Номер провадження: 22-ц/785/1393/16
Головуючий у першій інстанції Ярош С.В.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гірняк Л.А., Калараш А.А.,

за участю секретаря - Стадніченка А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом закритого акціонерного товариства «Великодальницький завод продовольчих товарів «Євдокія» до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Філімонової Г.В. про скасування запису про реєстрацію іпотеки, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерного банку «ПриватБанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2007 року,

встановила:

У січні 2007 р. закрите акціонерне товариство «Великодальницький завод продовольчих товарів «Євдокія» (далі - Завод) звернулося до суду із вищезазначеним позовом, в якому просило виключити з Державного реєстру Іпотек запис про обтяження іпотекою майна, що належить заводу, зареєстрованого 01.02.2006 р. за № 2834868.

Позовні вимоги Завод обґрунтовував тим, що між ним та ЗАТ КБ «Приватбанк» (далі - Банк) у 1997 р. був укладений договір застави, а не договір іпотеки. Державній реєстрації підлягають обтяження тільки за договором іпотеки. У 1997 р. не існувало Закону про іпотеку. Тому не можна було у 2006 р. реєструвати обтяження за іпотекою, відповідно до укладеного у 1997 р. договору про заставу.

Опис майна в заяві Банку не відповідає опису об'єкту, зазначеному в п. 1 договору застави. Замість обтяження тільки будівлі та обладнання одного цеху розливу тихих вин, обтяження накладено на все майно заводу.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали позов у повному обсязі, просили задовольнити його за вказаних у ньому підстав.

Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Пояснила, що надане їй Банком повідомлення містило всі передбачені законодавством дані, а тому підстав для відмови у внесенні оскарженого запису до реєстру не було.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29.01.2007 р. позов Заводу задоволено. Виключено з Державного реєстру іпотек запис № 2834868 від 01.02.2006 р., внесений до державного реєстру іпотек приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В.. Допущено негайне виконання рішення суду.

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «ПриватБанк», правонаступник ЗАТ КБ «Приватбанк», в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові. Посилається на те, що рішення ухвалено з порушення норм матеріального та процесуального права.

Сторони у судове засідання не з'явилися. Про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки не повідомили. Заяв/заперечень на апеляційну скаргу та клопотань не надали.

ОСОБА_6 та її представник не були допущені до участі у справі, оскільки остання пояснила, що вона є акціонером товариства. Зараз на Заводі введена процедура санації, назначений керуючий санацією. Доказів, того що вони представляють Завод останні не надали.

Банк додатково надав документи про введення процедури санації боржника - ЗАТ «Великодальницький завод продовольчих товарів «Євдокія».

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду захистом своїх порушених прав. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 ЦК України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову Заводу, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги Банку є обґрунтованими (а. с. 24 - 25).

Колегія суддів вважає, що погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна, цих висновків суд дійшов з порушенням норм матеріального (ст. ст. 1, 11, 28, 31, 32 Закону України «Про заставу», чинному на час виникнення правовідносин) та процесуального (ст. ст. 10, 11, 60, 179, 212, 213 ЦПК України) права, що є підставою для скасування рішення.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

04.04.1997 р. між КБ «Приватбанк» та ЧКП «Великодальницький завод продовольчих товарів», в забезпечення кредитного договору № 134 від 04.04.1997 р., був нотаріально посвідчений договір залогу. В п. 1 вказаного договору залогу вказано, що закладено: цілісний майновий комплекс, який знаходиться за адресою: с. Великий Дальник, 2-й Маяцький провулок, № 27, який включає в себе будівлі та споруди, площею - 2 328,88 кв. м., цех з розливу тихих вин в комплексі з виробництвом, загальною вартістю - 395 грн. 56 коп. (а. с. 8 - 10).

Відповідно до витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 12897337 від 14.12.2006 р. виробниче закрите акціонерне товариство «Великодальницький завод продовольчих товарів «Євдокія» є власником нежитлових будівель, які знаходяться за адресою: с. Великий Дальник, 2-й Маяцький провулок, № 27.

Згідно з витягами з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 10916299 від 18.01.2007 р., Державного реєстру іпотек № 10916230 від 18.01.2007 р. (а. с. 16 - 18) Біляївською районною державною нотаріальною конторою були зареєстровані обтяження: 1) 04.05.2005 р. - за договором іпотеки від 04.05.2005 р., об'єктом обтяження є - нежитлові будівлі, які знаходяться за адресою: с. Великий Дальник, 2-й Маяцький провулок, № 27, і належать виробничому закритому акціонерному товариству «Великодальницький завод продовольчих товарів «Євдокія». Іпотекодержатель - ТОВ «Банк Фамільний»; 2) 01.02.2006 р. - за іпотечним договором від 01.02.2006 р., об'єктом обтяження є - цілісний майновий комплекс, що включає в себе будівлі та споруди, площею - 2 328,88 кв. м., цех по розливу тихих вин в комплексі з виробництвом, які знаходяться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Великий Дальник, 2-й Маяцький провулок, № 27, і належать виробничому закритому акціонерному товариству «Великодальницький завод продовольчих товарів «Євдокія». Іпотекодержатель - ЗАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ухвали господарського суду Одеської області від 18.06.2015 р. ухвалою цього суду від 14.01.2015 р. призначено розпорядника майна ВЗАТ «Великодальницький завод продовольчих товарів «Євдокія» - арбітражного керуючого Сніткіну І.А.. Банк включено до реєстру кредиторів Заводу, розмір його вимог становить - 486 904,38 грн.. Введено процедуру санації, керівником санації призначено арбітражного керуючого Сніткіну І.А. (а. с. 56-65).

Між сторонами по справі склалися правовідносини із забезпечення виконання зобов'язання заставою, а саме - іпотекою.

За правилами, передбаченими ст. ст. 1, 11, 28, 31, 32 Закон України «Про заставу», чинним на час виникнення правовідносин, застава - це спосіб забезпечення зобов'язання.

Сторонам договору застави є заставодавець і заставодержатель.

Застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі продажу заставленого майна; при закінчені терміну дії права, що складає предмет застави.

Іпотекою визнається застава нерухомого майна, при якій предмет застави залишається у заставодавця або третьої особи.

Договір про іпотеку повинен бути нотаріально посвідчений. Державний нотаріус, якщо це передбачено договором, одночасно з посвідченням договору накладає заборону на відчуження предмета іпотеки.

Пунктом 13 вищевказаного Договору застави передбачено, що нотаріус накладає заборону на відчуження закладеного майна (а. с. 10).

Колегія суддів вважає, що за встановлених обставин державний нотаріус діє тільки як особа, яка накладає заборону на відчуження закладеного майна. До участі у справі обов'язково повинен бути залучений у якості відповідача іпотекодержатель майна, яке передано в іпотеку. По даній справі такого не відбулося, а тому рішення необхідно скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову Заводу.

Доводи апеляційної скарги щодо незалучення Банку до участі у справі, порушення його прав є обґрунтованими.

Ураховуючи, що порушення вищезазначених норм матеріального та процесуального права, призвело до неправильного вирішення справи щодо задоволення позову, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню. Необхідно ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ЗАТ «Великодальницький завод продовольчих товарів «Євдокія».

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення по суті позовних вимог є порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2007 року - скасувати. Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову закритого акціонерного товариства «Великодальницький завод продовольчих товарів «Євдокія» до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Філімонової Г.В. про скасування запису про реєстрацію іпотеки - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. А. Гірняк

А. А. Калараш