АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1-й інстанції - Макаренко І.О.
№ 22-ц/796/8668/2016 Доповідач - Українець Л.Д.
Справа №2-2602/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2016 року в справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А

У грудні 2015 року ТОВ «Вердикт Фінанс» звернулося в суд з заявою про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2016 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернуто заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою, ТОВ «Вердикт Фінанс» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити на розгляд до суду першої інстанції.

Зазначає, що 02.02.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено Договір факторингу №11, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» відступило на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» право грошової вимоги за Кредитним договором №269/л-а від 27.09.2005 року, укладеним між банком та ОСОБА_2

Таким чином, ТОВ «Вердикт Фінанс» є правонаступником прав та обов'язків первісного кредитора в повному обсязі.

Посилається, що за змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Так, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Повертаючи заяву заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що у ТОВ «Вердикт Фінанс» відсутні правові підстави для звернення із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, оскільки ТОВ «Вердикт Фінанс» не є стороною у справі та не є стороною у виконавчому провадженні, а з такою заявою можуть звернутися лише державний виконавець, стягувач або боржник.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом частин 1, 2, 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З матеріалів справи вбачається, що 02 лютого 2012 року між ПАТ «Сведбанк» (банк) та ТОВ «Вердикт Фінанс» (фактор) укладено Договір факторингу №11, за умовами якого банк відступив факторові свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах від боржників, зазначених у реєстрі заборгованості боржників, в тому числі й за Кредитним договором №269/л-а від 27.09.2005 року, а фактор набув права вимоги такої заборгованості від боржників.

Вирішуючи питання про прийняття заяви про заміну сторони виконавчого провадження до свого провадження, суд першої інстанції невірно витлумачив вищезазначені положення закону та дійшов помилкового висновку, що із заявою про заміну сторони виконавчого може звернутися лише державний виконавець, стягувач або боржник, оскільки передання кредитором своїх прав іншій особі за договором факторингу є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Також судом першої інстанції залишено поза увагою те, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям правопопередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва