Справа № 2/325/242 /2016
РІШЕННЯ

Іменем України

04 травня 2016 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Діденко Є.В., за участю секретаря судового засідання Олексюк І.В., розглянувши в смт. Приазовське Запорізької області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чкалівської сільської ради Приазовського району Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок,

в с т а н о в и в:

13 квітня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати позивача - ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 та на земельну частку (пай) в розмірі 5,98 в умовних кадастрових гектарах. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняв спадщину, в отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну частку. Однак, постановою нотаріуса від 30.03.2016 року позивачу було відмовлено в оформленні спадщини на житловий будинок після померлої матері та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Оскільки оригінал правовстановлюючого документа на будинок відсутній, позивач не може його надати, і тому змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач та його представник за довіреністю ОСОБА_4, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явились, надали суду заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Відповідач Чкалівська сільська рада Приазовського району, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання уповноваженого представника не направила, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника ради, позов визнає в повному обсязі.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 14.08.1998 року.

Позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження від 30.04.1949 року НОМЕР_3

Після смерті спадкодавця, відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну частку (пай).

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину від 15.06.2000 року позивач оформив у спадщину після смерті ОСОБА_3 земельну частку (пай) розміром 5,98 в умовних кадастрових гектарах.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.03.2016 року, позивачу відмовлено в оформленні спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності померлого на будинок.

Згідно з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 27.04.2016 року, відомості про спадкову справу після смерті ОСОБА_3 відсутні.

Відомостей про наявність інших спадкоємців матеріали справи не містять.

Відповідно до довідки Чкалівської сільської ради від 27.01.2016 року, ОСОБА_1 мешкав в будинку АДРЕСА_1 та здійснював похорони матері ОСОБА_3

В листі Чкалівської сільської ради від № 31 від 12.04.2016 року зазначено, що згідно погосподарського обліку житловий будинок АДРЕСА_1 належав голові колгоспного двору ОСОБА_3. За життя ОСОБА_3 із заявою про оформлення права власності і видачу їй свідоцтва про право власності до сільської ради не зверталась.

Відповідно до витягу з по господарської книги № 3 за ОСОБА_3 у погосподарському обліку Чкалівської сільської ради закріплений особовий рахунок № НОМЕР_4, згідно якого за нею обліковується житловий будинок (рік побудови - 1988) за адресою: АДРЕСА_1

Згідно даних технічного паспорту, житловий будинок було збудовано в 1988 році.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка була чинною на час побудови будинку, було визначено, що не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Згідно з довідкою КП «Нерухомість-П» від 11.04.2016 року № 91, згідно інвентарного обліку житловий будинок АДРЕСА_1 за фізичними або юридичними особами не зареєстрований.

При запиті судом відомостей про реєстрацію права власності встановлена відсутність даних про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи положення ст. 58 Конституції України, п. 4 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, до даних правовідносин, які виникли з моменту смерті ОСОБА_3, підлягають застосування положення Цивільного кодексу УРСР 1963 року, чинного на момент відкриття спадщини.

Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не замінено заповітом.

В силу ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до статей 548, 549 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Статтею 120 ЦК УРСР України передбачено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу.

Беручи до уваги відсутність інших членів колгоспного двору, на переконання суду позивачем доведено факт належності померлому житлового будинку.

В розумінні ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, враховуючи, що позивачем підтверджено його право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, а також належність померлій спадкового майна у виді житлового будинку і визнання позову відповідачем, позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 81, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Чкалівської сільської ради Приазовського району Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Приазовський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В. Діденко