Єдиний унікальний номер: 448/440/16-ц
Провадження № 2/448/212/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27.04.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Стецика Я.Є.

з участю секретаря - Романченко І.А.

позивачки - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В:

14.04.2016р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що вироком Мостиського районного суду Львівської області від 27.08.2014р. відповідача ОСОБА_2 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, зокрема за те, що такий разом із ОСОБА_3 04.04.2014р. проникли у належне їй (позивачці) приміщення автосервісу «шиномонтажу», звідки таємно викрали товарно-матеріальні цінності (автомобільні шини).

Вказує, що викрадене майно відповідач їй не повернув і що останній не вчинив жодних дій, спрямованих на відшкодування заподіяної їй (позивачці) шкоди.

З огляду на наведене просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 16500 грн. в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Пояснила, що відповідач та ОСОБА_3 04.04.2014р. проникли у належне їй приміщення автосервісу «шиномонтажу», звідки викрали товарно-матеріальні цінності (автомобільні шини). Вказала, що за вироком суду розмір завданих їй збитків описано лише частково. Зазначила, що відповідач ОСОБА_2 і ОСОБА_3 викрали майна на загальну суму 33 тис. грн. Покликалась на те, що ОСОБА_3 відшкодував половину завданої шкоди, а відповідач ОСОБА_2 зобовязався відшкодувати іншу половину такої, про що написав розписку, однак завданої шкоди так і не відшкодував.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та погодився з обставинами, зазначеними позивачкою в позовній заяві, а також з її доводами, поданими в суді щодо розміру шкоди, завданою крадіжкою, яку він вчинив разом з ОСОБА_3

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Судом встановлено, що згідно вироку Мостиського районного суду Львівської області від 27.08.2014р. відповідача ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та засуджено до покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

В судовому засіданні встановлено, що злочинними діями відповідачем було спричинено позивачці матеріальну шкоду на суму 16500грн.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів і ін.

У ст.ст. 59, 60 ЦПК України зазначається, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На час розгляду справи в суді відповідач не відшкодувала позивачці ОСОБА_1 вищевказану суму матеріальної шкоди, завдану в результаті кримінального правопорушення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року (п.2) розяснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

У відповідності до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що задоволенню підлягають позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди, завданої позивачці внаслідок злочину в розмірі 16500 грн., оскільки саме такий розмір шкоди визнається (не заперечується) сторонами, а факт спричинення шкоди позивачці ОСОБА_1 з вини відповідача ОСОБА_2 встановлений вироком суду, який набрав законної сили.

У відповідності до п.6 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору.

За таких обставин з відповідача ОСОБА_2 в користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 22, 1166 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 130, 174, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_1 16500 (шістнадцять тисяч пятсот) гривень матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 коп. судового збору в дохід держави, які перерахувати на р/р 0252, Банк УДКСУ у Мостиському районі Львівської області, МФО: 825014, , призначення платежу: судовий збір.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Мостиський районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Я.Є. Стецик

Рішення набрало законної сили:

«__» ________ 20____р.

Суддя Я.Є. Стецик