печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Новака Р.В.

при секретарі Пановик Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення штрафних санкцій з відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем не своєчасно було виплачено страхове відшкодування, тому з відповідача підлягають стягненню штрафні санкції, передбачені договором страхування.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, з наведених підстав, просив задовольнити позов з наведених підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Крім того, просив застосувати строки позовної давності.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.08.2013 між позивачем та відповідачем було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3112/261/000013 (надалі - Договір), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим транспортним засобом «Шкода Октавія» д/н НОМЕР_1 (надалі - ТЗ).

Договором було передбачено наявність вигодонабувача, а саме АТ «Родовід Банк», проте заборгованість за кредитним договором повністю погашена, а договір застави стосовно автомобіля «Шкода Октавія» д/н НОМЕР_1 припинено, а тому страхувальник мав першочергове право отримання страхового відшкодування.

03.11.2013 із застрахованим ТЗ трапився страховий випадок, а саме автомобіль згорів внаслідок короткого замикання.

Листом вих. № 2260/09-203 від 25.12.2013 відповідачем було повідомлено позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06.05.2014 в позові було відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 05.02.2015 рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06.05.2014 було скасовано, а позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, зокрема стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на її користь страхове відшкодування в розмірі 93417,00 грн.

Зокрема, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 05.02.2015 було встановлено, що відповідач незаконно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, тобто Страховик зобов'язаний був діяти у відповідності до умов Договору страхування та норм законодавства України, а саме прийняти рішення про виплату страхового відшкодування та вчасно виконати свій обов'язок у встановлені строки.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до п.6.1.2. Договору, Страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення виплати страхового відшкодування.

Відповідно до п.6.1.3. Договору, Страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у строк, передбачений п.9.5. цього Договору. За несвоєчасну сплату страхового відшкодування Страховик сплачує пеню за кожен день прострочення платежу у розмірі 0,05% від належної до виплати суми, але не більше 10% від розміру страхового відшкодування.

Відповідно до п.9.5. Договору, Страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування протягом 12 (дванадцяти) календарних днів з дня прийняття рішення про виплату страхового відшкодування.

Як зазначено вище, розмір страхового відшкодування, встановлений судовим рішенням, становить 93417,00 грн.

З виписки по банківському рахунку, вбачається, що 05.06.2015 ПАТ «СК Універсальна» перерахувало ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 93417,00 грн.

Тобто, позивач, відповідно до умов договору та вимог законодавства повинна була отримати страхове відшкодування в розмірі 93417,00 грн. до 06.01.2014, проте через неправомірну відмову страховика, таке страхове відшкодування було сплачено лише 05.06.2015.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно до п.6.1.3. Договору, страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у строк, передбачений п.9.5. цього Договору. За несвоєчасну сплату страхового відшкодування Страховик сплачує пеню за кожен день прострочення платежу у розмірі 0,05% від належної до виплати суми, але не більше 10% від розміру страхового відшкодування.

Крім того, відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, встановлення Страховиком фіксованого розміру пені («не може перевищувати 10%) страхового відшкодування») не відповідає правовій природі пені, а тому пеня повинна нараховуватися за кожен день в розмірі 0,05% з першого дня заборгованості по день виконання зобов'язання.

З наведеного вбачається, що за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 93417,00 грн. з 07.01.2014 по 04.06.2015 (514 днів) з ПАТ «СК «Універсальна» підлягають стягненню: штрафні санкції у вигляді пені в розмірі встановленої договором - 0,05% від суми за кожен день прострочення; штрафні санкцій, у вигляді 3% річних, передбачені ст. 625 ЦК України та інфляційні втрати за весь час прострочення виплати страхового відшкодування.

Щодо розмірів стягнень слід зазначити наступне.

Згідно розрахунків позивача, розмір пені становить 24008,17 грн. (сума боргу - 93417,00 грн.) х (період прострочення з 07.01.2014 по 04.06.2015 - 514 днів) х (розмір ставки - 0,05%) = 24008,17 грн.

Разом з тим, слід зазначити, що згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування слід стягнути за один рік у сумі 9341,70 грн.

З розрахунками позивача розміру 3% річних - 3946,55 грн. та інфляційних втрати - 60907,88 грн., суд погоджується, оскільки зазначені розрахунки були виконані з дотриманням положень чинного законодавства України.

При цьому, слід зазначити, що положеннями ст. 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Оскільки, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження порушення відповідачем законних прав та інтересів позивача, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з урахуванням положень ст.ст. 256, 258 ЦК України.

Окремо слід зазначити, що в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження позиція представника відповідача щодо підстав відмови в задоволенні позову, дану позицію суд оцінює хибною з юридичної точки зору, спробою уникнути цивільно-правової відповідальності, та такою, що повністю та беззаперечно спростовується матеріалами справи.

При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 20 Закону України «Про страхування», ст.ст. 256, 258, 526, 549, 612, 625 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення коштів - задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) пеню у розмірі 9341 (дев'ять тисяч триста сорок одну) грн. 70 коп.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 3% річних у розмірі 3946 (три тисячі дев'ятсот сорок шість) грн. 55 коп.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) інфляційні втрати у розмірі 60907 (шістдесят тисяч дев'ятсот сім) грн. 88 коп.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» () в дохід Держави України (УДКСУ у Печерському районі м. Києва ) витрати з оплати судового збору в розмірі 741 (сімсот сорок одну) грн. 96 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р.В. Новак