Номер провадження: 22-ц/785/1725/16
Головуючий у першій інстанції Добров П. В.
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2016 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Гайворонського С.П.

суддів Кононенко Н.А.

Сегеди С.М.

при секретарі Сідлецькій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 (діючої в інтересах малолітньої ОСОБА_4) до ОСОБА_5 (за участю третіх осіб прокуратури Комінтернівського району Одеської області, служби у справах дітей Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області) про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 листопада 2015 року,

встановила:

04 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, залишення дитини на проживанні та вихованні сім'ї позивачки.

В подальшому, позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо його малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в сумі 400 грн. щомісячно до її повноліття.

Позов обгрунтовано тим, що малолітня ОСОБА_4 з 02 квітня 2014 р. і по час розгляду справи знаходиться в прийомній сім'ї ОСОБА_3, яка піклується про неї та має намір удочерити дитину.

Після народження ОСОБА_4, з пологового будинку батьки її не забрали, за заявою матері дитину було тимчасово влаштовано на повне державне забезпечення.

ІНФОРМАЦІЯ_3 мати ОСОБА_4 померла

Батько ОСОБА_4 без поважної причини не забрав дитину з пологового будинку, інших державних закладів, протягом шести місяців не виявляв до неї батьківського піклування, а з 07 жовтня 2011 року по 12 червня 2014 року знаходився під вартою в Одеському слідчому ізоляторі, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів, веде асоціальний спосіб життя, про дитину не піклується.

В судовому засіданні:

- представник позивачки позов підтримав та просив його задовольнити;

-представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити;

- відповідач ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечував, пояснивши, що після звільнення з місць позбавлення волі, останній має намір повернути дитину в свою сім'ю, належним чином виконувати свої батьківські права щодо дитини, створити належні умови для її виховання та утримання.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів

задоволено.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо його малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в сумі 400 грн. щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 вересня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судці-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні,в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

як розподілити між сторонами судові витрати;

чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

У п.п. 2, 3, 8 Постанови № 14 Пленуму Верховного України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Як вбачається з положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій ст. 215 ЦПК України, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Рішення не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення в даній справі, а також незрозумілих словосполучень, занадто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших, які беруть участь у справі.

Як вбачається з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Задовольняючи вищевказані позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі ст.ст. 164, 165, 166, 181, 184 СК України, виходив з наступного.

Згідно зі свідоцтвом про народження (повторним) серія НОМЕР_1, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції 07 лютого 2012 pоку, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5.

Батьки: ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 09).

З 05 січня 2011 року по 11 травня 2011 року дитина перебувала у відділенні патології новонароджених дітей КУ міська дитяча лікарня № 1 (а.с. 23).

З 11 травня 2011 року по 03 червня 2011 року дитина перебувала у КУ міська дитяча лікарня № 1 (а.с. 24).

В подальшому дитина перебувала у міській дитячій лікарні № 3, звідки вибула 29 березня 2012 року до будинку дитини № 1 (а.с. 25).

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 10 жовтня 2011 року було обрано у відношенні ОСОБА_5, обвинуваченого за ст. 307 ч. 2 КК України, запобіжний захід - тримання під вартою (а.с. 12).

Відомості про участь ОСОБА_5 у вихованні та утриманні дитини з ІНФОРМАЦІЯ_5 по 10 жовтня 2011 року (протягом 9 місяців) - відсутні, належні докази цього до суду не надані.

22 березня 2012 року управління охорони здоров'я Одеської облдержадміністрації направило ОСОБА_4 до будинку дитини № 1 м. Одеси (а.с. 11).

Згідно з довідкою комунальної установи «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» від 03 жовтня 2014 року № 777 (а.с. 85), ОСОБА_4 перебувала в цій установі з 29 березня 2012 року по 01 квітня 2014 року.

Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 (повторним), виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 17 вересня 2013 року підтверджено, що мати дитини, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 14).

Згідно з відповіді від 26 вересня 2013 року Одеського слідчого ізолятора на адресу в.о. начальника служби у справах дітей Одеської міської ради, ОСОБА_5 заарештований 07 жовтня 2011 року за ст. 307 ч. 2 КК України.

З 13 жовтня 2011 року по час відповіді утримувався в Одеському слідчому ізоляторі (а.с. 13).

Відповідно до розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради № 459/01-06 від 21 жовтня 2013 року (а.с. 15), влаштовано малолітню ОСОБА_4 до державного закладу на повне державне забезпечення.

Розпорядження Малиновської районної адміністрації від 16 березня 2012 року № 111/01-06 «Про тимчасове влаштування ОСОБА_4 до дитячого закладу на повне державне забезпечення» від 03 жовтня 2012 року № 444/01-06 «Про продовження терміну перебування малолітньої ОСОБА_4 в дитячому закладі на повному державному забезпеченні», від 24 квітня 2013 року № 162/01-06 «Про продовження терміну перебування малолітньої ОСОБА_4 в дитячому закладі на повному державному забезпеченні» - знято з контролю.

В описовій частині розпорядження зазначено, що розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 16 жовтня 2013 року № 456/01-06 малолітній ОСОБА_4 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

27 березня 2014 року службою у справах дітей Одеської міської ради було надано висновок про доцільність влаштування до прийомної сім'ї ОСОБА_3 малолітньої ОСОБА_4 (а.с. 18).

21 березня 2014 року Комінтернівською районною державною адміністрацією було видано розпорядження №177/А-2014 про влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування, в прийомну сім'ю громадян України ОСОБА_8 та ОСОБА_3 (а.с. 19).

Відповідно до копій медичних документів (а.с. 23-29), ОСОБА_4 хворіє на церебрастеничний синдром резидуально-органичного ґенезу, та після влаштування до прийомної сім'ї ОСОБА_3 отримувала необхідне лікування.

Згідно з психологічним висновком щодо ОСОБА_4 від 25 липня 2014 року, дитина мешкає в прийомній сім'ї, серйозно хворіє, не розмовляє, має неврологічну та кардіологічну патологію. Сильно прив'язана до матері. Має психологічну травму (а.с. 110).

Відповідно до з висновку органу опіки та піклування при виконкомі Крижанівської сільської ради від 28 серпня 2014 року (а.с. 30), з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 по відношенню до його малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з вироком Приморського районного суду м.Одеси від 12 червня 2014 року (а.с. 21-22), ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі Закону «Про амністію в 2014 році» у зв'язку із знаходженням на утриманні неповнолітньої дочки ОСОБА_9, ОСОБА_5 повністю звільнено від відбування покарання та звільнено з-під варти в залі суду.

Після звільнення, відповідач звертався до служби у справах дітей та Одеської обласної державної адміністрації з проханням повернути дитину йому на виховання.

Листом від 06 серпня 2014 року № 04/4440 служби у справах дітей Одеської міської ради (а.с.78) ОСОБА_5 було повідомлено, що для розгляду питання про доцільність (недоцільність) повернення йому на виховання малолітньої ОСОБА_4, йому необхідно надати документи, в тому числі довідку про доходи, довідку з КУ «Одеський обласний протитуберкульозний диспансер».

У відповідності до довідки № 173 від 22 жовтня 2014 року TOB «СНІК ВУД ІНДАСТРІ», ОСОБА_5 працює з 14 жовтня 2014 року підсобним робочим на випробувальному терміні (а.с. 86).

Листом від 24 березня 2015 року ТОВ «СНІК ВУД ІНДАСТРІ» повідомлено, що ОСОБА_5 14 жовтня 2014 року був прийнятий на випробувальний термін, але не пройшов його у зв'язку з тим, що з 11 листопада 2014 року не з'явився на робочому місці.

ОСОБА_5 не працює в ТОВ «СНІК ВУД ІНДАСТРІ» (а.с.111).

Докази про наявність регулярного доходу у відповідача - відсутні.

ОСОБА_5 довідку про доходи, витребувану службою у справах дітей Одеської міської ради для розгляду питання про доцільність (недоцільність), повернення йому на виховання малолітньої ОСОБА_4, не надав.

18.02.2011 року Листом № 312 від 16 червня 2015 року (а.с. 134) КУ «Міський протитуберкульозний диспансер» повідомила, що ОСОБА_5 перебував на диспансерному обліку, знятий з диспансерного обліку у зв'язку із вибиттям з місць позбавлення волі.

Повторно взятий на диспансерний облік 29 липня 2014 року після звільнення з ОСІ з діагнозом: залишкові зміни після вилікуваного туберкульозу.

ОСОБА_5 довідку з КУ «Одеський обласний протитуберкульозний диспансер» про стан здоров'я, витребувану службою у справах дітей Одеської міської ради для розгляду питання про доцільність (недоцільність) повернення йому на виховання малолітньої ОСОБА_4, не надав.

Згідно з листом КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» від 27 березня 2015 року (а.с. 113), ОСОБА_5 перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога Приморського району з 10 березня 2009 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності. Лікування у лікаря-нарколога не проходив.

Відповідно до характеристики психолога відділу соціально-виховної та психологічної роботи Одеського слідчого ізолятора, затвердженої в.о. заступника начальника Одеського слідчого ізолятора 27 березня 2015 року (а.с.115), ОСОБА_5 за час тримання в установі зарекомендував себе негативно. Неодноразово допускав порушення встановленого режиму тримання, а саме неправомірне зберігання заборонених предметів, невиконання законних вимог адміністрації та порушення меж камерної ізоляції. Дружні відносини підтримував із ув'язненими, які характеризувалися по-різному. По відношенню до представників адміністрації установи поводив себе не ввічливо та не тактовно. Задовільно відносився до вживання спиртних напоїв. На заходи соціально-виховного впливу не реагував. Заходи заохочення не застосовувались. Мав вісім стягнень.

Згідно з довідкою-характеристикою від 01 квітня 2015 року наданою Портофранківським ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМУМВС України в Одеській області (а.с. 124), ОСОБА_5 характеризується по місцю мешкання з задовільної сторони.

Раніше на нього складалися адміністративні протокол, в тому числі і по ст. 173-2, ч. І КУпАП (сімейне насилля).

На даний час веде замкнутий образ життя, з сусідами не спілкується.

Згідно з актом соціального інспектування від 02 жовтня 2014 року Одеського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (а.с. 93-94) ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1, останній працює зварювальником на будівництві (не офіційно). Разом з ним мешкає батько (власник квартири) та співмешканка. Кількість кімнат - три. Наявні місця для навчання, проведення дозвілля, сну дітей. Має неофіційний доход. Комісією підтверджено складні життєві обставини.

Згідно з актом обстеження житлово-матеріальних умов ОСОБА_5 КП ЖКС «Порто-Франківський» від 07 жовтня 2014 року (а.с. 95), квартира, в якій мешкає заявник, за адресою: АДРЕСА_2, квартира знаходиться в задовільному санітарному стані.

З вищеперелічених документів вбачається, що відповідач ОСОБА_5 характеризується як неусталена, полярно протилежна особистість без постійних доходів зі, складними життєвими обставинами, перебування та спілкування з якою дитини однією родиною не відповідає інтересам дитини.

Згідно з листом від 07 липня 2015 р. № 4158 служби у справах дітей Одеської міської ради до служби у справах дітей Комінтернівської райдержадміністрації (а.с. 163), з 16 червня 2015 року по 30 червня 2015 року на неодноразові запрошення з метою надання медичних довідок про стан здоров'я ОСОБА_5 не з'явився, медичних висновків з КУ «Одеський міський протитуберкульозний диспансер» та міського наркологічного диспансеру про стан здоров'я ОСОБА_5 не надходило.

Враховуючи викладене, повернення малолітньої ОСОБА_4 в родину батька є передчасним; позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 є недоцільним.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрал и дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 4) є хронічнимиалкоголіками або наркоманами.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_5 має бути позбавлений батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки ОСОБА_4.

В сенсі зазначеного вище судова колегія особливо звертає увагу на наступне.

З п. 54 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року вбачається, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див., наприклад, рішення від 27 листопада 1992 р. у справі «Олсон проти Швеції (№ 2)» (Olsson v. Sweden (№ 2)), Series A, № 250, с. 35-36, п. 90), і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків.

Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (див. рішення від 7 серпня 1996 р. у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen v. Norway), Reports of Judgments and Decisions 1996?III, с. 1008-1009, п. 78).

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від до оду її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, перед бачених статтею 184 цього Кодексу.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2015 р.», прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1167 грн., тобто 30 відсотків становить 350 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 має нерегулярний, мінливий дохід, тому з нього залежить стягнути аліменти на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в сумі 400 грн. щомісячно до її повноліття.

Згідно із ч. З ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК.

Судова колегія вважає, що відповідач не довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх заперечень щодо вищевказаного позову, що є обов'язком сторін згідно з засадами змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до невірного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити,

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 листопада 2015 року о цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 (діючої в інтересах малолітньої ОСОБА_4) до ОСОБА_5 (за участю третіх осіб прокуратури Комінтернівського району Одеської області, служби у справах дітей Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області) про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда