Справа №173/1541/16-ц
Провадження №2/173/808/2016
28.09.2016 м.Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Шевченко О.Ю. при секретарі судового засідання Демяненко С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи без їх участі не надали.
У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.
Судом встановлені такі обставини т а відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем, ОСОБА_1 порушений передбачений договором порядок погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості, а тому вимога позивача про стягнення всієї суми заборгованості, а саме дострокового стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами є законною та обґрунтованою.
Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Умовами договору, а саме п. 4.1 передбачена відповідальність позичальника, а саме, при порушенні позичальником будь-якого зобовязання, передбаченого договором, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити ОСОБА_3 пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Згідно з розрахунком позивача за порушення строків платежів нараховано пеню в сумі 929 грн. 94 коп.
Також встановлено, що в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_2 (Поручитель) було укладено договір поруки № DZHCGK00770263/1 від 17 жовтня 2006 року (а.с. 15).
Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.
Згідно ч.1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно з умовами даного договору (п. 2) Поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.
Доказів виконання зобовязань за договором кредиту позичальником або поручителем, визнання недійсним кредитного договору або договору поруки, їх розірвання на день ухвалення рішення сторонами суду не надано.
Матеріалами справи підтверджується, що 25 травня 2016 року на адресу Позичальник а та поручителя ОСОБА_3 надсилав повідомлення про необхідність погашення заборгованості (а.с.10-12), проте вимога ОСОБА_3 не була виконана.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідачів як солідарних боржників заборгованості за кредитним договором.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що позов задоволено, а тому згідно з ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 554, 559, 610-612, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60‚ 88, 212-215, 224-231 Цивільного процесуального кодексу України,
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
4957 грн. 06 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом;
401 грн. 36 коп. заборгованість по комісії;
929 грн. 94 коп. пеня.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити рішення суду шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко