Справа №: 463/6084/15-ц
Провадження №: 2/0343/453/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 національного університету ветеринарної медицини та біотехнології імені ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення зайво виплачених коштів, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 національного університету ветеринарної медицини та біотехнології імені ОСОБА_2 кошти в сумі 13535,98 гривень.

Свої вимоги мотивує тим , що відповідач працює на посаді завідувача гуртожитку №4 ОСОБА_1 національного університету ветеринарної медицини та біотехнології імені ОСОБА_2.

Державною фінансовою інспекцією у Львівській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності університету за період з 01.01.2012р. до 31.12.2014р. за результатами якої було виявлено зокрема: перевищення витрат проведених університетом на оплату праці, про що складено акт.

Вказаним актом (витяг додається) зазначено, що завідувачу гуртожитку № 4 ОСОБА_3 наказом по університету № 551-3 з 23.08.2013 р. встановлено та виплачено доплати 50% до посадового окладу «за збільшення обсягу виконуваних робіт» всупереч законодавству, а саме: п.1 ОСОБА_4 СРСР «Про порядок і умови суміщення професій (посад)» від 04.12.1981 № 1145, ст.15 Закону України «Про оплату праці», чим нанесено збитків університету в сумі 13535.98 грн.

Добровільно відшкодувати вказані збитки відповідач відмовився.

Представник позивача в судове засідання не зявився, хоч про дату, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку (а.с.37,40). В Долинський районний суд поступили клопотання, згідно яких представник позивача просить розгляд справи проводити без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримують повністю (а.с.31,33).

Відповідач ОСОБА_3, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав , суду пояснив, що він з 10.07.2006 року працює на посаді завідувача гуртожитку №4 ОСОБА_1 національного університету ветеринарної медицини та біотехнології імені ОСОБА_2. В 2013 року з ініціативи ректора університету, було вирішено проводити доплату завідуючим гуртожитків за збільшений об»єм роботи. Ним, як і іншими завідуючими гуртожитків, було написано заяви на ім»я ректора. Дані заяви погоджені з проректором по адміністративно-господарській частині, головним бухгалтером. Після цього було видано відповідний наказ, який також погоджено з відповідними службами. Будь-яких неправомірний дій він не вчинив, добросовісно виконував і виконує свою роботу. Про те, що в університеті проводилась перевірка, йому було відомо. Кошти в розмірі 13535.98 грн, які просить стягнути позивач, він не отримував, це напевно нараховані суми, а він отримав кошти за мінусом обов»язкових платежів. Просив відмовити у позові.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Поняття "Рахункова помилка" в чинному законодавстві не визначено.

В п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12. 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" надається роз"яснення поняття «лічильної помилки». Відповідно до вказаного пункту - до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 працює на посаду завідувача гуртожитку №4 ОСОБА_1 національного університету ветеринарної медицини та біотехнології імені ОСОБА_2.

23.08.2013 року відповідачем написано заяву про надання доплати за збільшений об»єм роботи в розмірі 50% до посадового окладу. Дана заява погоджена з в.о. головного бухгалтера, та проректором по АГЧ (а.с.29).

Наказом в.о. ректора ОСОБА_1 національного університету ветеринарної медицини та біотехнології імені ОСОБА_2 № 551-3 від 23.08.2013 року (а.с.28), ОСОБА_3 надано доплату до посадового окладу з 23.08.2013 року за збільшений обєм роботи по спец. фонду .Наказ погоджений з відділом кадрів та юрисконсультом.

Відповідно до копії акту ревізії фінансово-господарської діяльності ОСОБА_1 національного університету ветеринарної медицини та біотехнології імені ОСОБА_2 № 07-26/01 від 23 березня 2014 року, (а.с.6)проведеної Державною фінансовою інспекцією у Львівській області, за результатами вибіркової ревізії виявлено, що згідно наказу університету від 23.08.2013 року №551-3 завідувачам гуртожитків №3, 4 ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з 23.08.2013 року встановлено доплату 50% до посадового окладу за збільшення обєму виконуваних робіт по спеціальному фонду при відсутності вакансій (при відсутності економії за тарифними ставками), що призвело до зайвого нарахування та виплати бухгалтерією університету вказаних доплат на загальну суму 19862,04 гри, в тому числі у 2013 році на суму 5554,40 грн., у 2014 році - 14307,64 грн., чим порушено вимоги п.1 ОСОБА_4 Міністрів СРСР «Про порядок і умови суміщення професій (посад)» від 04 грудня 1981 року №1145, от. 15 Закону України «Про оплату праці». Копія наказу від 23.08.2013 року №551-3 та реєстр зайво проведених доплат (за збільшення обсягу робіт) працівникам університету за період 2013-2014 роки.

В результаті неправомірної виплати доплат за збільшення обсягу виконуваних робіт (на вищевказану суму) , зайво сплачено єдиного соціального внеску на загальну на суму 7209,92 грн., з них у 2013 році на суму 2016,25 грн., у 2014 році - 5193,67 гривень.

Відповідне порушення призвело до матеріальної шкоди (збитків) університету на загальну суму 27071,96 гривень.

В ході ревізії дане порушення не усунено.

Таким чином, між сторонами фактично виник спір, пов'язаний із поверненням зайво виплачених коштів( заробітної плати).

Відповідно до ст.ст. 1,2 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Верховний Суд України висловив правову позицію в постанові від 22.01.2014 р. (справа № 6-151цс13), що відповідно до статті 1215 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Згідно правил ст.360-7 ЦПК України, назване судове рішення Верховного Суду України підлягає застосуванню у подібних правовідносинах.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторонами не заперечується, що грошові кошти нараховані ОСОБА_3, як доплата до посадового окладу «за збільшення обсягу виконуваних робіт» є платежами, що прирівнюються до заробітної плати.

В ході розгляду справи, судом не встановлено факту рахункової помилки з боку позивача ОСОБА_1 національного університету ветеринарної медицини та біотехнології імені ОСОБА_2, який добровільно провів виплату вказаних коштів, як і не встановлено факту недобросовісність з боку відповідача ОСОБА_3, і позивач не вказує ці факти як підставу позову.

Таким чином, суд на підставі сукупності зібраних по справі доказів вважає, що позовні вимоги є недоведеними та не підтвердженими, у зв'язку з чим приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позову.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

На підставі ч.1 ст. 1212, ч.1 ст.1215 ЦК України, ст.ст. 1,2 Закону України «Про оплату праці», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

РІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 національного університету ветеринарної медицини та біотехнології імені ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення зайво виплачених коштів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: