Справа № 2-2186/2009
Провадження 4-с/484/27/16
У Х В А Л А

20 липня 2016 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Маржиної Т.В.

при секретарі Мирошниченко Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Відділу Державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, заінтересовані особи ПАТ «Райффайзен бланк Аваль», ОСОБА_2, ОСОБА_3,

про скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, закриття виконавчого провадження та скасування арешту на майно боржника, -

ВСТАНОВИВ:

20.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з наданою скаргою, яку згодом уточнив, мотивуючи тим, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області № 2-2186/09 від 17.12.2009 року з нього як з поручителя солідарно з іншими боржниками стягнуто 1 447, 88 доларів США в еквіваленті 11 148 грн. 66 коп. заборгованості за кредитним договором. 01.04.2010 року державним виконавцем Бойченко Є.О. відкрите виконавче провадження ВП № 18432026 по виконавчому листу № 2-2186/09, виданому 25.03.2010 року Первомайським міськрайонним судом по стягненню з нього на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» зазначеної вище суми заборгованості. Одночасно того ж дня накладено арешт на все майно боржника. 25.04.2013 року постановою державного виконавця Бойченко Є.О. виконавчий лист повернуто стягувачу, але арешт майна не скасований. В даний час заборгованість за названим судовим рішенням повністю погашена, у банка відсутні підстави для звернення за примусовим виконанням рішення, однак державний виконавець відмовляється скасувати накладений раніше арешт на майно боржника, у звязку з чим порушені його права як власника майна. За таких обставин ОСОБА_1 просить зобовязати відділ ДВС скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.04.2013 року у виконавчому провадженні № 18432026, закрити вказане виконавче провадження у звязку з повним погашенням заборгованості та зняти арешт з майна ОСОБА_1

Сторони та заінтересовані особи в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

ОСОБА_1 просив розглянути справу в його відсутність і задовольнити скаргу. Начальник відділу ДВС просив розглянути справу у відсутність представника ДВС та відмовити в задоволенні скарги на підставі наданих заперечень. Інші учасники процесу заяв та заперечень не надали, однак їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши надані суду письмові докази і заперечення, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконання рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області в цивільній справі № 2-2186/09 від 17.12.2009 року за заявою стягувача ПАТ «Райффайзен банк Аваль» державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області ОСОБА_4 01.04.2010 року за заявою стягувача ВАТ «Райффайзен банк Аваль» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № ВП 18432026 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2186, виданого 25.03.2010 року Первомайським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в суму 11 148 грн. 66 коп. Цією ж постановою накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого належного йому майна.

Постановою головного державного виконавця Відділу ДВС Первомайського МРУЮ ОСОБА_4 від 24.04.2013 року зазначений вище виконавчий лист був повернутий стягувачу через відсутність майна, на яке може бути звернуте стягнення. Строк повторного предявлення виконавчого документа до виконання визначений до 25.04.2014 року. При цьому арешт з майна боржника знято не було. Повторно стягувач виконавчий документ до виконання не предявляв.

Зазначені обставини вбачаються з копій матеріалів виконавчого провадження № 18432026, наданого суду.

В даний час функції виконання судових рішень здійснює Первомайський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, тож найменування субєкта оскарження в даній справі слід змінити.

Також з матеріалів справи вбачається, що строк звернення до суду з наданою скаргою не пропущений.

З наданих скаржником документів: квитанції про сплату боргу в сумі 11 510 грн. 15 коп. № 183/2330-4 від 27.11.2015 року та заяви ПАТ «Райффайзен банк Аваль» № 114-13-0-00/11-594 від 04.12.2015 року вбачається, що заборгованість за вказаним вище судовим рішенням повністю погашена, однак після повернення виконавчого документу стягувачу, тобто поза межами виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, відсутні підстави вважати протиправною постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві, а відповідно відсутні підстави для зобовязання державного виконавця закрити виконавче провадження у звязку з повним погашенням заборгованості боржником, оскільки виконавче провадження може бути розпочате лише за заявою стягувача, такої заяви не надано, а на момент повернення виконавчого документа заборгованість не була погашена, тобто підстави для закриття виконавчого провадження у державного виконавця були відсутні. За таких обставин в задоволенні скарги в цій частині слід відмовити.

Разом з тим, арешт майна боржника ОСОБА_1 досі триває, не зважаючи на те, що фактично відсутні підстави для такого арешту, передбачені законом України «Про виконавче провадження», адже заборгованість за виконавчим документом повністю погашена, строк предявлення виконавчого документа до виконання скінчився у 2014 році.

На даний час арешт майна боржника в межах виконавчого провадження № 18432026 є обтяженням, яке не забезпечує жодного зобовязання в рамках виконання рішення № 2-2186/09 від 17.12.2009 року, а тому воно порушує визначені Конституцією та Законами України права ОСОБА_1 як власника майна. Фактично він безпідставно, не маючи жодних зобовязань, позбавлений можливості на власний розсуд розпоряджатися своїм майном.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що у державного виконавця дійсно були відсутні підстави для скасування арешту майна боржника, оскільки враховуючи положення пункту 1 частини першої та частини пятої статті 47 цього закону у взаємозвязку з вимогами пункту 7 частини першої статті 26 цього Закону, повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою не означає закінчення виконавчого провадження (закриття) і не тягне за собою наслідків, передбачених в разі закриття виконавчого провадження, в тому числі і скасування арешту майна боржника.

Такі норми забезпечують можливості стягувача реалізувати своє право на виконання рішення. Однак таке право обмежене строком предявлення виконавчого документа до виконання. Крім того, предявлення виконавчого документа до виконання є виключним правом, а не обовязком стягувача, і лише стягувача.

Як зазначено вище, і строк предявлення виконавчого документа до виконання скінчився в даному випадку, і заборгованість перед стягувачем повністю погашена. Фактично, відсутні будь-які передбачені законом підстави для поновлення або відкриття виконавчого провадження.

Частинами 1 та 2 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документу до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином, статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачене зняття арешту з майна боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу згідно ст. 47 цього Закону.

Аналіз змісту ст. 50 Закону свідчить про мету певних дій державного виконавця забезпечення повного виконання рішення, прав стягувача шляхом надання йому можливості знову розпочати виконавче провадження. Але, в даному випадку судом встановлено, що така можливість і необхідність в даному випадку відсутні за спливом часу та повним виконанням рішення боржником.

Норма, яка регулює зазначені правовідносини, а саме скасування арешту майна боржника у виконавчому провадженні, яке було закінчене на підставі ст. 47 Закону «Про виконавче провадження», у разі неможливості знову розпочати виконавче провадження (сплив строку) та повного добровільного погашення боргу поза межами виконавчого провадження в Законі «Про виконавче провадження» відсутня.

Така ситуація не відповідає меті виконавчого провадження і суттєво порушує права особи, яка вже не має боргових зобовязань, але позбавлена можливості реалізувати свої права власника майна.

Зазначені правовідносини не врегульовані законом, але за своєю природою східні із ситуацією повернення виконавчого документа суду або іншому органу (посадовій особі), який його видав, оскільки фактично право предявлення виконавчого документа до виконання належить виключно стягувачу. Можливість розпочати виконавче провадження знову - відсутня. Права ОСОБА_1 суттєво порушені, а норма закону, яка може їх врегулювати відсутня.

У статті 8 ЦК України зазначено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні правовідносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

Частинами 8 і 9 статті 8 ЦПК України передбачено, що якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Враховуючи наведені вище встановлені судом обставини, які фактично не врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», але подібні до правовідносин, врегульованих частинами 1 та 2 статті 50 вказаного Закону, суд вважає за необхідне в даному випадку застосувати аналогію закону і зобовязати компетентну особу Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_1 постановою державного виконавця від 01.04.2010 року у виконавчому провадженні ВП № 18432026, оскільки іншим чином неможливо відновити законні права ОСОБА_1 на розпорядження належним йому майном. Суд зазначає, що в такому випадку не порушуються інтереси будь-якої іншої як фізичної так і юридичної особи і буде усунутий суттєвий дисбаланс між дотриманням вимоги закону і порушенням прав особи.

Керуючись ст.ст. 47, 49, 50, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 8, 210, 387 ЦПК України, ст. 8 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Зобовязати компетентну особу Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, визначену керівником цього відділу, скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_1 постановою державного виконавця від 01.04.2010 року у виконавчому провадженні ВП № 18432026 по виконанню виконавчого листа № 2-2186, виданого 25.03.2010 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» 11 148 грн. 66 коп.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: