Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/2451/15-ц
Провадження № 2/209/81/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Лобарчук О.О.

при секретарі Бойко Н.Є.

за участю прокурора Лавренко Ю.А., Тургеля Н.Б.

адвоката Полтавченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом органу опіки та піклування адміністрації Дніпровського району до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 та стягнення аліментів , треті особи: орган опіки та піклування - сектор із забезпечення різних форм влаштування дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради, Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_6 -

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району (змінено назву відповідно до рішення Дніпродзержинської міської ради від 30.09.2015 року № 1419-66/У1) у місті Дніпродзержинську звернувся з позовною заявою до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська з наступних підстав.

В обґрунтування свого позову вказали , що відповідач по справі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір'ю малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Батько малолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, внаслідок дисемінованого туберкульозу легенів.

Відомості про батька ОСОБА_4, записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

29.06.2011 прокуратурою Дніпровського району м. Дніпродзержинська проти відповідача ОСОБА_2 було висунуто обвинувачення за ст.166 КК України (злісне невиконання батьками обов'язків по догляду за дитиною, яке спричинило тяжкі наслідки, а саме - алергічний дерматит, який перейшов в дерматомікоз нижніх кінцівок і дерматит туловища (тулупа), ускладнений гіподермією).

19.10.2011 Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська розглянуто кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 за ст.166 КК України.

Не дивлячись на те, що в ході досудового слідства ОСОБА_2 свою провину не визнала і в силу ст. 63 Конституції України від надання свідчень відмовилась, у судовому засіданні ніяких заперечень проти звинувачення не висунула, та свою провину визнала повністю. Згідно з вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.10.2011 ОСОБА_2 було засуджено.

Зазначений факт можна було розцінювати як свідоме нехтування ОСОБА_2 до своєї долі та долі дитини, що підтвердило відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх батьківських обов'язків.

Тому, у жовтні 2011 року органом опіки та піклування - виконавчим органом Дніпровської районної у місті ради було направлено до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська позовну заяву про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі п.6 ст. 164 СКУ.

25.06.2012 рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська в задоволенні позовних вимогах органу опіки та піклування - виконавчому органу Дніпровської районної у місті ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 06.07.2012.

14.01.2013 ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області, скарга ОСОБА_6 - відхилена, рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.06.2012 залишено без змін.

Не дивлячись на вищевказані обставини сім'я ОСОБА_2 залишалась під пильним наглядом служби у справах дітей та інших суб'єктів соціальної роботи, на яких законодавством покладено захист прав та інтересів дітей.

Сім'я ОСОБА_2 перебувала під соціальним супроводом в Дніпродзержинському міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді згідно з Планом заходів реалізації Національної стратегії профілактики соціального сирітства на період до 2020 року. Відповідач ОСОБА_2 надавалась соціально-педагогічна допомога у вихованні дітей, проводилась профілактична робота щодо упорядкування власного житла, ведення здорового способу життя.

За період 2009-2015 роки в ході розгляду численних звернень бабусі малолітніх дітей - ОСОБА_6, прокуратурою Дніпровського району м.Дніпродзержинська неодноразово проводилися перевірки з питань невиконання ОСОБА_2 батьківських обов'язків та з інших питань.

Так, відповідно до інформації комунального закладу «Дніпродзержинська міська поліклініка № 6» ДОР» від 08.07.2014 року №265/080 ОСОБА_6 разом з онукою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7 звертались до шкіряно - венерологічного поліклінічного відділення. За результатами огляду дитини лікарем було поставлено діагноз - піодермія та призначено лікування, проте, на повторний прийом мати дитини - ОСОБА_2 не зверталась.

Прокурором району 03.07.2014 та 09.02.2015 року було проведено бесіди з малолітньою ОСОБА_3 за участю методиста психологічної служби, спеціаліста вищої категорії та практичного психолога спеціального дитячого навчального закладу «Сузір'я» м.Дніпродзержинська, які пояснили, що загальна обізнаність дитини нижче вікових показників, увага не стійка, мимовільна, концентрація недостатня, пам'ять механічна, мовленнєвий розвиток дитини потребує корекції, словник збіднений, зв'язне мовлення розвинене недостатньо, на питання щодо взаємовідносин в родині ОСОБА_3 реагувала негативізмом.

Відповідно до пояснень бабусь та дідуся малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_10 від 05.07.2014 року - ОСОБА_2 характеризується з негативної сторони: не приділяла часу малолітній ОСОБА_9, не годувала, не займалась вихованням та розвитком дитини, вживає спиртні напої, спілкується з особами, які були засуджені та ведуть асоціальний спосіб життя, залишає на невизначений час малолітніх дітей без нагляду дорослих, вдома не ночувала, неодноразово вживала спиртні напої за місцем мешкання з особами, які раніше були засудженні в присутності дітещя вчиняє кримінальні правопорушення, дитячий садок ОСОБА_9 майже не відвідує.

Зокрема, відповідно до пояснень вищезазначеної ОСОБА_5 від 24.05.2014 року ОСОБА_2 за період спільного проживання з нею державну допомогу по догляду за дитиною до трирічного віку та державну допомогу, яка виплачуються їй як одинокій матері витрачала на власні потреби, у нічний час поверталася додому з виснаженою малолітньою ОСОБА_9 відмовлявшись дитину годувати, систематично не з'являлася додому по три доби, вела аморальний спосіб життя не піклуючись про малолітню ОСОБА_9.

Згідно з поясненням ОСОБА_11 від 30.06.2014 року ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя, в присутності дітей вживає спиртні напої в компанії осіб, які раніше були засуджені (в тому числі і ОСОБА_35, засуджений Дніпровським районним судом за ст.309 КК України), постійно і змінює місце проживання у зв'язку з систематичним порушенням громадського порядку що є підставою для відмови у подальшому проживанні з боку власників квартир, у яких відповідачка винаймала житло. Неодноразово залишала дітей зі сторонніми людьми, в тому числі і з ОСОБА_35, який по відношенню до дітей є сторонньою людиною. Державну допомогу на дітей витрачає на власні потреби та як наслідок діти не отримують необхідного харчування.

Відповідно до пояснень сусідів відповідачки, де остання проживала з червня 2014 року за адресою: АДРЕСА_5 - ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_2 також характеризується з негативної сторони: вживала спиртні напої за місцем мешкання, вдома перебували особи, які ведуть аморальний спосіб життя - переважно чоловіки, малолітніх дітей відповідачка залишала самих вдома без нагляду дорослих, порушувався громадський порядок, з квартири, де проживала ОСОБА_2 доносилися, лайки та плач дітей переважно у вечірній час. За період 2015 року ОСОБА_2 бачили у стані алкогольного сп'яніння на сходах у під'їзді за місцем мешкання, при цьому малолітні діти знаходились в квартирі без нагляду. Також, мали місце випадки перебування, а саме під час прогулянки, малолітньої ОСОБА_8 в компанії невідомого чоловіка, якого раніше сусіди за місцем мешкання ОСОБА_2 не бачили.

Крім того, 21.04.2015 року співробітниками сектору кримінальної міліції у справах дітей Баглійського РВ Дніпродзержинського МУ ГУ МВС України у Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 184 КУпАП, який на даний час перебуває на розгляді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська.

Вищезазначені факти можна розцінювати як свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками ОСОБА_2, які передбачені цивільним законодавством та загальними моральними засадами суспільства - не піклується про своїх дітей, зокрема, постійно змінює місце проживання, не забезпечує необхідного лікування, не створює умов для отримання освіти, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток, як складову виховання.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані турбуватись про стан здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (наприклад, коли вони не піклуються про дитину, зокрема: не забезпечують необхідного медичного догляду, лікування), засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважають за необхідне вирішити питання про позбавлення батьківських прав їх матері - ОСОБА_2.

Просять суд позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 р. н., батьківських прав у відношенні малолітніх дітей; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 ;передати малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 , органу опіки та піклування Дніпровського району для подальшого влаштування; стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНН НОМЕР_1), аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення повноліття, на користь майбутнього опікуна.

Представники позивача - ОСОБА_20, який діяв на підставі довіреності від 15.12.2014 року, від 05.01.2016 року, ОСОБА_21, яка діє на підставі довіреності від 05.01.2016 року, підтримали обставини, викладені в позовній заяві та просять задовольнити позовні вимоги та просять суд позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав у відношенні малолітніх дітей; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 ; передати малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 , органу опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району для подальшого влаштування; стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНН НОМЕР_1), аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення повноліття, на користь майбутнього опікуна.

Додатково пояснили, що сім'я ОСОБА_2 перебувала під наглядом постійно , у 2012 році було рішення суду, яким не було задоволено їх вимоги . Вона перебуває постійно під наглядом. Щодо повідомлення про виховання та проживання дітей , то перевірки робе орган опіки. Проводили перевірку лише за заявами ОСОБА_6 Бабуся малолітніх дітей ОСОБА_6 скаржилася на дії органу опіки та піклування , але це не був тиск. Щодо звернення ОСОБА_6 до прокурора із заявою, про те що з неї вимагаються гроші службою , їм невідомо. З часу ухвалення рішення апеляційним судом , вони не перевіряли умови проживання, навчальні заклади де перебували діти відповідачки. Вони не могли цього зробити ,оскільки відповідачка постійно змінює місцепроживання. У 2015 році вони проводили з відповідачкою профілактичну бесіду щодо підтримання порядку та не ухиляння від виконання батьківських обов'язків. Вони надали довідку про відвідування родини ОСОБА_2 від 2014 року. Інформація де перебувають діти у органу опіки була. Мати постійно змінює місце проживання, це негативно впливає на дітей, діти не відвідують навчальні заклади. Якщо вважати 50 разів на рік відвідуванням, то вони не вважають це нормальним. З ОСОБА_2 щодо причин постійного зміни місця проживання вони не спілкувалися.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що конфлікт з матір'ю ОСОБА_6 у неї почався з часу смерті бабусі- матері її батька. На той час, ОСОБА_6 оформила її бабусю до психіатричного закладу, де бабуся померла. Потім між ними стало питання квартири. Почалися судові справи щодо поділу квартири. Вона вже на той час закінчила школу. Потім ОСОБА_6 написала на неї заяву про викрадення грошей. Було порушено кримінальну справу і її засудили. Ці гроші збирав для неї вітчим та складував у копилку по 50 коп. та 1 грн. Їй далі умовний термін, а оскільки вона працювала і не завжди могла з'являтися на реєстрацію, то їй замінили умовний термін і відправили до СІЗО на 3 місяці. Там , у СІЗО вона познайомилася із ОСОБА_7. Від нього вона народила доньку ОСОБА_3. Вони почали жити разом, вона познайомила свою матір ОСОБА_6 з батьком свого співмешканця і вони також почали проживати разом. Потім вона розійшлася із ОСОБА_7, познайомилася із ОСОБА_22, від якого народила сина ОСОБА_4. Може і її провина в тому, що вона знайомилася із неблагополучними чоловіками і вони дурна впливали на її дітей. На даний час вже біля 3 років вона мешкає сама з дітьми. Періодична їй допомагають бабусі її дітей - ОСОБА_22 та ОСОБА_10. Доступу до квартири своєї вона немає. Тому і міняє місце проживання. ОСОБА_6 як тільки дізнається, де вона знімає житло, знаходить власників та залякує їх тим, що повідомить до податкової інспекції, тому господарі відмовляють їй ужитлі. Донька не завжди відвідувала дитячий садочок, оскільки вони мешкали на правому березі, а садок знаходився на лівому березі, тому дитина часто залишалася вдома. Вона не може мешкати в своїй квартирі, оскільки ОСОБА_6 не дає їй такої можливості. ОСОБА_36 не допомагає їй у вихованні дітей, син її навіть не знає. Син ходить до дитячого садочка. Бабусі ОСОБА_22 та ОСОБА_10 спілкуються з дітьми. Її діти з ОСОБА_6 не бажають спілкуватися. У них був конфлікт, коли вона привезла дітей бабусі згідно рішення суду , то ОСОБА_6 викликала "Правий сектор" , відбувся конфлікт. Щодо свого виховання ОСОБА_6 може сказати, що вона виховувалася вітчимом. Перед ним, був ще інший вітчим, перед ним ще інший. Ії виховувала бабуся, вчила її писати, читати.

Представник відповідача - Полтавченко О.А., який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 03.02.2015 року , підтримав посянення та пояснив, що підстав для позбавлення ОСОБА_23 немає.

Третя особа на стороні позивача - ОСОБА_6, в судовому засіданні пояснила, що в матеріалах справи є документ начальника міського відділу про те, що ОСОБА_2 перебуває на обліку і необхідно зібрати матеріали щоб позбавити її батьківських прав. Коли тільки народилася ОСОБА_3, то дитина не була бажана. В той час дитина мешкала з нею. Мати кинула її і дитина була на її утриманні. Потім, коли повернулася ОСОБА_2 - ОСОБА_3 було біля 5 місяців, то у неї почали з'являтися різні співмешканці. ОСОБА_14 мешкала окремо, приносила ОСОБА_3 брудну, одяг у рибі, вині, дитина не доїдала. Коло спілкування ОСОБА_2 - були раніше засуджені особи, були і хворі на туберкульоз. Дитина мало перебувала у дитячому садочку у 2010 році - 75 днів , у 2011 році -193 дні, у 2012 році - у 2012 році - 69 днів , у 2013 -52, у7 днів . Коли ОСОБА_3 було 2 роки , вона захворіла чесоткою, дитину не лікували, дитину лікували у шкірвендиспансері. Вона зверталася із заявою про злочин. Дитина постійно брудна, голодна. У 2013 році знову до шкірвен, були язви по рукам, обличчю. Дитина лякалася. Велика кількість співмешканців. Останні - ОСОБА_37 прийшов до неї і сказав, що треба йти до служби, будемо забирати дітей. Він розповідав страшні факти- п'янки, бійки. Вона раніше допомагала посудою, постільною білизною. На той час ОСОБА_2 дозволяла їй забирати ОСОБА_3. Потім коли вона назад відводила ОСОБА_3, то вона казала, що не хоче йти до матері, оскільки там чужі дядьки, їй ніде спати, що вона спить на матраці на полу. Не може попити води, оскільки всі чашки зайняті вином. З квартири вона ОСОБА_2 не вигоняла. Свою кімнату ОСОБА_2 здала раніше засудженому, який її розгромив. Вона зверталася до служби у справах дітей . На її звернення служба виходила разом з працівниками прокуратури, то ОСОБА_2 відмовилася повідомити свою адресу . Вважає, що останні складені акти складалися після того, як ОСОБА_2 попереджали про перевірки . У ОСОБА_2 у власності є частина квартири. ОСОБА_14 перестала проживати в ній з 2009 року, коли тільки народилася ОСОБА_3. Спір про квартиру на даний час розглядається в суді. ОСОБА_2 вона не перешкоджала проживати у квартирі. Є навіть заява до служби у справах дітей, що вона не перешкоджає її проживанню. Рішення суду про усунення перешкод ОСОБА_2 у проживанні вона оскаржує. Двері у квартирі вона міняла. Допомагати грошима вона не буде. ОСОБА_14 не давала їй давати побачення з дітьми всупереч рішення суду. Вона до дитячого садку приносила речі дітям, гостинці. Після чого її донька та її співмешканці їй погрожували. У 2012 році дійсно був позов в суді. Чому відмовили, оскільки начальник міської служби прислала заперечення до суду. Вона не спілкувалася із господарями квартир, де ОСОБА_2 знімала квартири. За 2014 , 2015 рік вона знає, що ОСОБА_2 мешкала на АДРЕСА_1 . На даний час ОСОБА_3 не відвідує шкільний захід, вона була у вересні 2015 році - вчителька не знає чому. ОСОБА_4 не відвідує дитячий садок. Просить задовольнити позовні вимоги та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей.

Представник третьої особи ОСОБА_6 - ОСОБА_24, який діє на підставі довіреності від 19.01.2016 року, підтримав позицію ОСОБА_6 та просить задовольнити позовні вимоги.

Треті особи на стороні позивача - Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області та Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області просять розглядати справу у відсутність їх представника, . орган опіки та піклування - сектор із забезпечення різних форм влаштування дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради (а.с. 90, 95, 181)

Заслухав представників позивача, відповідачку , представника відповідача, третіх осіб, представника третьої особи, свідків , заслухав висновок прокурора, яка вважає , що підстав для позбавлення батьківських прав не вбачає, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Дніпровської районної у раді ( на даний час орган опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району) від 02.06.2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відповідно до якого вважають за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні малолітніх дітей: ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_9 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10 року. (а.с.5-6)

Як вбачається з вищевказаного висновку орган опіки та піклування вказує наступні підстави :

1)- судимість ОСОБА_2 у 2011 році за ст. 166 КК України, при цьому вказано, що у жовтні 2011 року органом опіки та піклування було направлено позовну заяву до Дніпровського суду м. Дніпродзержинська про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. Вказують про відмову в задоволенні їх позову та залишення рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.06.2012 року апеляційним судом Дніпропетровської області без змін. Крім цього, як посилається представник позивача саме порушення даної кримінальної справи було причиною звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських справ ОСОБА_2 стосовно малолітньої доньки ОСОБА_3.

Крім , того Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.01.2013 року ОСОБА_2 була звільнена від покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду від 19.10.20111 року. 9а.с.17)

2)- посилаються на проведення чисельних перевірок за заявами ОСОБА_6 щодо невиконання ОСОБА_2 невиконання батьківських обов'язків. При цьому до матеріалів позову не додають матеріалів, зібраних саме органом опіки та піклування матеріалів , що є підставою для звернення з позовом про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей.

3) - посилаються як на підставу на інформацію комунального закладу "Дніпродзержинська міська поліклініка № 6 ДОР" про відвідування ОСОБА_6 з онукою шкіряно- венерологічного відділення, встановлений діагноз: піодермія, призначене лікування, однак повторно прийом мати дитини не звернулася. Звернення з цього приводу та повідомлення органів опіки з боку лікувального закладу не було.

4)- проведення бесіди прокурором в присутності практичного психолога з ОСОБА_3, відповідно до висновку якого встановлено загальну обізнаність дитини нижче вікових показників, увага не стійка, пам'ять механічна, мовленевий розвиток дитини потребує корекції, словник збіднений, зв'язане мовлення розвинене недостатньо, на питання взаємовідносин в родині реагувала негативізмом;

5)- 21.04.2015 року Баглійським РВ Дніпродзержинського МУ ГУ МВС складено адміністративний протокол за ст. 184 КУпАП, який на даний час перебуває на розгляду у Баглійському суді.

Щодо цієї підстави, то до матеріалів позову додано копію протоколу № 132955 та постанову про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2 , в якому вказано: " в період з січня по лютий 2015 року ОСОБА_2 за місцем мешкання : АДРЕСА_2 ухилялася від виховання своїх малолітніх дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, 2013 року. (а.с.18- зворотня) . Однак в чому саме виразилося ухиляння від виховання малолітніх дітей не вказано ані в протоколі, ані в постанові .

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, яке видано 03 липня 2013 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області , матір'ю малолітнього ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_11 є відповідачка ОСОБА_2( а.с. 9).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть , виданого 25 березня 2013 року , ОСОБА_7 , який був батьком ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року (а.с.10)

Щодо наданої інформації начальника Дніпродзержинського міського управління від 15.03.2013 року , повідомлено про звернення ОСОБА_6 щодо своєї доньки ОСОБА_2,в якій викладено про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у 2010,2012 роках, порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_2 за ст. 166 КК України, та вказує на те, що є всі підстави для направлення заяви про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.(а.с.19)

Однак знов же, ці всі підстави вказувалися при поданні позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ще у 2011 році.

На вищевказану інформацію, начальником служби у справах дітей ОСОБА_25 надано відповідь від 10.04.2013 року, вказано, що з червня 2012 року інформації із правоохоронних органів, дошкільного закладу та лікувальних закладів щодо ухиляння матері від виконання покладених на неї обов'язків по вихованню та розвитку дітей не надходило і підстав для звернення з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 не вбачають. (а.с. 20-21)

Додані до матеріалів позовної заяви протоколи допитів у якості свідків ОСОБА_16, ОСОБА_14, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_15, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30 не можуть бути прийняті судом як докази, оскільки вказані свідки в судовому засіданні не підтвердили дані ним раніше свідчення.

Надана інформація щодо відвідування малолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 дошкільного навчального закладу № 30 м. Дніпродзержинська від 29.12.2014 року та від 25.03.2015 року дійсно встановлені пропуски , однак як вбачається з наданої інформації щодо кожного пропуску надавалися або заяви матері ОСОБА_2 або довідки з лікувальних закладів. ( а.с. 49- зворотня, 50) . Знов же звернення до органів опіки з боку дошкільного навчального закладу № 30 м. Дніпродзержинська щодо невиконання ОСОБА_2 батьківських прав не було.

Відповідно до інформації головного лікаря КЗОЗ Дніпродзержинської міської ради "ЦПМСД № 1" 12.09.2013 року та 17.09.2013 року діти ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4) оглянуті на дому медичною сестрою . На момент відвідування в квартирі прибрано, догляд за дітьми здійснювала мати, діти охайні, доглянуті, зауважень до матері не було. 24.09.2013 року при відвідування амбулаторії діти оглянуті лікарем та було рекомендоване контрольне обстеження та консультація у фтізіатра, але мати не з'явилася. 27.09.2013 року квартира закрита, на телефонні дзвінки -не відповідають. (а.с.53)

Згідно довідок від 22.12.2014 та від 03.07.2014 року вказані прийому у лікарів дітей, вказані діагнози, ОСОБА_3 знаходиться на обліку у лікаря фтізіатра з 2013 року з діагнозом: туб контактна, хронічний карієс, перебувала на стаціонарному лікуванні в дитячому інфекційному відділенні з діагнозом: ГРВІ середньої важкості з 25.210. по 02.11.2013 року; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 перебував з 25.10. по 02.11.2013 року на стаціонарному лікуванні в дитячому інфекційному відділенні з діагнозом: ГРВІ середньої важкості . (а.с.53-зворотня, 54)

Відповідно до довідки- відвідування від 20 травня 2014 року, начальником служби у справах дітей в зв'язку із повідомлення на телефон служби інформації про невиконання батьківських прав, з'ясовано, що ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мешкають у однокімнатній квартирі, що винаймають, в наявності 2 спальних місця (ОСОБА_3 спить разом з матір'ю), дитячі іграшки, продуктами харчування забезпечені, санітарний стан квартири- задовільний(а.с.58 ).Проведена профілактична бесіда, роз'яснювальна робота щодо виховання та утримання дітей, відібрано пояснення , винесено попередження.(а.с.58-59)

Однак в чому саме виразилося ухиляння від виховання малолітніх дітей не вказано.

Рішенням Дніпровського районного суду від 25.06.2012 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3. (а.с. 14-16), яке було залишене без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.01.2013 року . (а.с. 22-23)

Як вбачається з довідки від 02.09.2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за медичною допомогою не зверталася. (а.с.128)

Відповідно до довідки № 151 від 02.09.2015 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно навчається у 1-Г класі КЗ "СЗОШ" № 44 м. Дніпродзержинська. (а.с. 127)

Відповідно до довідки від 02.09.2015 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно відвідує ДНЗ-ЦРД № 30 "Мальва" з 05.06.2015 року. (а.с.126)

Відповідно до акту обстеження сімейних та житлово-побутових умов ОСОБА_3, учениці 1-Г класу вказано, що санітарний стан задовільний, місця для занять, відпочинку, сну дитини, є шкап для одягу, спальне місце, письмовий стіл, полиця для книжок, шкільний куток освітлюється настільною лампою. Висновок: емоційна атмосфера в родині позитивна. Дитина забезпечена повноцінним харчуванням, одягом, взуттям по сезону, постільною білизною, шкільними предметами. До школи дівчинка приходе чиста, акуратна, без запізнень. Відвідує танцівний гурток «Лідер» та спортивну секцію по акробатиці при КУ СОШ № 4. Мати достатньо приділяє увагу доньці. (а.с.123)

Також при обстеженні умов проживання ОСОБА_2 відповідно до акту від 31.08.2015 року встановлені задовільні умови для проживання малолітніх дітей.( а.с.130)

В судовому засіданні допитані свідки , а саме свідок ОСОБА_31, яка є фахівцем із соціальної роботи Дніпродзержинського міського центру соціальних служб пояснила в судовому засіданні, що в кінці травня - на початку червня 2014 року в зв'язку з тим, що надійшла скарга щодо неналежного виконання ОСОБА_2 своїх батьківських прав щодо малолітніх дітей, вони взяли родину ОСОБА_2 на соціальний супровід. Направили лист до міліції, щоб встановити адресу мешкання ОСОБА_2 Через два тижні їм повідомили адресу проживання ОСОБА_2 Вони вийшли до неї, де познайомилися з нею та її дітьми. Перший раз вони приходили на АДРЕСА_3 , де ОСОБА_2 мешкала у своєї подрузі. Потім вони приходили постійно на АДРЕСА_4. Родину ОСОБА_2 вони взяли під соціальний супровід з метою виведення родини із кризової ситуації, оскільки надходили скарги стосовно того, що діти інфіковані туберкульозом , мешкають у притоні , мати їх п"є. Тому вони взяли сім'ю ОСОБА_2 на супровід. У родини був тяжкий матеріальний стан, дівчинка не ходила до дитячого садка, син не перебував на черзі до дитячого садка, не пройшли медичне обстеження, потребували гуманітарної допомоги. При цьому, мати може погодитися або відмовитися від соціального супроводу. ОСОБА_2 добровільно погодилася на їх допомогу, виконувала їх рекомендації. Вони спілкувалися із родиною ОСОБА_2 один раз на тиждень, це могло бути і в телефонному режимі. На даний час соціальний супровід родини ОСОБА_2 припинений. Під час супроводу було влаштовано дівчинку до дитячого садку. Супровід припинено рік тому, в кінці вересня 2014 року, оскільки виконали всі пункти супроводу, тобто пройшли медичний огляд дівчинки, влаштували її до дитячого садка № 30, надали матеріальну допомогу, провели психологічну допомогу. Мати ставила питання щодо психологічного стану дівчинки, вони допомогли звернулися до психолога, яка надала висновки та рекомендації матері та дитині. ОСОБА_2 перебувала у них тричі на обліку, в тому числі і щодо її побиття , коли вона була вагітною. Ними проводилася робота щодо психологічної допомоги. Знята ОСОБА_2 була з обліку, оскільки були виконані всі пункти, ОСОБА_2 виконувала всі рекомендації. діти були чисті, доглянуті. Про свої перевірки вони не завжди попереджували. У вересні 2014 року дівчинку тільки почала водити. Не водила тільки за хворобою. До їх втручання , дівчинка була влаштовано до дитячого садка, але коли ОСОБА_2 народила другу дитину, то вона фізично не могла водити дівчинку до дитячого садка, оскільки він розташований дуже далеко. Вони пропонували ОСОБА_2 інший садок, однак дівчинка відмовилася ходити до іншого садка . Діти проходили обстеження щодо зараження туберкульозом. Обстеження було проведено, хвороби у дітей не виявлено. ОСОБА_2 ходила з дітьми до туберкульозного диспансеру та брала довідки. Після зняття з обліку, вона продовжувала спілкуватися у телефонному режимі, ОСОБА_2 дзвонила щодо влаштування меншої дитини до садку. Додатково пояснила, що вона спілкувалася з дітьми ОСОБА_2 ОСОБА_2 завжди адекватна, енергійна, вона готує, прибирає. Завжди були продукти харчування, наготовлена їжа. Діти дуже прив'язані до матері. Свої обов'язки ОСОБА_2 виконує повністю.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона є бабусею малолітнього ОСОБА_4. ОСОБА_2 знає з 2011 року, коли її син почав мешкати з ОСОБА_2. Біля трьох тижнів, ОСОБА_14 не говорила, що у неї ще є донька. Потім вона привела доньку . Після того, як ОСОБА_14 народила сина, то ОСОБА_22 через два тижня його посадили. Під час сумісного проживання у неї з її сином були сварки на підставі ревнощів. Діти завжди були з ОСОБА_14, вона їх не залишали. На даний час не може нічого поганого сказати. ОСОБА_14 проживала з ними. На її думку у ОСОБА_2 було відхилення, оскільки коли посадили її сина, ОСОБА_22, то ОСОБА_14 з дітьми довго гуляла на вулиці у дворі. Раніше , коли її питали у прокуратурі, то вона казала зовсім інше, читати їй пояснення не давали. Вона дійсно поставила підпис, але не читала. Я відразу казала прокурору, що це все не так, що написано у поясненнях. Вона неодноразово ходила до прокурора Крапливого. Він їй сказав писати заяву, що вона і зробила.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні пояснив, що він є працівником Дніпровського ВП . З 2015 року встановлених фактів ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських прав не було. ОСОБА_2 мешкає на території Баглійського району, знає, що Баглійським ВП була притягнута до адміністративної відповідальності . На даний час ОСОБА_2 не мешкає на території Дніпровського району з листопада 2015 року. До цього вона не попадала до них в поле зору. Профілактичні бесіди з нею проводилися. Були заяви бабусі дітей - ОСОБА_6 щодо встановлення місця перебування дітей. Коли вони звернулися до місця навчання дівчинки, то директор в усній формі сказав, що документи забрали. Дійсно був факт , що вихователька у дитячому садочку казала, що ОСОБА_4 не привели, оскільки хворіє ОСОБА_33, а в школі ОСОБА_2 говорила навпаки. Від ОСОБА_6 було багато звернень щодо встановлення місця перебування дітей. Дійсно двічі співмешканець ОСОБА_2 бив її , вони опитували сусідів. Мешканці - сусіді кожного разу давали різні пояснення. Але плачу дітей вони не чули. Оточення у ОСОБА_2 дійсно колішні засуджені особи. Однак, коли вона зійшлася із ОСОБА_33, то він обмежив її спілкування з такими особами. Це все було під час першого звернення до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав до 2014 року. У січні 2016 року було СМС - повідомлення проте, що малолітню ОСОБА_33 згвалтували . Повідомлення було перевірено, дівчинці проводили судово-полову експертизу у Дніпропетровську. Факт не підтвердився.

Щодо пояснень свідка ОСОБА_34, який був допитаний в судовому засіданні , то суд критично ставиться до його пояснень і не бере їх до уваги при ухваленні рішення , оскільки в поясненнях він вказав на те, що у нього до ОСОБА_2 є неприязливі стосунки.

Як вказано у Постанові Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав:

п.15 Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи,

зокрема ставлення батьків до дітей.

п 16. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.

Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками.

Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.

Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них.

При постановленні данного рішення суд приймає до уваги положення принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй від 20 листопада 1959 року, відповідно до якого малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

В Рішенні Європейського Суду з Прав Людини - Справа «Савіни проти України» (заява №39948/06), від 18 грудня 2008 року (набуло статусу остаточного від 18 березня 2009року), п.п. 47-52 вказано:

47. Суд повторює, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 . Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не «згідно із законом», не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися «необхідним у демократичному суспільстві».

48. Визначаючи, чи було конкретне втручання «необхідним у демократичному суспільстві», Суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8 .

49. Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин . Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

Суд вважає, що позивачем не додано доказів того, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Повний текс рішення викладено 04 травня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст. 150, 164 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 6,10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування адміністрації Дніпровського району до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 та стягнення аліментів , треті особи: орган опіки та піклування - сектор із забезпечення різних форм влаштування дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради, Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровськійобласті, ОСОБА_6 - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Лобарчук