Справа № 521/2031/16-ц
№ пр. 2/521/2265/16
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Тополевої Ю.В.
за участю секретаря Борисової Ю.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 грн. щомісячно, посилаючись на наступні обставини. З 10 грудня 2011 року позивач з відповідачем перебувають в шлюбі. Останні три роки сторони проживають окремо. Від шлюбу мають доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, ніякої участі у витратах на її утримання та розвиток не приймає.
Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, надала згоду на заочний розгляд справи та просила розглянути справу у її відсутність.
Відповідач у судові засідання не зявлявся, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомляв, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини.
Як встановлено в судовому засіданні, між сторонами, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10 грудня 2011 року укладено шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1033 Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції.
29 березня 2008 року у позивача і відповідача народилася дитина ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації народжень Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси зроблено відповідний актовий запис за № 314.
Судом встановлено, що малолітня дитина позивача і відповідача ОСОБА_3 проживає разом із позивачем, знаходиться на її утриманні, відповідач з дружиною і дитиною не проживає, своїх обовязків по утриманню доньки не виконує.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Судом встановлено, що відповідач ніде не працює і не має постійного доходу.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та такими, що необхідно задовольнити.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Так як предявлений позов про стягнення аліментів носить майновий характер, а сума позову складає 121000 грн. (1000 грн. * 121 міс. =121000 грн.), то стягненню з відповідача в дохід держави підлягає 1% цієї суми, а саме 1210 грн.
Керуючись ст. 180, 181, 182, 184 СК України, ст. 10, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, починаючи з 04 лютого 2016 року до 29 березня 2026 року.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1210 (одна тисяча двісті десять ) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси, яка подається протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні, з дня отримання копії заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Головуючий: Ю.В. Тополева