Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 333/1454/15 Головуючий у 1 інстанції: Стоматов Е.Г.
Номер провадження 22-ц/778/740/16 Суддя-доповідач: Краснокутська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Краснокутської О.М.

Суддів Пільщик Л.В.

Сапун О.А.

При секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 14 вересня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» (після внесення змін до Статуту - ПАТ «УкрСиббанк») та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір № 0 про надання споживчого кредиту із змінами, внесеними додатковою угодою № 1 від 26 березня 2009 року, на суму 105000,00 доларів США, зі сплатою 13 % річних, на строк до 13 вересня 2017 року.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника прийнята порука ОСОБА_4 згідно договору поруки № 0.П від 14 вересня 2006 року.

Відповідачі умови договору не виконали, станом на 19 лютого 2015 року заборгованість за кредитним договором № 0 від 14 вересня 2006 року складає: по кредиту та процентам у розмірі 42206,76 доларів США (еквівалент 1131127,41 грн.) та пені у розмірі 11896,90 грн., з яких: 37974,86 доларів США - заборгованість за кредитом, у т.ч. прострочена заборгованість у розмірі 2975,15 доларів США за строк з 12 грудня 2014 року по 19 лютого 2015 року; 4231,90 доларів США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 3786,13 доларів США за строк 01 квітня 2014 року по 31 січня 2015 року, 1720,54 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 14 грудня 2014 року по 19 лютого 2015 року, 10176,36 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 13 червня 2014 року по 19 лютого 2015 року.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 42206,76 доларів США (еквівалент 1131127,41 грн.) та пені у розмірі 11896,90 грн. та судові витрати у розмірі 3654,00 грн.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2015 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 11311127,41 грн. - заборгованість по кредиту та процентах, та 11896,90 грн. - заборгованість по пені.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» витрати на оплату судового збору в розмірі 3654,00 грн., у рівних частках з кожного по 1827,00 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2015 року заяву відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки задовольняючи позовні вимоги і стягуючи заборгованість за кредитом у гривнях, суд неправильно виходив із розрахунку за курсом Національного банку України , судом першої інстанції не враховано, що позивачем пропущений строк звернення до суду з позовом до поручителя, оскільки відповідно до вимог ст. 559 ЦК України, порука вважається припиненою. Крім того, суд розглянув справу у відсутність відповідачів, чим порушив їх право на доведення їх заперечень.

Просять скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» відмовити.

В засідання судової колегії сторони не з»явились, повідомлені про час і місце розгляду справи,що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення повісток.

Відповідач ОСОБА_4 про причину своєї неявки не повідомив.

Відповідач ОСОБА_3 подав заяву від 04.05.2016р. про відкладення розгляду справи у зв»язку із його хворобою.Надав довідку КУ «6 міська клінічна лікарня м. Запоріжжя» від 24 березня 2016 року про його лікування в неврологічному відділенні станом на 26.03.2016р.,згідно до якої виписан для амбулаторного лікування. Відомостей про хворобливий стан на день розгляду справи - 04 травня 2016 року не надав.

Позивач ПАТ «УкрСиббанк» просить справу розглянути у відсутність його представника.

Судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін,оскільки поважні причини їх неявки не надані.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України, кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням),то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики,що залишилася,та сплати процентів,належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.1,ч.2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання,забезпеченого порукою,боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники,якщо договором поруки не встановлено додаткову(субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі,що і боржник,включаючи сплату основного боргу,процентів,неустойки,відшкодування збитків,якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 вересня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» , правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір № 0 про надання споживчого кредиту із змінами, внесеними додатковою угодою № 1 від 26 березня 2009 року, на суму 105000,00 доларів США, зі сплатою 13 % річних, на строк до 13 вересня 2017 року.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника ОСОБА_3 14 вересня 2006 року ОСОБА_4 уклав з банком договір поруки № 0.П , за яким зобов»язався відповідати солідарно з ОСОБА_3 за невиконання ним своїх зобов»язань за кредитним договором.

Із вимог банку до боржника ОСОБА_3 № 21073 від 25.12.2014р., до поручителя ОСОБА_4 №22072 від 25.12.2014р. ,які згідно з поштовими повідомленнями про вручення(а.с.43) отримали їх 29.12.2014р., вбачається,що у зв»язку із виникненням заборгованості за кредитом відповідачам було встановлено строк -32 дні з дня отримання вимоги для погашення заборгованості і повернення кредиту в розмірі 41 324,33 доларів США.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і виходив із того, що боржник ОСОБА_3 зобов»язання за договором не виконує, станом на 19 лютого 2015 року заборгованість за кредитним договором № 0 від 14 вересня 2006 року складає: по кредиту та процентам у розмірі 42206,76 доларів США , з яких: 37974,86 доларів США - заборгованість за кредитом, у т.ч. прострочена заборгованість у розмірі 2975,15 доларів США за строк з 12 грудня 2014 року по 19 лютого 2015 року; 4231,90 доларів США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 3786,13 доларів США за строк 01 квітня 2014 року по 31 січня 2015 року, що підтверджується Договором про надання споживчого кредиту№ 0 від 14 вересня 2006 року,графіком погашення кредиту, розрахунком заборгованості,який не оспорений відповідачами, договором поруки № 0.П від 14.09.2006р.,вимогою банку до боржника ОСОБА_3 № 21073 від 25.12.2014р., вимогою банку до поручителя ОСОБА_4 №22072 від 25.12.2014р. ,які згідно з поштовими повідомленнями про вручення отримали 29.12.2014р.

Із позовної заяви ПАТ «УкрСиббанк» видно,що посилаючись на те,що кредитний договір укладений в іноземній валюті,позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитом в доларах США.

Згідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках порядку встановлених законом.

Відповідно до ч. З ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів у іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Основним актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання є Декрет кабінету Міністрів "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" від 19.02.1993р. з послідуючими змінами.

Відповідно до ст. 5 зазначеного Декрету КМУ операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі генеральної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього ж Декрету,згідно до якого генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового зв'язку на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування згідно з цим Декретом.

Статтею 19 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що банк має право здійснювати банківську діяльність тільки після отримання банківської ліцензії, яка видається НБУ.

Із матеріалів справи вбачається,що 24 грудня 2001року НБУ видано Акціонерно-комерційному інноваційному банку «Укрсиббанк» , правонаступником якого є позивач, банківську ліцензію № 75 на право здійснювати банківські операції та письмовий дозвіл № 75-2 з додатком до нього про право здійснювати операції з валютними цінностями( а.с. 12-17).

Таким чином укладений сторонами договір в іноземній валюті ,який не оспорюється відповідачами, є правомірною підставою позовних вимог банку.

У відповідності до п. 12 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст.533 ЦК України.

Отже, виходячи із меж позовних вимог , зазначених вимог закону,який підлягає застосуванню у даній справі,встановлених обставин справи ,розмір заборгованості за кредитним договором підлягає визначенню в іноземній валюті , проте суд першої інстанції у порушення ст..11 ЦПК України вийшов за межі позовних вимог і стягнув з відповідачів заборгованість в гривнях., про що не просив позивач у позовній заяві.

З огляду на зазначене, судова колегія приходить до висновку про те,що рішення суду підлягає зміні в частині стягнення боргу з відповідачів у національній валюті- гривні,який підлягає стягненню у доларах США.

Судова колегія вважає, щов іншій частині рішення висновки суду є вірними,рішення - законним і обґрунтованим. Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи, на які посилалися сторони, надав належної правової оцінки правовідносинам, які склалися між учасниками процесу і доказам у справі.

Доводи апеляційної скарги про не застосування судом позовної давності і припинення договору поруки є безпідставними,оскільки позовні вимоги як за заборгованістю за кредитним договором,так і за пенею пред»явлені позивачем в межах позовної давності, передбаченої ст..ст.257,258 ЦК України.

Порука не припинилась,оскільки за умовами кредитного договору строк виконання основного зобов»язання -13 вересня 2017 року, який пред»явленою вимогою до боржника і поручителя від25.12.2014р.(з урахуванням отримання ними вимоги 29.12.2014р.) змінений до 31 січня 2015 року,не порушує передбачений ч.4 ст.559 ЦК України строк,оскільки з позовом до суду позивач звернувся 02.03.2015 року в межах шестимісячного строку виконання основного зобов»язання.

Доводи апеляційної скарги про порушення прав відповідачів і не повідомлення їх про розгляд справи спростовуються матеріалами справи - поштовими повідомленнями про вручення повісток(а.с.58,60),із яких видно,що вони викликались у судове засідання на 18.06.2015р., повістки вручені членам сім»ї - сину ОСОБА_3 і дружині ОСОБА_4 у порядку,передбаченому ч.3 ст.76 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2015 року змінити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1,ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2,ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором сумі 42206,76 доларів США( сорок дві тисячі двісті шість доларів США ).

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: