г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/572/16-ц
Номер провадження 2-о/213/22/16
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2016 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді- Мазуренко В.В., при секретарі - Шадорська С.О., за відсутності сторін, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, Антитерористичний центр при Службі безпеки України, Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, Громадська організація «Правий сектор», про встановлення факту, що має юридичне значення,-
Заявники звернулись до суду із заявою та просять встановити факт участі ОСОБА_3 в період з 05.07.2014р. до 17.08.2014р. в районі с. Піски, та отримання поранення під час виконання бойового завдання.
Представник заявника та заявники в судовому засіданні заяву підтримали. Після перерви надали заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Заінтересовані особи надали листи про розгляд справи за їх відсутності, заперечень не надійшло.
Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши сторони, суд дійшов наступного.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого зазначені заявники (а.с.8).
З повідомлення Генштабу Збройних Сил України видно, що Добровольчий український корпус Правий сектор (ДУК ПС), підрозділ сектор «Б» перебував в районі проведення АТО у н.п. Піски до 18.04.2015р. (а.с.38-39).
З 01.07.2014р. по 17.08.2014р. ОСОБА_3 брав участь у бойових діях у зоні проведення АТО під позивним Орест у складі ДУК ПС (а.с.12,14).
ОСОБА_3 перебував на посаді рядового 5 окремого батальйону Добровольчого Українського Корпусу «Правий сектор», в період часу з 05.07.2014р. по 17.08.2014р. безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі селища Піски Ясинуватського району Донецької області. В ході виконання бойового завдання по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України 17.08.2014р. в с. Піски Ясинуватського району Донецької області ОСОБА_3 загинув (а.с.9).
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , та в лікарському свідоцтві про смерть причиною смерті вказано ушкодження внаслідок дій, передбачених законом, та воєнних операцій, вогнепальних та іншої зброї, наскрізне кульове вогнепальне поранення грудної клітини (а.с.10-11,13).
Позивачі звертались до виконкому Інгулецької районної у місті ради, з заявою про надання їм статусу членів сім,ї загиблого ветерана війни, але їм було рекомендовано звернутись до суду (а.с.15-16).
В судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які пояснили, що також брали участь у АТО в складі 5 окремого батальйону ДУК ПС, та підтвердили, що з ними брав участь ОСОБА_3 , та загинув 17.08.2014р. при виконанні завдання, надали довідки про участь в ДУК ПС.
В судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які пояснили, що брали участь у АТО в складі Збройних Сил України, перебували в н.п. Піски, та підтвердили, що там також був ДУК ПС, та чули позивний Орест, що він там був, пізніше дізнались, що це ОСОБА_3 , та що він загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , наддали копії посвідчень.
ОСОБА_3 нагороджений нагрудним знаком «за заслуги перед містом» 16.02.2015р. посмертно, про що надано копію.
Встановлення факту участі в бойових діях та факту отримання поранення саме під час бойових дій в зоні проведення АТО, є необхідним заявникам для отримання гарантій щодо захисту соціальних, майнових та інших громадянських прав заявника, тобто щоб до нього була можливість в подальшому застосування норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального значення».
Відповідно до частини 2статті 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Статтею 3 Конституції Українивстановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно ч.1статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Пунктом 3 частини 1статті 3 Закону України «Про основи національної безпеки України»об`єктами національної безпеки, між іншим, є держава - її конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність.
Суб`єктами забезпечення національної безпеки, в тому числі, є громадяни України, об`єднання громадян (стаття 4 Закону України «Про основи національної безпеки України»).
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України (стаття 65 Конституції України). Даній статті кореспондуєстаття 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»щодо того, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
У преамбуліЗакону України «Про військовий обов`язок і військову службу»зазначено, що цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.
Статтею 7 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»передбачено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи і організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (об`єднані міські) військові комісаріати (далі - районні (міські) військові комісаріати), військові комісаріати Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, а також територіальні центри (в Автономній Республіці Крим, областях, місті Києві) та філіали (в районах та містах) комплектування військовослужбовцями за контрактом.
Відносно військовослужбовців Збройних Сил, СБУ, які приймають участь у бойових діях в районах проведення антитерористичної операції на державному рівні розроблено механізм встановлення статусу учасника бойових дій.
Разом з тим, особи, які були зараховані в інші військові формування, а також з числа яких були сформовані спеціальні підрозділи територіальної оборони, і які були залучені державними або громадськими організаціями або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, добровільно захищаючи незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України, але не входили до складу формувань, визначених у п.19ст.6 Закону України № 3551-ХІІ від 22.10.1993 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»(Збройних сил, Нацгвардії, СБУ тощо), на теперішній час не мають чітко визначеного юридичного статусу, законодавчо не врегульовано вирішення питання надання їм статусу учасника бойових дій, в той час як загальновідомо про внесення декількох законопроектів щодо внесення змін та доповнень доЗакону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Крім того, розглядаючи справу, суд звертає увагу на те, що участь добровольчих формувань в особливий період, в тому числі такого, як і ДУК ПС, в антитерористичній операції в районах проведення АТО, на боці сил АТО, в установленому законом порядку не було заборонено. З боку держави відсутні обмеження або заборона щодо участі відповідних добровольчих формувань під час антитерористичної операції в районах проведення АТО на боці сил АТО, а навпаки такі добровольчі формування допущені до участі в антитерористичній операції в районах проведення АТО на боці сил АТО.
Частиною 5ст. 17 Конституції Українивстановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Законом України від 06 травня 2014 року № 1233 "Про внесення зміни до статті 6 Закону України №3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", який набрав чинності з 22.05.2014, розширено коло осіб, які належать до учасників бойових дій. Так, учасниками бойових дій згідно з п. 19ст. 6 Закону № 3551-ХІІ від 22.10.1993, визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до ч.8ст.8 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).
Учасники добровольчих формувань, які в особливий період з боку державних установ були допущені в район проведення АТО та приймали участь у бойових діях на боці сил АТО, не були включені в перелік п.19 ст.6 Закону № 3551-ХІІ від 23.10.1993 (із змінами та доповненнями), а тому, суд вважає, що у заявника є право на звернення до суду з вимогами про встановлення факту участі в бойових діях на боці сил АТО, з огляду на вищезазначене, а також в сенсістатті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що знайшло своє відображення у рішеннях Європейського Суду з прав людини.
Таким чином заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.10, 11,60, 212-215, ст.234 ч.2 п.5, 256, 259 ЦПК України, суд,-
Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, Антитерористичний центр при Службі безпеки України, Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, Громадська організація «Правий сектор», про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт участі та добровільного залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в період з 05 липня 2014 року до 17 серпня 2014 року в районі селища Піски Ясинуватського району Донецької області.
Встановити факт отримання 17 серпня 2014 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 поранення під час виконання бойового завдання по захисту України від незаконних збройних формувань в зоні проведення антитерористичної операції в районі селища Піски Яиснуватського району Донецької області.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з моменту проголошення рішення.
Суддя В.В.Мазуренко