Справа № 2/489/1383/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

05 травня 2016 р.

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2016 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 р. помер її батько - ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. Вказана квартира належала померлому на праві власності, яке належним чином зареєстровано не було. Через що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Посилаючись на вищевикладене позивачка просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 р.

Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без його участі, підтримав заявлені вимоги.

Представник відповідача Миколаївської міської ради в судове засідання не з'явився, згідно заяви просив про розгляд справи без його участі, покладаючись на розсуд суду.

Дослідивши надані суду докази, суд встановив наступне.

Згідно Свідоцтва про народження ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належного йому нерухомого майна.

Відповідно до Свідоцтва про право власності від 19.05.1993 р. ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до Довідки за вих. № 7 від 22.02.2016 р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, був зареєстрований та проживав з 23.10.1980 р. по день смерті (ІНФОРМАЦІЯ_3 р.) в квартирі АДРЕСА_2. За вказаною адресою на час смерті спадкодавця проживала також його донька - ОСОБА_1

В березні 2016 р. позивачка ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав в порядку спадкування за законом після смерті її батька - ОСОБА_3

Проте, відповідно до Постанови нотаріуса від 26.03.2016 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки правовстановлюючий документ на квартиру АДРЕСА_3 - Свідоцтво про право власності на житло - померлому ОСОБА_3 був виданий після його смерті, що не відповідає вимогам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна має право пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачка є спадкоємицею першої черги після смерті її батька ОСОБА_3, якому на праві власності належала квартира АДРЕСА_1, вона проживала разом зі спадкодавцем на момент його смерті та фактично вступила в управління спадковим майном, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 527-549 ЦК Української РСР, та керуючись ст. ст. 10, 14, 30, 60, 62, 123, 212, 214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: