ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/325/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Комаревцевої Л.В.

за участю секретаря: Борисова М.О.

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на постанову старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження, заінтересовані особи: Печерський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві, ПАТ КБ «ПриватБанк»,

в с т а н о в и в:

У вересні 2016 року до суду надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження, заінтересовані особи: Печерський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві, ПАТ КБ «ПриватБанк».

Заявник вказує, що 01.04.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва було винесено рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «КБ «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за договорами про відкриття вкладного рахунку.

За результатами розгляду винесено рішення, яким зобов'язано Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» видати ОСОБА_2 готівкою належні йому валютні кошти за договором НОМЕР_1 від 12 квітня 2013 року разом з нарахованими відсотками в розмірі 40 350,65 доларів США.

02 червня 2016 року Дарницьким районним судом міста Києва було видано виконавчий лист №753/13530/14, який було пред'явлено до примусового виконання.

Постановою старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 від 22 червня 2016 року відкрито виконавче провадження №51502222.

16 серпня 2016 року Старшим державним виконавцем Печерського районного Відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №51502222.

Як вказує заявник оскаржувана постанова є незаконною, а дії державного виконавця неправомірними з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

В заяві про відкриття виконавчого провадження зазначалося, що відділення ПАТ КБ «Приватбанк» відповідно до інформації розміщеної на офіційному сайті знаходяться в Печерському районі за наступними адресами: м. Київ, вул. Кіквідзе, 1 м. Київ, б-р Дружби Народів, 25 м. Київ, вул. Івана Кудрі, 36 м. Київ, б-р Лесі Українки, 34 м. Київ, вул. Кутузова, 2 м. Київ, вул. Щорса, 33 м. Київ, вул. Предславинська, 19 м. Київ, вул. Московська, 15/9 м. Київ, вул. Івана Мазепи, 14 м. Київ, вул. Шота Руставелі, 24 1-4 м. Київ, вул. Басейна, 12/1-2 м. Київ, вул. Інститутська, 17/5. У зазначених відділеннях знаходиться майно Боржника, а також кошти в касах банку. Крім того в Печерському районі знаходиться більш ніж 40 банкоматів ПАТ КБ «Приватбанк».

Скаржник в заяві про відкриття виконавчого провадження просив для підтвердження наявності в боржника нерухомого майна на території Печерського району м. Києва зробити запити до Державної реєстраційної служби, а також в день відкриття виконавчого провадження одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження накласти арешт на кошти боржника, що знаходяться у касі.

Ч. 6 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї.

На думку заявника, державний виконавець в постанові про закінчення виконавчого провадження, зазначив лише про те, що постійно діючий орган боржника знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Разом з тим, державним виконавцем не прийнято до уваги, що при зверненні з заявою про відкриття виконавчого провадження стягувач, використовуючи передбачене законодавством право, звернувся за місцем знаходження майна боржника.

Оскільки в вищезгаданій постанові не наведено будь-яких обґрунтувань з приводу наявності чи відсутності майна боржника в Печерському районі м. Києва, на яке посилався стягувач в своїй заяві, заявник вважає висновок державного виконавця про те, що виконавчий документ підлягає направленню до Жовтневого ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області відповідно до вимог ч.1 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» передчасним та таким, що не відповідає вимогам Закону.

Крім того, матеріали виконавчого провадження не містять відомостей про вчинення державним виконавцем дій на виконання вказаних вимог закону та Здійснення перевірки інформації щодо наявності майна боржника на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця. При цьому, закон зобов'язує на вчинення таких дій державного виконавця та не вимагає від стягувача надання доказів з підтвердження інформації щодо майна боржника.

Враховуючи викладені обставини, заявник просить скаргу задовольнити.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав з підстав викладених у ній та просив вимоги скарги задовольнити в повному обсязі.

Представник Печерського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. На виконання ухвали суду від 15.09.2016 надав до суду завірену копію виконавчого провадження ВП 51502222 та письмові пояснення.

Представник заінтересованої особи ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

З урахуванням думки представника заявника, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності осіб, що не з'явились, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.06.2016 державним виконавцем, керуючись статтями 17, 19, 21, 25,31 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва від 02.06.2016 по справі № 753/13530/14 про Зобов'язання Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" видати ОСОБА_2 готівкою належні йому валютні кошти за договором НОМЕР_1 від 12.04.2013 від 12 квітня 2013 року разом з нарахованими відсотками в розмірі 40350 доларів США 65 центів.

Копію постанови про відкриття направлено за адресою боржника, а саме АДРЕСА_1. До відділу повернувся конверт з постановою про відкриття виконавчого провадження у зв'язку з відсутністю договору обслуговування з поштою.

Відповідно до пошуку відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань постійно діючий орган юридичної особи боржника знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 1 с. 20 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна.

16.08.2016 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ст. 49 Закону України та направлено за місцем постійно діючого органу боржника, а саме до Жовтневого ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Згідно даних ЄДРВП виконавче провадження відкрито в Жовтневому ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області за № 52028185.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Заявник в обґрунтування скарги зазначає, що державний виконавець в порушення вимог ст. ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» безпідставно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження та допустив порушення його прав як сторони виконавчого провадження.

Суд погоджується з доводами скаржника виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець в постанові про закінчення виконавчого провадження, зазначив лише, що постійно діючий орган боржника знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Разом з тим з заяви про відкриття виконавчого провадження вбачається, що стягувач звернувся за місцем знаходження майна боржника.

Оскільки в постанові державного виконавця не наведено, будь-яких обґрунтувань з приводу наявності чи відсутності майна боржника в Печерському районі м. Києва, на яке посилався стягувач в своїй заяві, висновок державного виконавця про те, що виконавче провадження підлягає закінченню, виконавчий документ направленню жо Жовтневого ВДВС м. Дніпропетровськ ГУЮ у Дніпропетровській області є передчасним та таким, що не відповідає вимогам Закону.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей про вчинення державним виконавцем дій на виконання вказаних вимог закону та здійснення перевірки інформації щодо наявності майна боржника на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця. При цьому, закон зобов'язує на вчинення таких дій державного виконавця та не вимагає від стягувача надання доказів на підтвердження інформації щодо майна боржника.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що постанова державно виконавця про закінчення виконавчого провадження від 16.08.2016 року не відповідає вимогам закону, та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст.14, 57-60, 209, 212-214, 383-386 ЦПК України, ст.ст. 20, 26 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження, заінтересовані особи: Печерський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві, ПАТ КБ «ПриватБанк» - задовольнити.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 по винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження ВП 51502222 від 16.08.2016

Скасувати постанову старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження ВП 51502222 від 16.08.2016

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Комаревцева Л.А.