Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/389/16-ц

Провадження № 2/440/404/2016

21 липня 2016 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Мельник С. Р.,

при секретарі Волошин Х.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Буськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської Ради Буського району Львівської області, третьої особи:Відділу Держгеокадастру у Буському районі Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 сільської Ради Буського району Львівської області, третьої особи:Відділу Держгеокадастру у Буському районі Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, покликається на те, що являється спадкоємцем згідно закону після смерті її бабці ОСОБА_3, померлої 06.03.1995 року. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка загальною площею 2.4362 га, що складається із земельної ділянки № 1 площею 1.4969 га, земельної ділянки № 2 площею 0.9393 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_2 сільської Ради Буського району Львівської області. Однак при зверненні до Буської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав їй було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на згадані вище земельні ділянки. Просить про задоволення позовних вимог, оскільки інших спадкоємців немає.

Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати за нею право приватної власності на спадкове майно, а саме:на середню земельну частку по сільськогосподарських угіддях площею 2,71 умовних кадастрових гектарів, з них ріллі 1,65 га, кормових угідь 1,06 га, що розташовані на території ОСОБА_2 сільської Ради Буського району Львівської області. Справу розглянути без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує.

Представник третьої особи:Відділу Держгеокадастру у Буському районі Львівської області у судове засідання не зявився, подав заяву з проханням справу слухати без її участі, зазначивши, що проект роздержавлення і приватизації земель НААГ ім..Шевченка ОСОБА_2 сільської Ради народних депутатів Буського району Львівської області був виготовлений Львівським філіалом Інституту землеустрою в 1994 році та затверджений ухвалою Буської районної ради від 18.03.1994 року, де було включено ОСОБА_4 в списки осіб, які мають право на середню земельну частку (пай) на території ОСОБА_2 сільської Ради. Так як Відділ Держгеокадастру у Буському районі Львівської області не був проінформований, що ОСОБА_3 померла 11.03.1995 р., державний акт на право приватної власності на землю на вищезазначені земельні ділянки було зареєстровано 28.02.2000 р. Беручи до уваги рішення Буської районної ради ІХ сесії ІІІ скликання від 10.02.2000 року «Про затвердження технічної документації», «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» на ОСОБА_4 розрахована середня земельна частка по сільськогосподарських угіддях 2,71 умовних кадастрових гектарів, з них 1,65 га рілля, кормові угіддя 1,06 га.

За таких обставин на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України прийнято рішення про проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав:

Судом встановлено, що 06 березня 1995 року померла ОСОБА_3, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 419826 від 10.02.2016 року. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельних ділянок, що розташовані на території ОСОБА_2 сільської Ради Буського району.

Право власності ОСОБА_3 на спірні земельні ділянки посвідчено ксерокопією державного акту на право приватної власності на землю Серія І1-ЛВ № 037833 зареєстровано 28.02.2000 року помилково у зв»язку з тим, що Відділ Держгеокадастру не був проінформований про те, що ОСОБА_3 померла. В зв»язку з цим земельні ділянки відповідно до вказаного державного акту не можуть бути предметом спадкування.

Згідно ухвали ОСОБА_2 сільської Ради народних депутатів Буського району Львівської області від 21.12.1993 року вбачається, що до списку громадян ОСОБА_2 сільської Ради народних депутатів, які мають право на отримання середньої земельної частки с.Яблунівка Буського району ОСОБА_3 включена під № 231, тому має право на середню земельну частку.

Позивач являється спадкоємцем до даної спадщини згідно закону. Крім неї інших спадкоємців до даної спадщини немає, що підтверджується повідомленням Буської державної нотаріальної контори Львівської області від 20.04.2016 р. № 271/01-16, із змісту якого вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3, яка померла 06.03.1995 р. не заведена.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за заповітом.

Згідно ч. 1 ст.1225 ч. 1 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.15 розділу Х Перехідні положення ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обовязки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, яке належало померлій ОСОБА_3 на праві приватної власності, оскільки суд бере до уваги довідку ОСОБА_2 сільської Ради від 13 липня 2016 р. № 433, із змісту якої вбачається, що ОСОБА_4 і ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 є одна і та сама особа і до дня смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2.

З огляду на те, що позивач є спадкоємцем за законом, вступив в управління спадковим майно, прийняв спадщину в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, те що за життя спадкодавець належним чином не зареєстрував своє право власності, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено, відповідач позовні вимоги визнає, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212,214-215 ЦПК України, ст.ст.1268, 1270 ЦК України, ст. 549 ЦК УРСР , п.г ч.1 ст.81,152 ЗК України суд,

В И Р І Ш И В :

позов задоволено повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті її бабці ОСОБА_3, яка померла 06 березня 1995 року право приватної власності на спадкове майно, яке належало померлій, а саме: на середню земельну частку по сільськогосподарських угіддях площею 2,71 умовних кадастрових гектарів, з них ріллі 1,65 га, кормових угідь 1,06 га, що розташовані на території ОСОБА_2 сільської Ради Буського району Львівської області.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги через Буський районний суд, з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. Р. Мельник