У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №200/3309/13-ц

Провадження №2з/200/54/16

08 квітня 2016 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю. розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» про вжиття заходів забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки, додаткових договорів, додатку до додаткового договору та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки, додаткових договорів, додатку до додаткового договору та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

06.04.2016 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України та тимчасової відмови їй у виїзді за кордон, тимчасового затримання або вилучення паспорта для виїзду за кордон громадянина ОСОБА_1

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ щодо розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» заяву про забезпечення позову у спорах, що виникають з кредитних правовідносин, шляхом заборони виїзду за межі України не може бути задоволено. Заборона виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову (ч. 2 ст. 152 ЦПК), оскільки згідно зі ст. 33 Конституції України свободу пересування, вільний вибір місця проживання і право вільно покинути територію України може бути обмежено лише законом.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» №3857-XII передбачено можливість обмеження виїзду з України громадян, щодо яких подано цивільний позов до суду, до закінчення провадження у справі. При розгляді цивільних справ мають місце випадки, коли ототожнюється питання тимчасового обмеження боржників у праві виїзду за межі України із видами забезпечення позову, не беручи до уваги, що повноваження судів першої інстанції при вирішенні цивільних справ визначені цивільним процесуальним кодексом України, у тому числі повноваженнями щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом види забезпечення позову. Перелік видів забезпечення позову визначений у ст. 152 ЦПК. Серед видів такого забезпечення у ст. 152 ЦПК не передбачено вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Тому, враховуючи, що в цивільному процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 151 153 ЦПК, застосовувати такий вид забезпечення позову, як тимчасове обмеження у виїзді за межі України та тимчасової затримки паспорта для виїзду за кордон, дохожу висновку про відмову у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки суд не може застосовувати зазначений спосіб забезпечення позову на стадії розгляду цивільної справи про стягнення заборгованості та виконання інших зобов'язань, бо це порушує норми ЦПК та свідчить про вихід суду за межі своїх процесуальних повноважень, порушення принципу верховенства права, проголошеного Конституцією, та вимог ст. 6 Конвенції щодо вирішення справи судом, встановленим законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.151,152,210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» про вжиття заходів забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки, додаткових договорів, додатку до додаткового договору та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня винесення ухвали. Апеляційна скарга повинна бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва