Справа № 300/663/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 травня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Джуги С.Д.,

суддів - Кеміня М.П., Готри Т.Ю.

за участю секретаря: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" на рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ТОВ «Кредитні ініціативи» (далі по тексту ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначено, що 23.03.2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №02-07/283-Ф, за яким банк надав позичальнику у строкове платне користування кредит в розмірі 16 000 Євро, а ОСОБА_2 зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за його користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

У результаті порушення умов кредитного договору утворилася заборгованість, яку відповідач, незважаючи на вимоги, не погасив.

Враховуючи викладене та те, що право вимоги за наведеним договором перейшло до позивача відповідно до договорів про відступлення прав вимоги та про передачу прав за договорами забезпечення від 17 грудня 2012 року, укладеними між ним та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість по кредитному договору на загальну суму 730 846,62 грн.

Рішенням Воловецького районного суду від 22 жовтня 2015 року у задоволенні даного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням ТзОВ «Кредитні ініціативи» оскаржило його у апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову. Зокрема, зазначає, що суд безпідставно застосував строки позовної давності, оскільки п.6.10 Кредитного договору такий строк збільшено до 10 років. Посилається на те, що неповідомлення боржника про зімну кредитора не звільняє його від обов'язку погашення кредиту.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строки позовної давності. Крім того, суд послався на те, що позивач не надав доказів повідомлення боржника про заміну кредитора у зобов'язанні.

Однак, з даним висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів, зважаючи на наступне.

Судом установлено, що 23 березня 2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №02-07/283-Ф, за яким банк надав позичальнику у строкове платне користування кредит в розмірі 16 000 Євро із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.03.2017 року (а.с.6-8).

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про відступлення прав вимоги (а.с.18-28).

Згідно з витягу з реєстру позичальників до Договору про відступлення права вимоги, до позивача також перейшло право вимоги за вищевказаним кредитним договором №02-07/283-Ф від 23.03.2007 року (а.с.40).

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суд дійшов необгрунтованого висновку про безпідставність позову, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов'язку погашення кредиту взагалі.

Аналогічного висновку дійшов ВСУ у своїй Постанові №6-979цс15 від 23.09.2015 року.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість по кредитному договору станом на 01.06.2015 року становить 730 846,62 грн. та складається з: 311 578,05 грн. заборгованості по тілу кредиту; 241 563,78 грн. заборгованості по відсоткам; 19 729,56 грн. - комісія та 157 975,23 грн. - пеня (а.с.41, 42). Правильність такого розрахунку відповідачем фактично не оспорюється, такий розрахунок не викликає сумнівів у колегії суддів, а відтак береться до уваги.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Однак згідно ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до п.6.10 Кредитного договору будь-які протиріччя, що можуть виникнути між Сторонами при виконанні цього Договору вирішуються шляхом переговорів між ними, а у випадку недосягнення згоди - у судовому порядку відповідно до чинного законодавства України. При цьому строк позовної давності встановлюється тривалістю у 10 років.

Таким чином, підписавши кредитний договір, сторони збільшили строк позовної давності до десяти років.

З даним позовом банк звернувся до суду у серпні 2015 року, тобто в межах десятирічного строку позовної давності встановленого сторонами.

Таким чином висновок суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строків позовної давності є безпідставним.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову. Більше того, суд відмовив у задоволенні позову як у зв'язку з безпідставністю (неповідомлення боржника про заміну кредитора) так і через пропуск строків позовної давності, тобто з двох взаємовиключних підстав, що не допускається.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції, відповідно до приписів п.п.1, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по даній справі нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позову та апеляційної скарги на загальну суму 7673,40 грн. (3654 + 4019,40).

Керуючись ст.ст. 256-259, 512, 514-516 ЦК України, 88, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити.

Рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити по даній справі нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" заборгованість по кредитному договору на загальну суму 730 846 (сімсот тридцять тисяч вісімсот сорок шість) гривень 62 (шістдесят дві) копійки, яка складається з: 311 578,05 грн. заборгованості по тілу кредиту; 241 563,78 грн. заборгованості по відсоткам; 19 729,56 грн. - комісії та 157 975,23 грн. - пені

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" судовий збір в розмірі 7673 (сім тисяч шістсот сімдесят три) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді