Волноваський районний суд Донецької області
Р І Ш Е Н НЯ

Іменем України

31 травня 2016 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ромахова В.І.,

при секретарі судового засідання Чемезової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Волноваського районного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа відділ реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В :

27.05.2016 заявник звернулася в суд з даною заявою. Посилалася на те, що 26 січня 2016 року помер її батько ОСОБА_2 в місті Моспіне, там же був похований на міському цвинтарі. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 365 від 20 травня 2016 виданого Республіканським бюро судово-медичної експертизи у м. Донецьк, причиною смерті стало: інтоксикація, двостороння гнійна пневмонія. 27.05.2016 року вона звернулася до відділу РАЦС Волноваського РУЮ для проведення державної реєстрації факту смерті, однак їй було відмовлено у звязку з тим, що медичне свідоцтво про смерть не відповідає вимогам діючого законодавства. Встановлення факту смерті є необхідним для отримання спадщини, що залишилась після смерті чоловіка.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявилась, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність.

Представник заінтересованої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п.8 ч.1ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час уразі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що заявник є донькою померлого ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-НО №380227, свідоцтвом про шлюб серії I-НО № 253601 виданого 23.02.1994 року, наявним в матеріалах справи (а.с.6-7).

26 січня 2016року ОСОБА_2 помер в м. Моспіно Донецької області, про що видано Республіканським бюро судово-медичної експертизи у м. Донецьк, лікарське свідоцтво № 365 від 20.05.2016року. Причиною смерті стало: інтоксикація, двостороння гнійна пневмонія.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Одночасно, статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що внутрішньо переміщена особа має права, визначені Конституцією та законами України.

Реалізувати своє право на отримання спадщини на території України заявник не має можливості, оскільки не може зареєструвати смерть батька в органах державної реєстрації, а документи, які підтверджують факт його смерті є недійсними через те, що видані незаконними органами.

Відповідно до ч.4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній ВРУ, підлягає негайному виконанню.

Згідно з ч.2 ст.259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

На підставі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів» зазначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

За таких обставин, оскільки заявник фактично просить встановити факт смерті особи у певний час та в певному місці, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, і такий факт підтверджений належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.8, 60, 62, 256 - 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа відділ реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: м. Моспіне Донецької області, що настала 26 січня 2016 року в місті Моспіно Донецької області, у звязку інтоксикацією, двостороння гнійна пневмонія.

Рішення про встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції - Волноваський районний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.І.Ромахов.