ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4491/15-ц
Провадження № 2/210/370/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"18" квітня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого-судді Костенко В.В.

за участі секретаря Севанян М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконкому Дзержинської районної ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 17 вересня 2015 року звернувся до суду з позовом до Виконкому Дзержинської районної ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив , що 21 березня 2009 року померла бабуся позивача ОСОБА_3, яка на день смерті проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Померлою за життя було складено заповіт, який було посвідчено Третьою Криворізькою державною нотаріальною конторою 22 січня 2004 року за реєстром №1-155, відповідно до якого вона заповіла позивачу все своє майно де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося. 08 липня 2015 року , позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до ОСОБА_4, державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало померлій. Листом від 08.07.2015 року №743/01-16 нотаріусом позивачу було розяснено, що так як у встановлений законодавством термін із заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної контори він не звернувся, а також не надав рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту постійного проживання разом із померлою у відповідності до ст.. 1268 ЦКУ, то для вирішення можливості подальшого оформлення спадщини у нотаріуса йому необхідно звернутися до суду для встановлення такого факту, тому позивач і звертаюся із вказаним позовом.

Позивач та його представник до судового засідання не зявилися, через канцелярію суду подали заяву у якій просили суд проводити розгляд справи за їх відсутності позивні вимого просять суд задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи повторно в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, заперечень проти позову не надав, свого представника до суду не направив тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України розглянув справу за відсутності останнього

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою сторін до судового засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 березня 2009 року померла ОСОБА_3 , про що було зроблено відповідний актовий запис № 280 , даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 273295 від 21 березня 2009 року ( а.с.8).

Померлою ОСОБА_3 за життя було складено заповіт , який було посвідчено Третьою Криворізькою державною нотаріальною конторою 22 січня 2004 року за реєстром № 1-155 , з якого вбачається, що ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2 все майно де б воно не знаходилося та з чого б не складалося (а.с.9).

На день смерті ОСОБА_3 спадкове майно складалося з квартири яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 , яка належала на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право власності Дз198 , яке було видане 09 квітня 1997 року УЖКГ Криворізької міської Ради на імя померлої та ОСОБА_5 (а.с.10). ОСОБА_5 був рідним сином ОСОБА_3 , даний факт підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження , серією II -АВ № 118973 ( а.с.12)

06 листопада 2002 року ОСОБА_5 помер , про що відділом реєстрації актів громадського стану Дзержинської районного управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис № 1470 , даний факт підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 457536 ( а.с.11)

ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 у відповідності до ст.. 549 ЦК УРСР (1963 року), оскільки проживала з ним разом на момент його смерті даний факт підтверджується довідкою ЖЕО №8 від 17.09.2015 року № 2021 ( а.с.13) але не оформила своїх спадкових прав після смерті сина.

08 липня 2015 року , позивач звернувся до ОСОБА_4, державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало померлій , однак листом від 08.07.2015 року №743/01-16 нотаріусом позивачу було розяснено, що так як у встановлений законодавством термін із заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної контори він не звернувся, а також не надав рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту постійного проживання разом із померлою у відповідності до ст.. 1268 ЦКУ, то для вирішення можливості подальшого оформлення спадщини у нотаріуса йому необхідно звернутися до суду для встановлення такого факту, тому позивач і звертаюся із вказаним позовом. (а.с.14)

Згідно зі ст.ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

П.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У відповідності ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Померла ОСОБА_3 є бабусею позивача даний факт було підтверджено і показаннями свідків. Так у судовому засідання 01 квітня 2016 року було допитано ОСОБА_6 , яка показала, що вона проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1965 року . Її сусідкою була ОСОБА_3 , з якого часу вона проживає в вказаному будинку її не відомо, оскільки коли ОСОБА_6 переїхали до будинку ОСОБА_3 вже там проживала. Свідок зазначила , що з ОСОБА_3 вони товаришували, що у неї було два сини та чоловік, чоловік ОСОБА_3 помер приблизно 20 років тому , потім помер молодший син ОСОБА_7 приблизно років 12 тому , у ОСОБА_5 сім»ї не було . Старший син ОСОБА_8 живий, ОСОБА_2 це його рідний син. Артем з 2005 року переїхав жити до бабусі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 зі своєю сімє»ю доглядав за ОСОБА_3 та хоронив її . Окрім цього, свідок зазначила, що за життя ОСОБА_3 говорила, що напише на онука ОСОБА_2 заповіт.

Також 01 квітня 2016 року у судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_9 , який є рідним сином померлій ОСОБА_3 та батьком позивача ОСОБА_2 , який зазначив, що його мати ОСОБА_3 вже давно склала заповіт на його сина ОСОБА_10 Окрім цього ,свідок ОСОБА_9 пояснив, що у нього ще був молодший брат ОСОБА_5, який помер приблизно 10 років тому , у ОСОБА_5 сім»ї не було і він проживав разом з матірю. Артем проживав раніше з ним за адресою : м. Кривий Ріг ,вул.. Співдружності , потім одружився та разом з дружиною переїхав жити до бабусі , це було приблизно років 8-10 тому , там у них народився онук , зараз вони там і проживають .

Окрім цього , факт проживання позивача ОСОБА_2 підтверджується наявними в матеріалах справи актами, акт, складений 09 липня 2015 року мешканцями АДРЕСА_2 Помазковою Л,І., кв. №8 ОСОБА_11, кв. №16 ОСОБА_12Ф, підписи яких засвідчено старшим дільниці №3, в якому підтверджено факт, що з 2006 року за місцем реєстрації АДРЕСА_3 ОСОБА_2 не проживаю та акт, складений 13 липня 2015 року мешканцями будинку №4 по вул.. Бородіна кв. 8 ОСОБА_13, кв. 2 ОСОБА_14, кв. 20 ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_2 зі своєю родиною став мешкати разом із бабусею з 2006 року і після її смерті мешкаю у вказаній квартирі і по теперішній час. (а.с. 15, 17).

До того ж на підтвердження факту утримання квартири за адресою : АДРЕСА_1 , позивачем надані квитанції про оплату комунальних послуг від 06.07.2015 року та 13.07.2015 року ( а.с.18).

Таким чином, спадкоємець ОСОБА_2 постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки упродовж встановленого шестимісячного строку прийняття спадщини, визначеного ст.1270 ЦК України, від спадщини не відмовлявся. Відсутність відмови від спадщини позивачем ОСОБА_2 також підтверджується інформаційної довідкою зі Спадкового реєстру № 43570928 від 09 квітня 2016 року , з якої вбачається, що спадкова справа на майно ОСОБА_3 , яка померла 21 березня 2009 року , не заводилась та заповіт , посвідчений від імені ОСОБА_3 не скасовувався і є дісним на теперішній час.

Враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , на момент її смерті постійно проживав разом зі спадкодавцем, що знайшло своє підтвердження в суді, однак постановою нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тому суд вважає встановити факт постійного проживання ОСОБА_10 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , на час її - 21 березня 2009 року, та визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла 21 березня 2009 року.

На підставі викладеного й у відповідності із ст.ст. 15, 16, 1217, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, керуючись п. 23 пленуму Вищого Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7, ст.. 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.11.2003 року, ст.. 529, 549 ЦК УРСР (ред.. 1963 року ) та ст.ст. 3, 118-120, ч. 6 ст. 235, ч. 2 ст. 256 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Виконкому Дзержинської районної ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом зі спадкодавцем, ОСОБА_3, яка померла 21 березня 2009 року у м. Кривому Розі, у квартирі за адресою: АДРЕСА_4, з 2006 року до дня її смерті.

Визнати за ОСОБА_2, (ІПН НОМЕР_1), право власності в порядку успадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 21 березня 2009 року у м. Кривий Ріг, та яка фактично прийняла, але не оформила своїх спадкових справ на ? частку квартири АДРЕСА_5, що належала її сину ОСОБА_5, який помер 06 листопада 2002 року у м. Кривому Розі, на спадкове майно, що залишилося після її смерті, а саме: цілу квартиру за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Бородіна, будинок 4 (чотири) , квартира 1 (один), загальною площею 49,0 кв.м., житловою 29,7 кв.м.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні при його проголошенні у той же строк із дня отримання його копії.

Суддя: В. В. Костенко