АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5448/16 Справа № 206/1480/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Румянцев О. П. Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ремеза В.А.

суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.,

за участю секретаря - Синенка Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

цивільну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Тревел Профешнл Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дисконтний-центр туристичних путівок»,

на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2016 року про забезпечення позову за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дисконтний-центр туристичних путівок», Товариство з обмеженою відповідальністю «Тревел Профешнл Груп», третя особа ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2016 року було задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти у розмірі 41 567,60 грн. з кожного, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Дисконтний-центр туристичних путівок» та ТОВ «Тревел профешнл груп».

В апеляційних скаргах ТОВ «Тревел профешнл груп», ТОВ «Дисконтний-центр туристичних путівок» просять ухвалу суду скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти у розмірі 41 567,60грн. на їх рахунках, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та постановлена з порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Частково задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Тревел профешнл груп», ТОВ «Дисконтний-центр туристичних путівок», суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для цього.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заяви, про забезпечення позову, з огляду на наступне.

Згідно ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Дисконтний-центр туристичних путівок», ТОВ «Тревел Профешнл Груп», третя особа ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів.

Відповідачі - ТОВ «Тревел Профешнл Груп», ТОВ «Дисконтний-центр туристичних путівок» є юридичними особами і здійснюють господарську діяльність, у зв'язку з чим накладення арешту на їх грошові кошти призведе до неможливості здійснення фінансової діяльності.

Проте, задовольняючи заяву про забезпечення позову та накладаючи арешт на розрахункові рахунки відповідачів, суд в повній мірі не врахував положень ч.3 ст.151 та ч.3 ст.152 ЦПК України, а також роз'яснень, що викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову». Зокрема не врахував, що забезпеченням позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках відповідача, може потягти за собою фактичне блокування господарської діяльності відповідачів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, а апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ТОВ «Тревел Профешнл Груп», ТОВ «Дисконтний-центр туристичних путівок» задовольнити частково.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2016 року скасувати і передати питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: