Справа № 367/7618/15-ц Головуючий у І інстанції Чернов Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/1531/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 11.04.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

11 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Приходька К.П., Таргоній Д.О.

при секретарі Нагорній Г.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 грудня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

Встановила :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.08.2014 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №50012327. Відповідно до умов Кредитного договору, позивач зобовязався надати відповідачці кредит в сумі 314 227,15 гривень, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки «VW», модель «Golf Variant VII», кузов №WVWZZZAUZEP545346, обєм двигуна 1 968 куб.см., рік випуску 2014, а відповідачка зобовязалася прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов Договору.

Також позивач надав відповідачці додатковий кредит у розмірі 118 666,95 грн., строком на 60 місяців, з цільовим призначення для оплати страхових платежів згідно з Договором страхування, укладеним на виконання умов Кредитного договору з АТ СК «АХА Страхування», а відповідачка зобовязалася прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання додаткового кредиту та інші платежі відповідно до умов Договору.

14.08.2014 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2 укладено Договір застави транспортного засобу №50012327, за яким з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором відповідачкою було передано у заставу автомобіль марки «VW», модель Golf Variant VII, кузов №WVWZZZAUZEP545346, обєм двигуна 1 968 куб.см., рік випуску 2014, заставною вартістю 369 679 грн.

У звязку з систематичним невиконанням умов Кредитного договору 05.05.2015 року позивачем було направлено вимогу-повідомлення щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором (вих. №50012327) з вимогою повернути суму кредиту та заборгованість відповідно до умов Договору.

03.08.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було вчинено виконавчий напис № 1107, щодо звернення стягнення на предмет застави з метою задоволення вимог позивача за Кредитним договором у розмірі 372 238,75 гривен. Однак, станом на 20.10.2015 року звернення стягнення на предмет застави не здійснено. Кредитна заборгованість відповідачкою не сплачено.

Станом на 20.10.2015 року загальна сума заборгованості за Кредитним договором становить 427 116,65 грн., з яких: основна сума боргу зі сплати Кредиту за Кредитним договором №50012327 від 12.08.2014 року у розмірі 325 483,90 грн., основна сума боргу зі сплати Додаткового кредиту за Кредитним договором №50012327 від 12.08.2014 року у розмірі 10 052,90 грн., збитки у розмірі 17 842,32 грн., штраф у розмірі 64 424,03 грн., пеня у розмірі 2 013,42 грн., 3% річних у розмірі 3 348,14 грн. та інфляційні витрати у розмірі 3 951,94 грн.

У зв»язку з чим, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення на його користь з відповідачки заборгованості. Крім того, позивач поніс додаткові витрати у звязку зі зверненням до спеціалізованих організацій для супроводження процесу стягнення заборгованості відповідно до кредитного договору, здійснення виконавчого напису, звернення стягнення на предмет застави, підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості за Договором та представництвом інтересів в суді.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. В матеріалах справи міститься заява, згідно якої просив справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час, місце та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому суд вважав за можливе розглянути дану справу у її відсутність та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Рішенням Ірпінського міського суду від 07 грудня 2015 року у задоволенні позову позивачу відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом вимог матеріального і процесуального права, просив скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу прийнято до провадження апеляційного суду та призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.02.2016 року на 12 год.15 хв..

Про час та місце слухання справи сторони повідомлено у відповідності до вимог ЦПК України.

Судове повідомлення на ім.»я ОСОБА_2 повернулося до апеляційного суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Справу відкладено розглядом на 11.04.2016 року на 12 год.45 хв. На ім.»я ОСОБА_2 надіслано телеграму з повідомленням про час та місце слухання справи (а.с.147).

Згідно повідомлення поштового відділення, квартира адресата зачинена, повідомлення про необхідність отримати телеграму залишено останнім без реагування.

На думку колегії, справу можливо розглянути по суті у відсутність відповідачки, яка повідомлялася про час та місце слухання справи у відповідності до вимог цивільно-процесуального законодавства на підставі матеріалів, що містяться у цивільній справі.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

По справі встановлено, що 12.08.2014 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №50012327. Відповідно до умов Кредитного договору, позивач зобовязався надати відповідачці кредит в сумі 314 227,15 гривень, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки «VW», модель «Golf Variant VII», кузов №WVWZZZAUZEP545346, обєм двигуна 1 968 куб.см., рік випуску 2014, а відповідачка зобовязалася прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов Договору.

Також позивач надав відповідачці додатковий кредит у розмірі 118 666,95 грн., строком на 60 місяців, з цільовим призначення для оплати страхових платежів згідно з Договором страхування, укладеним на виконання умов Кредитного договору з АТ СК «АХА Страхування», а відповідачка зобовязалася прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання додаткового кредиту та інші платежі відповідно до умов Договору.

14.08.2014 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2 укладено Договір застави транспортного засобу №50012327, за яким з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором відповідачкою було передано у заставу автомобіль марки «VW», модель Golf Variant VII, кузов №WVWZZZAUZEP545346, обєм двигуна 1 968 куб.см., рік випуску 2014, заставною вартістю 369 679 грн.

У звязку з систематичним невиконанням умов Кредитного договору 05.05.2015 року позивачем було направлено вимогу-повідомлення щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором (вих. №50012327) з вимогою повернути суму кредиту та заборгованість відповідно до умов Договору.

03.08.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було вчинено виконавчий напис № 1107, щодо звернення стягнення на предмет застави з метою задоволення вимог позивача за Кредитним договором у розмірі 372 238,75 гривен. Однак, станом на 20.10.2015 року звернення стягнення на предмет застави не здійснено. Кредитна заборгованість відповідачкою не сплачено.

Станом на 20.10.2015 року загальна сума заборгованості за Кредитним договором становить 427 116,65 грн., з яких: основна сума боргу зі сплати Кредиту за Кредитним договором №50012327 від 12.08.2014 року у розмірі 325 483,90 грн., основна сума боргу зі сплати Додаткового кредиту за Кредитним договором №50012327 від 12.08.2014 року у розмірі 10 052,90 грн., збитки у розмірі 17 842,32 грн., штраф у розмірі 64 424,03 грн., пеня у розмірі 2 013,42 грн., 3% річних у розмірі 3 348,14 грн. та інфляційні витрати у розмірі 3 951,94 грн.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачкою належним чином кредитні зобов»язання не виконувалися, остання допустила заборгованість по сплаті кредиту, відсотків за користування кредитом та інших платежів, які передбачені умовами кредитного договору , а тому у позивача виникло право на стягнення суми заборгованості, штрафних санкцій , 3% річних та інфляційних витрат, загальна сума яких становить 427 116,65 грн.

Разом з тим, на думку суду, оскільки 03.08.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було вчинено виконавчий напис № 1107, щодо звернення стягнення на предмет застави з метою задоволення вимог позивача за Кредитним договором у розмірі 372 238,75 грн., останній у такий спосіб захистив своє порушене право , а тому у задоволенні позову необхідно позивачу відмовити.

Колегія суддів у повній мірі не може погодитися з даним висновком суду.

Як вже наголошувалося, у зв'язку з невиконанням умов кредитного договору позичальником, позивач скористався своїм правом відповідно до умов Договору і чинного законодавства та розпочав процедуру стягнення на Предмет застави у примусовому порядку.

Так, 03.08.2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було вчинено виконавчий напис № 1107, щодо звернення стягнення на предмет застави з метою задоволення вимог кредитора у розмірі 372 238,75 грн.

У подальшому, а саме 11.08.2015 р. державним виконавцем ДВС Бучанського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 48425421 щодо примусового звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса № 1107 від 03.08.2015 року.

25.08.2015 р. державним виконавцем ДВС Бучанського міського управління юстиції було винесено постанову про розшук майна відповідачки та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Також 25.08.2015 р. державним виконавцем ДВС Бучанського міського управління юстиції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про зупинення вищевказаного виконавчого провадження до розгляду справи в суді.

Дане свідчить про те, що на час розгляду даної справи виконавчий напис №1107 від 03.08.2015 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави-трансполртний засіб, що належить боржнику ОСОБА_2 не виконано. В порушення вимог чинного законодавства суд першої інстанції дану обставину залишив поза увагою та не дав їй належної правової оцінки, що призвело до постановлення необґрунтованого рішення.

Відповідно до п. 17 Постанови пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК.

Наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту.

У разі звернення кредитодавця до суду після вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки (застави у нашому випадку) з вимогою про стягнення кредитної заборгованості суд має з'ясувати питання про виконання виконавчого напису і з урахуванням цього вирішити спір на підставі чинного законодавства та умов кредитного договору.

Рішення суду не відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а тому не може бути залишеним без змін та підлягає скасуванню.

По справі слід ухвалити нове рішення, яким з урахуванням викладеного вище, слід задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Керуючись ст..ст.307, 309 ЦПК України, колегія

Вирішила

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» задовольнити.

Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 грудня 2015 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» заборгованість за основним та додатковим кредитом за кредитним договором №50012327 від 12.08.2014 року на загальну суму 427 116,65 грн., що складається заборгованості за кредитом в суму 210 052, 90 грн., збитків у розмірі 17 842,32 грн., штрафу в розмірі 64 424,03 грн., пені в розмірі 2 013,42 грн., 3% річних у розмірі 3 348,14 грн. та інфляційні витрати в розмірі 3 951,94 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :