Справа № 517/147/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 року смт. Захарівка Одеської області

Фрунзівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Гончар.І.В. при секретарі Заболотній Л.В. за участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви щодо прийняття спадщини, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, який помер 18 серпня 2015 року в смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої входять, зокрема грошові вклади, включаючи відсотки та інші нарахування, які знаходяться на рахунках № 64, 81, 63, 59 відкритих у ПАТ « РайффайзенБанк Аваль».

Відповідно до заповіту, посвідченого 14 серпня 2015 року за реєстровим № 17 Перехрестівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області і зареєстрованого у Спадковому реєстрі 25 серпня 2015 року за номером 57850619, спадкодавець на випадок своєї смерті заповідав зазначені вище грошові вклади ОСОБА_1, тобто позивачці по справі.

В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте постановою нотаріуса Фрунзівської районної державної нотаріальної контори від 25 лютого 2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за вказаним заповітом, оскільки вона не прийняла цю спадщину, а відповідачі, як спадкоємці які прийняли спадщину ОСОБА_6, не надали нотаріусу письмові згоди про прийняття вказаної спадщини.

Позивачка вважає, що пропуск нею встановленого законом строку у 6 місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини поважним, так як внаслідок збігу життєвих обставин, а саме тривала хвороба із загостренням її перебігу створила для неї непереборні та істотні труднощі на вчинення поїздки до Фрунзівської районної державної нотаріальної контори Одеської області для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримала, та пояснила, що у встановлений строк в шість місяців для прийняття спадщини не звернулася до нотаріальної контори, тому що хворіла, а також вважала, що якщо є заповіт на її ім'я то їй не обов'язково було звертатися до нотаріальної контори.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав слово для пояснення своєму представнику.

Представник відповідача ОСОБА_4, суду пояснила, що відповідач ОСОБА_3 категорично не погоджується із доводами позивачки, так як в позовній заяві вона стверджує, що лікувалася у денному стаціонарі протягом останніх днів шести місячного строку для прийняття спадщини і це лікування створювало для неї об'єктивні непереборні та істотні труднощі на здійснення поїздки до Фрунзівської районної державної нотаріальної контори. Але в судовому засіданні позивачка пояснила, що не звернулася до нотаріальної контори через те, що спадкове майно ( грошові вклади) і так належить їй, бо це воля спадкодавця. Враховуючи вище наведене, відповідач вважає, що позивачка взагалі не збиралася звертатися до нотаріальної контори та її хвороба не була перешкодою для поїздки до Фрунзівської нотаріальної контори.

Відповідач ОСОБА_7 у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю та просить розглядати справу без його участі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, свідків, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Свідок ОСОБА_8, суду пояснила, що про заповіт їй було відомо, так як вона підписувала заповіт за спадкодався ОСОБА_6 Де зберігався заповіт їй відомо не було. ОСОБА_1 дійсно хворіла та в період з січня по лютий лікувалася. Коли покійному ОСОБА_6 було півроку з дня смерті то поминальний обід готувала вона разом із сестрою ОСОБА_9, а ОСОБА_1 в той час була в лікарні на крапельниці.

Свідок ОСОБА_10, суду показала, що на наступний день після поховання ОСОБА_6, ОСОБА_1, тобто сестра покійного почала кричати, що ОСОБА_3 ніхто і немає ні на що права, вони її заспокоїли та поїхали додому. Через деякий час біля сьомої години ранку тітка Шура зателефонувала до них та повідомила ОСОБА_3, що є заповіт та попросила приїхати. Коли вони приїхали до неї, то їм стало відомо, що було посвідчено два заповіти один на ОСОБА_7, один на ОСОБА_1 ОСОБА_9 сказала ОСОБА_3 чому йому повинно дістатися майно покійного, якщо він чужа людина і що вона буде з ним судитися та запитала чи ОСОБА_3 їй допоможе. Він сказав, що підтримає її.

Свідок ОСОБА_11, суду пояснила, що ОСОБА_1 сестра її колишнього чоловіка, з нею вона спілкувалася дуже рідко та нічого конкретного сказати не може. Коли робили поминальний обід на півроку то за столом говорили про хвороби та ОСОБА_1 скаржилася на здоров'я. Свідок ОСОБА_12, суду пояснила, що до неї зателефонувала колега секретар Затишанської селищної ради та попросила посвідчити заповіт, так як вона перебувала у родинних відносинах із майбутнім спадкоємцем. Вона виїхала на місце, там було троє свідків, так як ОСОБА_6 сам не міг писати та читати із-за плохого зору. Даний заповіт був написаний, прочитаний та підписаний свідками. ОСОБА_1 не зверталася до неї про отримання дублікату заповіту. Свідок ОСОБА_13, суду пояснила, що коли вона працювала секретарем селищної ради її викликав покійний ОСОБА_6, перший заповіт вони оформили та належним чином посвідчили, потім він захотів оформити заповіт на користь ОСОБА_1, але так як її батько проживає з ОСОБА_1 у шлюбі, то вона пояснила, що даний заповіт посвідчити вона не може і запропонувала звернутися до ОСОБА_12 секретаря Перехрестівської сільської ради Фрунзівського району, більше нічого сказати.. Свідок ОСОБА_14, суду пояснив, що дійсно ОСОБА_1 до нього вперше звернулася десь в січні місяці 2016 року та він її лікував, під час кризового перебігу їй було рекомендовано не нервувати, фізично та психічно не перевантажуватися та виключити тривалі поїздки. В журналі денного стаціонару ОСОБА_1 перебувала на лікуванні в амбулаторії з 26.01.2016 року по 01.02.2016 року. Стан здоров'я ОСОБА_1 не перешкоджав поїздці до Фрунзівської районної державної нотаріальної контори.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 421080 від 25.08.2015 року, ОСОБА_6 помер 18 серпня 2015 року в смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області.

Згідно заповіту посвідченого секретарем Перехрестівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, ОСОБА_6 заповів грошові вклади, включаючи відсотки та інші нарахування, які знаходяться на рахунках №64, 81,63, 59, відкритих у ПАТ « ОСОБА_15 Аваль», ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно ОСОБА_6, який помер 18 серпня 2015 року. Згідно довідок КЗ «Фрунзівський РЦПМСД» Фрунзівського району амбулаторія загальної практики сімейної медицини, ОСОБА_1 дійсно отримувала лікування в денному стаціонарі Затишанської амбулаторії з 26.01.2016 р. по 01.02.2016 року та з 17.02.2016 р. по 26.02.2016 року.

Відповідно до спадкової справи № 476/2015 до Фрунзівської районної державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини зверталися : 25 вересня 2015 року ОСОБА_3, 18 лютого 2016 року ОСОБА_7, 01.04.2016 року ОСОБА_1.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Відповідно до практики Вищого спеціалізованого суду України, в матеріалах справи повинна бути обгрунтована постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину.

В узагальненні Вищого спеціалізованогосуду Укрїни вказано, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважним. У зазначеній категорії справ є обо'язковим обгрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до абз.6 п.24 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, поважними є причини, пов'язані з об'єктивними , непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні « Про судову практику розгляду цивільних і кримінальних справ про спадкування» від 01.03.2013 року визначив, що поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини є: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України; відбування покарання в місцях позбавлення волі; перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України. Також, відповідно до змісту цього ж листа ВССУ, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Спадкодавець ОСОБА_6 помер 18 серпня 2015 року, а отже шести місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини закінчився 18 лютого 2016 року.

Суд, враховуючи все вище наведене вважає, що позивачем не було надано доказів того, що вона за станом здоров'я не мала можливості у передбачений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та вважає, що ОСОБА_1 пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з неповажної причини, так як вона знаходилася на лікуванні у денному стаціонарі, з діагнозом ішемічна хвороба серця, АККС і гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, стан її здоров'я не був критичним, що давало їй можливість звернутися з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори своєчасно у строки, передбачені ЦК України.

Керуючись ст.1272 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60,212 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви щодо прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції в десятиденний строк з дня його проголошення.

СУДДЯ: