Номер провадження: 22-ц/785/2258/16
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: Ісаєва Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Ісаєвої Н.В.,

суддів: Журавльова О.Г, ОСОБА_2,

при секретарі:ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 січня 2016 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_5 про визнання поруки припиненою,-

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою про солідарне стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором за № ML 500/191/2006 від 23 листопада 2006 року, станом на 05 червня 2014 року, у загальному розмірі 4848526 грн. 13 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 742684 грн. 34 коп.; заборговаоісті за відсотками у розмірі 300009 грн. 43 коп. заборгованості за пенею 3805832 грн. 36 коп.

Відповідач ОСОБА_4 заперечив проти задоволення позовних вимог ПАТ «ТОВ «ОТП Факторинг Україна», надав зустрічну позовну заяву про визнання договору поруки за № SR 500/191/2006 від 23 листопада 2006 року припиненим з 25 березня 2008 року.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Рішенням суду позов задоволено частково,у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

На рішення суду ОСОБА_4 приніс апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити, постановити нове, яким задовольнити його позов, посилаючись на те, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, а також, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

ОСОБА_5 на неодноразові виклики у судове засідання апеляційного суду не з*явилась, від отримання повістки відмовилась. Судова колегія на підставі ч.2 ст. 305 ЦПК України розглядає справу за відсутності відповідачки.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У судовому засіданні встановлено наступне.

23 листопада 2006 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір за № ML 500/191/2006, за умовами якого банк надав позичальникові кредит в сумі 64300 доларів 00 центів США, з кінцевим терміном повернення 23 листопада 2024 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 26 листопада 2010 року, ПАТ «ОТП Банк» відступило право вимоги за кредитним договором за № ML 500/191/2006 від 23 листопада 2006 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися плаваюча процентна ставка, яка визначається як фіксований відсоток, та FIDR, де фіксований відсоток дорівнює 5,49 % річних.

FIDR - це процентна ставка по строкових депозитних вкладах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк дії депозитного договору. В залежності від вартості кредитних ресурсів банку ставка FIDR може змінюватися банком (зменшуватися або збільшуватися) в порядку передбаченим кредитним договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 23 листопада 2006 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_7 було укладено договір поруки за № 500/191/2006, за яким поручитель зобовязався нести солідарну відповідальність перед банком за своєчасне та повне виконання боржником ОСОБА_5 зобовязань за кредитним договором ,за №. ML 500/191/2006 від 23 листопада 2006 року.

Згідно з п. 1.2 договору поруки за № 500/191/2006 від 02 червня 2008 року, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржник зобовязань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, солідарні боржники.

Згідно зі ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається пері кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Банк виконав свої зобовязання щодо надання ОСОБА_5 кредитних коштів, однак позичальник свої зобовязання з повернення кредиту в обумовлені кредитним договором строки не виконав, внаслідок чого, станом на 05 червня 2014 року, у неї виникла заборговані у загальній сумі

4848526 грн. 13 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі742684 грн. 34 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 300009 грн. 43 коп. заборгованості пенею 3805832 грн. 36 коп.

Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.

Згідно з ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальником розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо інше не встановлено законом і не випливає з суті кредита договору.

Згідно зі ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено дог або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором, відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти ті самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні бор договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя.

Згідно з 4-м абзацом п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися, як установлення строку дії поруки, оскільки заповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, явленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які посилається, як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» направило відповідачам листи за вих. № 16108, № 16107 про повідомлення суми заборгованості за кредитним договором за № МL 500/191/2006 від 23 листопада 2006 року.

Відповідно до 2-3 абзаців п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що, згідно зі статтею 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то, у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором, строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання за такими умовами, тобто, з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову.

Посилання відповідача ОСОБА_4 щодо того, що в матеріалах справи немає чітких розрахунків нарахування процентів по кожному місяцю (періоду), розрахунків нарахування пені є безпідставними.

Разом з тим, розмір пені, яку нарахував позивач, значно перевищує розмір тіла кредиту та заборгованість за процентами, у звязку з чим у частині нарахування пені суд дійшов правильного висновку, що заборгованість за пенею слід стягнути лише у розмірі 1000000 грн. 00 коп.

Таки чином, доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до апеляційного суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують та задоволенню не підлягають, підстави для ухвалення нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши справу, прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак її може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

ОСОБА_8Ісаєва

Судді: О.Г. Журавльов

ОСОБА_2