спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом після померлого 16.09.2006 року ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст.328, 1217, 1218, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,05 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР № 029385;

- земельну ділянку площею 0,42 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР № 029388;

- земельну ділянку площею 0,52 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР № 029387, в порядку спадкування за заповітом після померлого 16.09.2006 року ОСОБА_3

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючийсуддя: ОСОБА_5