Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Назарова М.В.
Справа № 420/550/16-ц
Провадження № 22ц/782/530/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Дронської І.О., Карташова О.Ю.

за участю секретаря Козубської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса

на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 31 травня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса про визнання договору оренди земельної ділянки розірваним, -

в с т а н о в и л а :

15.03.2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнив, в обґрунтування якого посилався на те, що він є власником земельної ділянки, щодо якої з відповідачем 01.02.2010 року укладено договір оренди строком на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, пунктом 39 якого допускається право позивача в односторонньому порядку розірвати вказаний договір.

Відповідно до зазначено пункту договору позивач направив відповідачу заяву (повідомлення) про одностороннє розірвання цього договору з 01 березня 2016 року, на що отримав відмову.

Тому позивач просив визнати розірваним та таким, що припинив свою дію з 01.03.2016 року, договір оренди землі, укладений між ним та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса, №583 від 01.02.2010 року щодо оренди земельної ділянки площею 6,3244 га (кадастровий номер :10:003:0065), зареєстрований 20.09.2012 року Відділом Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області за № 03838.

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 31 травня 2016 року позов ОСОБА_2 було задоволено частково: визнано розірваний договір оренди землі № 583, укладений 01 лютого 2010 року між ОСОБА_2 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса щодо оренди земельної ділянки площею 6,3244 га ( кадастровий номер :10:003:0065) та зареєстрований 20 вересня 2012 року Відділом Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області за № 03838. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Також судом було стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом усіх фактичних обставин справи без належної оцінки доказів по справі, просив скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явились у судове засідання, розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає рішення таким, що не відповідає вказаним вимогам закону, а скаргу - такою, що підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції під час розгляду справи було встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №230397 від 13.01.2010 року позивачу ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка площею 6,3244 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Новопсковського району Луганської області за межами населеного пункту (а.с.5).

01.02.2010 року між сторонами було укладено договір оренди землі №583, за умовами якого орендодавець ОСОБА_2 надає, а орендар СТОВ ім. Енгельса - приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення із цільовим використанням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населених пунктів на території Камянської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Відповідно до п.п. 2,8 зазначеного договору в оренду передається земельна ділянка №583 згідно Акту на право власності серії ЯИ №230397 загальною площею 6,3244 га строком на 10 років (а.с. 6).

Вказаний договір був зареєстрований Відділом Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області 20.09.2012 року за № 03838 (а.с.6).

Матеріали справи містять заяву (повідомленням) позивача від 24.02.2016 року, в якій останній повідомив відповідача про розірвання спірного договору оренди землі в односторонньому порядку з 01.03.2016 року (а.с.9). Дана заява була отримана відповідачем 01.03.2016 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с.9зв.).

Відповідач як незгодний з розірванням спірного договору, так як це негативно вплине на його діяльність, надіслав позивачу про це лист за вих. №36 від 11.03.2016 року ( а.с.13) та відмовляється повертати земельну ділянку.

Задовольняючи позов частково та визнаючи вказаний договір розірваним, суд із застосуванням до спірних правовідносин вимог ст.93 Земельного кодексу України, ст.ст. 13, ч.3,4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» та ст.ст. 525,651,627,628, 638, 629,526, 651 Цивільного кодексу України, виходив із положень ч.3,4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» щодо того, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Суд на підставі того, що зазначений закон є спеціальним та має пріоритет перед іншими законами в застосуванні до даних правовідносин, дійшов висновку про те, що договір оренди землі може бути розірваний в односторонньому порядку, оскільки п.39 договору передбачена така можливість.

Однак, з даним висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Правовою підставою набуття права орендного землекористування є укладення договору оренди земельної ділянки. За договором оренди земельної ділянки кожна із сторін наділяється певними правами і водночас на неї покладаються певні обовязки.

Як свідчать матеріали справи, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання в односторонньому порядку договору оренди земельної ділянки, оскільки позивач вважає, що має на це право, яким скористався та дотримав всі умови щодо процедури розірвання договору, повідомивши про це відповідача, тому договір є фактично розірваним із зазначеної ним дати 01 березня 2016 року.

Відмова суду у задоволенні позову про визнання договору припиненим з 01.03.2016 року на підставі ст. 653 ЦК України ніким не оскаржується.

Розглядаючи справу за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зауважує, що відповідно до частин 1-2 ЦК України статті 651 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до частини 2 статті 653 ЦК у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

За загальним правилом зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених, ст.ст. 24,25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним Кодексом України та іншими законами України.

Укладений між сторонами договір оренди за №583 містить ідентичні пункти, згідно з якими сторони домовилися про наступне.

Пунктом 37 визначено, що дія договору припиняється у разі його розірвання. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Згідно з пунктом 38 дія договору припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї зі сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Згідно з пунктом 39 розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається.

Оскільки юридичним наслідком розірвання договору є припинення його дії, то відповідно до пункту 39 договору оренди сторони допустили можливість його припинення в односторонньому порядку.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом (стаття 17 Закону України «Про оренду землі»).

Таким чином, з 20 вересня 2012 року (дати державної реєстрації права оренди у відділі Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області) між ОСОБА_2 та СТОВ імені Енгельса було укладено договір оренди землі за №583.

Аналіз наведеного дає підстави дійти висновку про те, що будь-які зміни в договір, включаючи його розірвання, передбачають такий самий порядок, як і укладення договору, тобто державну реєстрацію.

За таких обставин колегія суддів вважає, що дії позивача по сповіщенню відповідача про своє бажання розірвати договір оренди земельної ділянки не можна вважати належним розірванням договору.

Норми частини 3 статті 651 ЦК України до спірних правовідносин судом першої інстанції застосовані неправильно, оскільки дана норма передбачає право на односторонню відмову від договору, в той час як позов було заявлено з приводу саме визнання договору розірваним в односторонньому порядку.

Таким чином, неправильне застосування норм матеріального права судом призвело до неправильного вирішення справи, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено.

Оскільки позивачем сплачено судовий збір 1515,80 грн. за подання апеляційної скарги, то вони підлягають відшкодуванню на користь відповідача.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса задовольнити.

Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 31 травня 2016 року

скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні його позову до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса про визнання договору оренди земельної ділянки розірваним.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса судові витрати у сумі 1515,80 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після його проголошення.

Головуючий

Судді: