Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ковей Л.В.

при секретарі судового засідання Метьолкіной Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Волноваського районного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа відділ реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В :

20.07.2016 заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи. В заяві заявниця зазначає, що 22.06.2016 року помер у стаціонарі клінічної лікарні № 16 м. Донецьк, колишній чоловік, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був похований на цвинтарі шахти «6 Капітальна» м. Донецьк.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1911 від 23.06.2016 року виданого бюро судовомедичної експертизи м. Донецьк, причиною смерті ОСОБА_2 є набряк легенів, постеморратична гостра анемія тяжкого ступеня, злоякісне новоутворення стравохіду та кардинального відділу шлунка.

Заявниця звернулася до відділу РАЦС Волноваського РУЮ для проведення державної реєстрації факту смерті, однак їй було відмовлено у звязку з тим, що медичне свідоцтво про смерть видане на території яка не підконтрольна України і не відповідає вимогам діючого законодавства. Встановлення факту смерті є необхідним для зняття з обліку за місцем проживання ОСОБА_2

Представник заінтересованої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Суд, заслухавши думку ОСОБА_1 яка не заперечувала розгляд справи у відсутність представника зацікавленої особи, дослідивши надане клопотання, вважає можливим розгляд справи у відсутність представника заінтересованої особи - відділу реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала в повному обсязі.

Заслухавши пояснення заявниці, свідчення свідка, дослідивши додані письмові докази до справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

З роз'яснення Пленуму Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Допитаний в судовому засіданні свідок - ОСОБА_3 суду свідчив, що заявницю знає з 1989 року, оскільки навчався у вищому навчальному закладі разом з її чоловіком ОСОБА_2. Достовірно суду свідчив, що в клінічній лікарні № 16 м. Донецька помер ОСОБА_2 від злоякісної пухлини шлунку. Поховали ОСОБА_4 на цвинтарі шахти «6 Капітальна» у м. Донецьку і не довіряти свідченням свідка у суду підстав не має.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 уклав шлюб з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, після укладання шлюбу і чоловікові і дружині присвоєні прізвища ОСОБА_2, ОСОБА_2, а 31.05.1996 року шлюб було розірвано, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, зроблено запис № 211, Пролетарським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецьк, що є наявним у справі.

З лікарського свідоцтва про смерть № 1911 від 23.06.2016 року, що є наявним у справі вбачається, що видано бюро судовомедичної експертизи м. Донецьк, про те, що ОСОБА_2 помер 22.06.2016 року. Причиною смерті є набряк легенів, постеморратична гостра анемія тяжкого ступеня, злоякісне новоутворення стравохіду та кардинального відділу шлунка.

Доводи заявниці, що вона зверталася до ВДРА цивільного стану Волноваського РУЮ в Донецькій області, вбачається з відповіді № 03.2-25/3175 від 20.07.2016 року, що є наявною у справі і заявниці запропоновано звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. До таких населених пунктів входить м. Донецьк на території якого помер та похований ОСОБА_2 Відповідно, документи про смерть видані на тимчасово окупованій території, до складу яких входить медичне свідоцтво про смерть є недійсним і не створює правових наслідків.

Одночасно, статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що внутрішньо переміщена особа має права, визначені Конституцією та законами України.

Для зняття з реєстрації ОСОБА_2 не має можливості, оскільки не може зареєструвати смерть колишнього чоловіка в органах державної реєстрації, а документ, який підтверджує факт його смерті є недійсними через те, що виданий незаконними органами.

Відповідно до ч.4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній ВРУ, підлягає негайному виконанню.

Згідно з ч.2 ст.259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

На підставі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану проводить відповідний запис на підставі рішення суду.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів» зазначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

Згідно статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

За таких обставин, оскільки заявниця фактично просить встановити факт смерті особи у певний час та в певному місці, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, і такий факт підтверджений належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8, 60, 62, 256 - 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа відділ реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження: м. Донецьк, що настала 22 червня 2016 року в м. Донецьк, у звязку з набряком легенів, постеморратична гостра анемія тяжкого ступеня, злоякісне новоутворення стравохіду та кардинального відділу шлунка.

Рішення про встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції - Волноваський районний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оригінал рішення зберігається в цивільній справі № 2-о/221/682/2016, № 221/3706/16-ц в архіві Волноваського районного суду, Донецької області.

Суддя: Л.В. Ковей