Справа № 474/488/15-ц
Провадження №4-с/474/4/16
УХВАЛА

Іменем України

17.06.16року смт.Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Фасій В. В.

при секретарі Багрін Н. А.

з участю : заявниці ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника відділу ДВС Врадіївського РУЮ - державного виконавця Назаренко Ю. В.

без участі: заінтересованої особи стягувача - ПАТ «Державний ощадний банк України», державного виконавця постнова якого оскаржується ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Врадіївка скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Врадіївського районного відділу ДВС ОСОБА_3 ВП №49812166 про арешт майна боржника, про визнання її неправомірною та скасування,-

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця від 26.05.2016р. про арешт майна боржника у виконавчому провадження з виконання виконавчого листа виданого Врадіївським районним судом у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки належний їй житловий будинок, за іпотечним договором від 25.04.2006р. та звернення коштів від його реалізації на погашення заборгованості перед стягувачем.

В скарзі та судовому засіданні заявниця, її представник посилаються, що при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець не врахував, що будинок не може бути арештований на підставі виконавчого листа Врадіївського районного суду, оскільки за вироком Первомайського районного суду конфісковано ? частину належного їй майна, а тому ? вказаного будинку підлягає конфіскації на підставі вироку. Також посилалися, на те що державний виконавець порушив порядок вчинення виконавчих дій, склавши акт опису та арешту майна, до винесення оскаржуваної постанови.

Представник відділу ДВС -державний виконавець Назаренко Ю. В. заперечив проти скарги, посилаючись на її безпідставність, з огляду на норми закону України «Про іпотеку» та «Про виконавче провадження», якими встановлено правовий режим майна переданого в іпотеку (право іпотекодержателя одержання задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника), та черговість задоволення вимог стягувачів (першочергове задоволення забезпечених заставою вимог щодо стягнення з вартості заставленого майна).

Державний виконавець постанова якого оскаржується ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, надавши заперечення на скаргу, яке містить посилання на те, що постановою від 11.11.2015р. виконавчий лист №1-2/2011 від 27.07.2011р. виданий Первомайським міськрайонним судом у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_1 про конфіскацію ? частини майна, що перебуває у власності засудженої, повернуто без виконання.

Суд, заслухавши учасників процесу, ознайомившись із матеріалами скарги та виконавчого провадження, доказами, встановив наступні факти:

. 25.04.2006р. встановлена заборона на відчуження нерухомого майна належного на праві власності ОСОБА_1, а саме: житлового будинку з надвірними спорудами по вул.. Гоголя, 19 смт. Врадіївка Миколаївської області, у зв'язку із передачею його в іпотеку ПАТ «Державний ощадний банк України» на підставі договору іпотеки від 25.04.2006року, укладеного в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 2969 від 25.04.2006 року та посвідченого приватним нотаріусом Врадіївського районного нотаріального округу ОСОБА_4 (договір іпотеки від 25.04.2006р. та заборона на відчуження майна від 25.04.2006р. за №332);

. на примусовому виконанні відділу ДВС перебуває виконавчий лист Врадіївського районного суду Миколаївської області 2/474/488/15-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки належний на праві власності ОСОБА_1 житловий будинок по вул.. Гоголя, 19 смт.Врадіївка Миколаївської області, за іпотечним договором №332 від 25.04.2006р. та звернення коштів від його реалізації на погашення заборгованості перед стягувачем «Державний ощадний банк України» за кредитним договором №2969 від 25.04.2006р. в сумі 32558,30 грн., з якого державним виконавцем 16.01.2016р. відкрито виконавче провадження, яку боржник отримав особисто 23.03.2016р. (постанова про відкриття ВП №49812166 від 16.01.2016р. з відмітками державного виконавця, боржника);

. 22.03.2016р. державним виконавцем, у присутності понятих та боржника, проведено опис нерухомого майна боржника (житлового будинку) та накладено арешт на житловий будинок по вул..Гоголя, 19 смт.Врадіївка, за результатами якого 22.03.2016р. складено акт опису та арешту майна, копія якого вручена боржнику (акт від 22.03.2016р.);

. 26.05.2016р. державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_3 винесено постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП №49812166 та оголошення заборони на його відчуження, для забезпечення реального виконання рішення (постанова ВП №49812166 від 26.05.2016р.);

. оскаржувана постанова направлена на адресу боржника рекомендованим поштовим відправленням та отримана ним 28.05.2016р. (рекомендоване поштове відправлення штрих-код 56 8, довідка про відстеження пересилання поштових відправлень);

. 14.03.2011 р. вироком Первомайського міськрайонного суду у справі №1-2/2011, який набрав законної сили 13.03.2012р., заявницю засуджено, в т.ч. до додаткового покарання у виді конфіскаскації ? частини майна, яке є власністю засудженої (витяг з вироку № №1-2/2011 від 14.03.2011р. та з ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 13.03.2012р.);

. станом на день розгляду справи в суді вирок в частині конфіскації ? частини майна, яке на праві власності належить засудженій залишається невиконаним, в звязку з поверненням виконавчого документу (довідка Первомайського міськрайонного суду №2435 від 16.06.2016р. з додатками);

При прийнятті ухвали суд керується:

Ст. ст. 1, 3 закону України «Про іпотеку» 05.06.2003 № 898-IV, згідно яких іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Ст.44 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (далі закон №606-XIV) у разі якщо сума, стягнута з боржника, недостатня для задоволення всіх вимог за виконавчими документами, вона розподіляється державним виконавцем між стягувачами в порядку черговості, встановленому цією статтею: у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна; у шосту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і права чи сободи заявника не були порушені , суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи те, що державна реєстрація предмета іпотеки була проведена в 2006 року, а рішення суду про конфіскацію ? частини майна належного заявниці на праві власності було ухвалено у 2011р., та станом на день розгляду справи в суді залишається невиконаним, і не стосується конкретно предмета іпотеки, суд приходить до відсутність підстав для визнання оскаржуваної постанови направомірною та її скасування.

Суд не бере до уваги посилання заявниці, її представника, що державний виконавець порушив порядок вчинення виконавчих дій, склавши акт опису та арешту майна, до винісши оскаржувану постанову, з огляду на те, що вони винесені відповідно до вимог п 4.2.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012р. № 489/20802, що після виявлення майна боржника державний виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що складає акт та відповідно до ч. 2 ст. 57 закону №606-XIV, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, шляхом винесення постанови, тоді як акт опису скаладається з метою виявлення цього майна.

З огляду на вищевикладене, суд пиходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та не порушує права заявника, як боржника у виконавчому провадженні, в звязку з чим вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 210, 293, 387 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Врадіївського районного відділу ДВС ОСОБА_3 ВП №49812166 про арешт майна боржника, про визнання її неправомірною та скасування - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В.Фасій