АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/866/16-ц Головуючий в першій
№ 22-ц/774/1410/к/16 інстанції - Мазуренко В.В. Категорія № 26 ( І) Доповідач - Грищенко Н.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Грищенко Н. М.

суддів - Барильської А. П., Братіщевої Л. А.

із секретарем: Чубіній А.В.,

за участю представника відповідача Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" - Цвіркуна Сергія Олеговича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 17 травня 2016 року за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника внаслідок професійного захворювання,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ПАТ «ІнГЗК» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві, посилаючись на те, що в період часу з 02.09.1975 року по 31.10.1996 року його батько ОСОБА_6 працював на підприємстві відповідача підземним прохідником. Тривала праця в умовах впливу шкідливих факторів викликала у його батька професійне захворювання. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, довідкою МСЕК від 12 лютого 2008 року встановлений причинний зв'язок смерті його батька від професійного захворювання.

Внаслідок смерті батька ОСОБА_4 завдано моральної шкоди, суттєвих незворотних негативних змін, які відбулися у його особистому житті, тому просив стягнути з ПАТ «ІнГЗК» 220 000 грн.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 17 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 - задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Ін ГЗК» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 25 000 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнуто з ПАТ «ІнГЗК» на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_5 просить змінити рішення суду з задоволенням позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що розмір відшкодування моральної шкоди, встановлений рішенням суду, не відповідає засадам розумності, справедливості та співрозмірності, оскільки судом не взято до уваги, що професійне захворювання батька позивача виникло виключно з вини відповідача, не враховано незворотність та тяжкість моральних страждань позивача. Вважає, що розмір моральної шкоди значно занижено, він має бути значно вищим, ніж розмір шкоди за втрату професійної працездатності.

В апеляційній скарзі ПАТ «ІнГЗК» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про зменшення розміру відшкодування моральної шкоди, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, судом не прийнято до уваги, що посилання позивача на Акт розслідування хронічного захворювання від 12.12.2006 року та довідки про причинний зв'язок смерті з проф. захворюванням від 12.12.2008 року не є належними доказами, оскільки не підтверджують факт спричинення відповідачем моральної шкоди позивачу. Судом не прийнято до уваги, що батько позивача працював у шкідливих умовах праці на підприємстві відповідача 9,6 років, а на ШБУ-3 тресту «Криворіжшахтопроходка» більше 21 року. Актом розслідування проф. захворювання не зазначено вини відповідача, у виникненні проф. захворювання винен особисто потерпілий. Позивач звернувся до суду через 7 років після смерті батька. Також позивачем не було доведено факту спричинення йому моральної шкоди, а її розмір не обґрунтовано.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_4 є сином ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9).

Згідно Акту № 14 від 12.12.2006 року про розслідування хронічного професійного захворювання ОСОБА_6 працював на ПАТ «ІнГЗК» 9 років 6 місяців, тривала праця машиністом електровозу в умовах підвищеної вібрації. (а.с. 6-7)

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Згідно Довідки про причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням Серії ДНА № 000243 від 12 грудня 2012 року розширена медико-соціальна експертна комісія встановила причинний зв'язок настання смерті ОСОБА_6 зі встановленим йому за життя професійним захворюванням (а.с 8), тому доводи, викладені в апеляційній скарзі ПАТ «ІнГЗК» про те, що причинний зв'язок між професійним захворюванням та смертю потерпілого не встановлено, спростовуються наявними у справі матеріалами.

Суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові /дружині/, батькам /усиновлювачам/, дітям /усиновленим/, а також особам, які проживали з нею однією сім'єю, згідно ч.1 ст.1168 ЦК України.

Тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції відповідно до ст..ст.213,214 ЦПК України правильно визначився з характером правовідносин, та дійшов правильного висновку, щодо наявності права у позивача - сина померлого ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди з підстав передбачених ст..ст.1167,1168 ЦК України.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв'язку зі смертю батька встановлений в судовому засіданні і підтверджується матеріалами справи. Смерть батька спричинила позивачу моральні страждання,він переніс моральне потрясіння, оскільки втратив найдорожчу для нього людину, залишився без батьківської підтримки. Тому доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не доведено факту спричинення моральної шкоди є безпідставними.

Посилання апеляційної скарги ПАТ «ІнГЗК» на те, що Актом розслідування проф. захворювання не зазначено вини відповідача та що у виникненні проф. захворювання винен особисто потерпілий, є необгрутованими. Згідно п. 16 зазначеного акту встановлено, що рівень вібрації на робочому місці підземного прохідника ШБЦ ВАТ «ІнГЗК» перевищував гранично допустимий рівень через недосконалість технологічного обладнання, то час як відповідно до положень ст.. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України "Про охорону праці", обов'язок підприємства забезпечити безпечні й нешкідливі умови праці покладено саме на роботодавця.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивач звернувся до суду лише через 7 років після смерті батька, на думку колегії суддів, не є підставами, які можуть вплинути на визначення розміру та характеру моральних страждань,причинених позивачу смертю батька.

За тих же міркувань колегія суддів не бере до уваги доводи ПАТ «ІнГЗК» про те, що батько позивача працював у шкідливих умовах праці на підприємстві відповідача 9,6 років, а на ШБУ-3 тресту «Криворіжшахтопроходка» більше 21 року, оскільки ці обставини могли б слугувати підставою для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди у зв'язку з професійним захворюванням, однак ніяк не пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої смертю родича позивача. Дані обставини при визначені розміру моральної шкоду було прийнято до уваги.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції по справі ухвалено законне та вмотивоване рішення, а доводи апеляційних скарг представника позивача та відповідача щодо невірного визначення розміру моральної шкоди є безпідставними та спростовуються висновками суду, оскільки розмір моральної шкоди визначено судом з урахуванням роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" щодо визначення розміру моральної шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та визначено розмір моральної шкоди з урахуванням душевних страждань позивача, тих обставин, що він втратив близьку людину.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції по справі ухвалено законне та вмотивоване рішення, яке не підлягає скасуванню а доводи апеляційної скарги є безпідставними та спростовуються висновками суду, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313- 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" відхилити.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 17 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Н.М. Грищенко

Судді: А.П. Барильська

Л.А. Братіщева