Номер провадження 2/754/800/16
РІШЕННЯ

Іменем України

15 березня 2016 рокуДеснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарі - Буцко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, третя особа: Державна фіскальна служба у Деснянському районі м. Києва про захист прав споживача та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживача та відшкодування моральної шкоди. Вимоги позову мотивував тим, що 11.08.2015 року він бажав придбати хліб в кіоску, що розташований по АДРЕСА_1. Жінка-продавець, яка була в даному кіоску отримавши від нього гроші кинула йому хліб, що дуже обурило його. В ході спілкування він дізнався від продавчині про те, що цей кіоск належить відповідачу ФОП ОСОБА_2. Вважає, що внаслідок такого до нього відношення, як інваліда війни йому було заподіяно моральну шкоду яку він оцінює в 1 000 грн., які він просив стягнути з відповідача на його користь.

08.02.2016 року позивачем було подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, в яких він просив суд про стягнення з відповідача на його користь в рахунок моральної шкоди 500 000 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд про задоволення позову в повному обсязі. Пояснив, що 11.08.2015 року він бажав придбати хліб у кіоску, що належить ФОП ОСОБА_2, продавець хлібного кіоску ОСОБА_3, отримавши від нього гроші кинула йому хліб, що дуже обурило його. Він звернувся до із скаргою до Державної фіскальної служби в Деснянському районі м. Києва на дії продавця цього кіоску. Пізніше, 23.10.2015 року він знов забажав придбати хліб у цьому кіоску, в кіоску знаходилася продавець ОСОБА_3 і ще якась жінка, як потім він дізнався, дружина ФОП ОСОБА_2 Він попросив хліба, який йому подали, при цьому він запитав у ОСОБА_3 чи оформила вона трудові відносини з ФОП ОСОБА_2, після чого дружина ОСОБА_2 облаяла його нецензурною лайкою і він викликав працівників поліції. Коли приїхали працівники поліції, ще одна продавчиня як потім стало йому відомо на прізвище ОСОБА_4, виразилася на його адресу нецензурними словами, що він вважає хуліганством з боку дружини ОСОБА_2 та продавчинь ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Вимушене спілкування з ФОП ОСОБА_2 та його працівниками - продавцями, які його ображали та лякали, висловлювали на його адресу нецензурну лексику спричинили йому моральні страждання, які він оцінює у 500 000 грн., які він і просить стягнути з відповідача на його користь.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 в судовому засіданні не визнав позовні вимоги, що були пред»явлені до нього позивачем та просив суд відмовити в їх задоволенні. Допитаний судом в якості свідка, пояснив, що він та його дружина жодним чином не завдали позивачу моральної шкоди, оскільки позивач сам, постійно приходить до їх кіоску, постійно провокує його дружину та продавців, які продають хліб на конфлікти, ображає їх, йому постійно щось не подобається, проте він приходить саме до їх кіоску, хоча може купувати хліб в іншому місці.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснив, що позивачем не зазначено в чому саме полягає завдана йому моральна шкода в розумінні ст. 23 ЦК України. Крім того, в товарі, що придбав позивач не має жодних недоліків, а тому Закон України «Про захист прав споживача» не підлягає застосуванню в даному випадку.

Представник третьої особи по справі в судовому засіданні просив суд про ухвалення рішення на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача, заперечення відповідача та його представника, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог повинно бути відмовлено з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як пояснив в судовому засіданні позивач, він часто купує хліб у кіоску, що належить ФОП ОСОБА_2 Проте, 11 серпня 2015 року та 23 жовтня 2015 року продавці даного кіоску ОСОБА_3 та ОСОБА_2 образили його, оскільки ОСОБА_3 на його прохання продати йому хліб кинула його йому, а ОСОБА_2 висловилась в його бік нецензурними словами. Спілкування з ФОП ОСОБА_2 та його працівниками - продавцями, які його ображали та лякали, висловлювали на його адресу нецензурну лексику спричинили йому моральні страждання.

Допитана в якості свідка дружина відповідача - ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 23.10.2015 року, коли стався даний конфлікт, позивач прийшов до їх кіоску, попросив хліб у продавця на ім.»я ОСОБА_3, вона подала йому, він сказав, що подана буханка хліба йому не подобається, йому дали іншу, проте вона йому не сподобалася також. Після чого продавець сказала йому, що якщо йому не подобається хліб, він може придбати його у іншому кіоску. Проте позивач не зрозуміло з яких причин визвав поліцейських. Тоді їй стало погано, як і після кожного його візиту до кіоску і їй викликали швидку допомогу. Вона не розуміє чому позивач постійно приходить до їх кіоску, чіпляється до продавців і влаштовує сварки, насміхається з них, тоді як може ходити і купувати хліб в іншому місці. Вони вже втомилися від цього, але не можуть нічого зробити.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що працює в кіоску, який розташований поряд біля кіоску, де продається хліб. Пам»ятає конфлікт між позивачем та продавцем хлібного кіоску, що стався восени, позивач попросив продати йому хліб, який двічі йому подавали, проте йому не сподобалося, що він черствий, після чого він образив продавчиню і викликав працівників поліції. Також вона неодноразово була свідком того, як він раніше приходив до цього кіоску, щоб вчинити конфлікт і постійно погрожував продавцям, що подасть на них в суд.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що працює по сусідству з хлібним кіоском, що належить ФОП ОСОБА_5. Бачила не один раз, що позивач постійно приходить до цього кіоску з метою не купити хліб, а влаштувати сварку з продавцями, коли він приходить, йому завжди щось не подобається, він постійно влаштовує конфлікти, доводить дружину ОСОБА_5 до істерики і вони вимушені викликати їй швидку допомогу.

Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі продукції під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Частиною 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов»язковому з»ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з»ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій суми чи якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивачем в судовому засіданні на підтвердження зазначених ним в судовому засіданні обставин та завдання йому моральної шкоди діями відповідача не надано жодних належних та допустимих доказів. Факт заподіяння йому моральних страждань, наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні позивачем в судовому засіданні не доведено та не підтверджено.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивачу ОСОБА_1 повинно бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 79, 88, 208, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 11,16,1167 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий