Ухвала

іменем україни

22 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Попович О.В., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «А-1» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «А-1» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «А-1» (далі - ОСББ «А-1») звернулося до суду із зазначеним вище позовом, у якому просило стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з утриманнябудинків і споруд та прибудинкової території в розмірі 7 534 грн 51 коп.

На обгрунтування вимог позивач зазначав, що він є балансоутримувачем багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2. Відповідачі є власниками квартири НОМЕР_1, що знаходиться у вказаному будинку, та членами ОСББ «А-1».

Відповідно до п. 11.3 статуту ОСББ «А-1» обов'язком члена об'єднання є своєчасна і в повному обсязі сплатаналежних платежів. Розмір щомісячних платежів та внесків (тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території), які повинні сплачувати члени ОСББ «А-1», було встановлено рішенням загальних зборів членів об'єднання у протоколі від 04 березня 2010 року № 5, а саме: у розмірі 1 грн 60 коп. за кв. м загальної площі приміщення та від 04 лютого 2012 року у розмірі 2 грн 15 коп. за кв. м загальної площі приміщення.

У зв'язку із тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як співвласники квартири НОМЕР_1, отримують послуги з утримання будинку та прибудинкової території, проте не сплачують за них, за період з 01 грудня 2010 року до 01 жовтня 2013 року виникла вказана вище заборгованість, яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 січня 2016 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03 березня 2016 року, позов ОСББ «А-1» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСББ «А-1» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 3 986 грн. 95 коп. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСББ «А-1», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судове рішення апеляційного суду не повністю відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом установлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира НОМЕР_1, загальною площею 83,8 кв. м у багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_2, балансоутримувачем якого відповідно до розпорядження Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради від 27 вересня 2010 року № 1014 є ОСББ «А-1».

Рішенням загальних зборів членів ОСББ «А-1» від 04 грудня 2010 року № 5 було затверджено тариф квартплати з власників квартир у розмірі 1 грн 60 коп. (1 грн 20 коп. з власників квартир першого поверху) з одного квадратного метра. Крім того, для утримання охорони прибудинкової території вказаним рішенням загальних зборів членів ОСББ були затверджені внески у розмірі 20 грн на місяць з кожної квартири, а також 5 гривень з кожного автомобіля за одну ніч.

Рішенням загальних зборів членів ОСББ «А-1» від 04 лютого 2012 року змінено розмір тарифу і внесків на утримання будинку та прибудинкової території з одного квадратного метра загальної житлової площі до 1 грн 55 коп. для квартир, що знаходяться на першому поверсі, та 2 грн 15 коп. для всіх інших квартир. Крім того, рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 26 грудня 2012 року № 848 для ОСББ «А-1» було встановлено тариф на послуги з утримання будинку у розмірі 1 грн 61 коп. для власників квартир першого поверху та 2 грн 15 коп. за кв. м для всіх інших.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, наявна у відповідачів заборгованість складається із: 123 грн 68 коп. - заборгованість за утримання будинку за період з 01 грудня 2010 року до 31 січня 2011 року із розрахунку тарифу 1 грн 60 коп. за кв. м, помноженого на площу квартири (69,9 кв. м), що складає 223 грн 68 грн за мінусом сплачених відповідачами в цей період 100 гривень; 674 грн 88 коп. - заборгованість за утримання будинку за період з 01 лютого 2011 року до 31 грудня 2011 року із розрахунку тарифу 1 грн 60 коп. за кв. м помноженого на площу квартири відповідачів (83,8 кв. м), що складає 1 474 грн 88 коп за мінусом сплачених відповідачами в цей період 800 грн; 413 грн 62 коп. - перерахунок заборгованості, враховуючи зміну площі квартири із 69,9 на 83,8 кв. м, за період із червня 2009 року до січня 2011 року; 4 143 грн 91 коп. - заборгованість за утримання будинку за період з 01 січня 2012 року до 30 листопада 2013 року із розрахунку тарифу 2 грн 15 коп. за кв. м, помноженого на площу квартири відповідачів (83,8 кв. м); 480 грн - заборгованість зі сплати додаткових витрат на благоустрій прибудинкової території із розрахунку 20 грн з квартири, помножені на 24 місяців (за період з 31 грудня 2009 року до 31 грудня 2011 року); 460 грн - заборгованість зі сплати додаткових витрат на благоустрій прибудинкової території із розрахунку 20 грн з квартири, помножені на 23 місяці (за період з 01 січня 2012 року до 30 листопада 2013 року); 69 грн - заборгованість зі сплати додаткових витрат на утримання комори із розрахунку 3 грн з квартири, помножені на 23 місяців (за період із 01 січня 2012 року до 30 листопада 2013 року) та 1 190 грн - заборгованість з оплати послуг з паркування автомобіля відповідачів із розрахунку 5 грн за добу за період із 01 грудня 2010 року до 30 листопада 2013 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСББ «А-1» та стягуючи з відповідачів заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 3 986 грн 95 коп., суд першої інстанції, посилаючись на норми ст. 1, ч. ч. 1-3 ст. 9, ст. 12, ч. 1 ст. 13 Закону України «Про об'єднання громадян», статут ОСББ «А-1», ст. 322 ЦК України, виходив із того, що відповідачі, як власники квартири НОМЕР_1 багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2, балансоутримувачем якого є позивач, повинні нести витрати з утримання належного їм нерухомого майна відповідно до тарифів, затверджених загальними зборами ОСББ та виконавчим комітетом Харківської міської ради.

Відмовляючи позивачу в задоволенні вимог щодо сплати інших додаткових внесків, зокрема, витрат на благоустрій, утримання комори та плати за паркування автомобілів, суд виходив із відсутності доказів, які б підтверджували ту обставину, що відповідачі є членами ОСББ «А-1» та доказів направлення ОСББ «А-1» на адресу відповідачів примірника договору чи пропозиції укласти договір про співпрацю.

Суд апеляційної інстанції погодився з рішенням суду першої інстанції, залишив його без змін і зазначив, що висновки суду відповідають встановленим обставинам справи та вимогам ст. 10 ЦПК України про змагальність сторін і ст. 60 ЦПК України про обов'язки доказування і подання доказів.

Проте з висновком апеляційного суду повністю погодитися не можна.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено законом про ОСББ.

Згідно зі ст. 1 Закону «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон України) асоціація власників жилих будинків - це юридична особа, створена для представлення спільних інтересів об'єднань. Управителем є юридична особа, яка здійснює управління неподільним та загальним майном ж/к за дорученням власника (власників) майна і забезпечує його належну експлуатацію.

Діяльність об'єднань і асоціацій регулюється цим Законом України, Цивільним, Житловим та Земельним кодексами України, іншими нормативно-правовими актами та статутом об'єднання, асоціації. До складу асоціації можуть входити об'єднання та власники садиб, що використовують спільно внутрішньоквартальні інженерні мережі (споруди) (ст. ст. 3, 8 Закону України).

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних із діяльністю об'єднання.

За змістом ст. 10 Закону України вищим органом управління об'єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об'єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку.

У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об'єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку (ч. 6 ст. 13 Закону України).

Згідно із ч. ч. 5, 8 ст. 22 Закону України у разі, якщо правління об'єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором із постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об'єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об'єднання комунальних послуг. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об'єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості з плати за відповідними рахунками у примусовому порядку.

Таким чином, особа, яка є власником приміщення у ж/к, в якому створено ОСББ (асоціацію), зобов'язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об'єднанні (асоціації), а тому за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будинку така сума боргу підлягає стягненню.

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у справі № 3-1028гс15, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Звертаючись до суду із позовом, позивач посилався на те, що протоколами загальних зборів членів ОСББ «А-1» були встановлені розміри сплати за утримання будинків та прибудинкової території та розмір сплати внесків для власників, які мають автомобілі та ставлять їх на прибудинковій території, 5 грн за 1 ніч та 20 грн для кожного власника квартири, які спрямовуються на утримання прибудинкової території. Відповідачі не заперечували факту надання ОСББ «А-1» зазначених вище послуг та частково сплачували за них.

Суд, відмовляючи ОСББ «А-1» у задоволенні вимог про стягнення додаткових внесків на утримання будинку, визначених загальними зборами ОСББ, зокрема, витрат на благоустрій, утримання комори та плати за паркування автомобілів, послався на відсутність укладеного між сторонами договору про співпрацю та відсутність доказів щодо пропозиції з боку ОСББ його укласти.

Між тим зазначений висновок не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, із матеріалів справи, зокрема заяви-скарги, наявної на а. с. 126, вбачається, що ОСББ «А-1» пропонувало відповідачам укласти договір на надання житлово-комунальних послуг.

Також судом не врахований лист на ім'я радника міського голови ОСОБА_5, у якому є підпис ОСОБА_4 та з якого вбачається, що позивач надсилав пропозиції укласти договір.

Окрім зазначеного, судом не врахована й та обставина, що відповідачі є членами ОСББ «А-1».

Так, згідно з установчими зборами щодо створення ОСББ «А-1» та відповідно до наказу «Про затвердження Типового статуту об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», затвердженого Державним Комітетом України з питань житлово-комунального господарства від 27 серпня 2003 року № 141, після проведення установчих зборів статут підписують присутні на цих зборах власники квартир. ОСОБА_4 був присутній на зборах та поставив підпис під номером 58, чим підтвердив своє членство в ОСББ «А-1».

Також ОСОБА_4, як член правління та власник квартири, у якому створено ОСББ «А-1», був присутнім на засіданні правління ОСББ «А-1» 11 січня 2008 року (протокол від 11 січня 2008 року № 10).

Відповідно до листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 18 квітня 2013 року на установчих зборах кожен власник має один голос, незалежно від площі та кількості квартир або приміщень, що є в його власності. У голосуванні беруть участь тільки присутні на зборах власники чи їхні уповноважені представники. Тобто, коли в порядку денному на установчих зборах передбачено голосування за питання «автоматичного» членства в об'єднанні присутніх власників або їх уповноважених осіб з закріпленням такого прийняття рішення особистим підписом, то такі власники після установчих зборів вважаються членами об'єднання і не потребують додаткових дій щодо написання заяви на прийняття в члени об'єднання. В іншому випадку присутні на установчих зборах та інші власники, які не взяли участь в /таких зборах, мають написати письмову заяву щодо членства в об'єднанні відповідно до чинного законодавства.

ОСОБА_3, яка є співвласником квартири АДРЕСА_1, була присутня на загальних зборах жителів будинку по АДРЕСА_1 21 червня 2007 року та 23 червня 2009 року, про що свідчить протокол № 1.

Апеляційний суд, пославшись на відсутність доказів, які б свідчили, що відповідачі є членами ОСББ «А-1», та відсутність доказів про те, що на адресу відповідачів позивачем надсилався примірник договору чи пропозицію укласти договір про співпрацю, на вищевикладені обставини уваги не звернув та оцінки їм не надав.

Ураховуючи допущені судом апеляційної інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, ухвалене ним судове рішення не може вважатися законним і обґрунтованим, у зв'язку із чим відповідно до ст. 338 ЦПК України таке рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «А-1» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 березня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Попович

В.А.Черненко