Справа № 494/321/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2016 року м.Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - КозубенкоО.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2016 року до суду надійшла позовна заява від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 1/3 частини від заробітку платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ними повноліття.

Позивач зазначила, що 20.10.2000 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_1 вказала, що діти проживають разом з нею, та перебувають на її утриманні, будь-якої матеріальної допомоги ОСОБА_2 дітям не надає. Крім того зазначила, що працює у Березівській ЦРЛ та заробітної плати на утримання дітей не вистачає, сама хворіє та перебуває на обліку у лікаря-онколога. ОСОБА_1 зазначила, що живе за рахунок ведення домашнього господарства, свого житла не має, разом з дітьми проживає у квартирі чоловіка, інших дітей та утриманців у відповідача немає. У зв'язку з вищевказаним ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини від заробітку платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Позивач у судовому засіданні 27.04.2016 року повністю підтримала вимоги викладені у позовній заяві та просила задовольнити позов.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги повністю визнав та не заперечував проти їх задоволення (а.с.48).

Дослідивши матеріали справи, думку позивача та відповідача, який позов визнав, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до частини четвертої статті 174 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено: «У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову…».

Судом встановлено, що 20 жовтня 2000 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 (а.с.3).

Від цього шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4.с.4) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 (а.с.5), батьком дітей є ОСОБА_2.

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Березівської міської ради Берзівського району Одеської області від 01.03.2016 року ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 та має відповідний склад сім'ї.(а.с.6).

Відповідно до довідки виданої КЗ Березівська ЦРЛ ОСОБА_1 працює та отримує заробітну плату (а.с.7).

Згідно довідок виданих районною лікарською консультативною комісією ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - практично здорові (а.с.8-9).

Згідно зі ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування».

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…».

Відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Це положення знайшло своє відображення і в національному законодавстві. Так, відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України зі змінами та доповненнями (далі - СК України) «батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття».

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідач свого обов'язку утримувати дітей не виконує.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України встановлено: «мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України».

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно статті8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", «вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення».

З урахуванням зазначених обставин, інтересів неповнолітніх дітей, враховуючи ту обставину, що відповідач не заперечує проти позову, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статті 7 Сімейного кодексу України, суд доходить висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі по 1/3 частини від заробітку платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.03.2016 року до досягнення дітьми повноліття.

Згідно з частини першої статті 191 СК України «аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову». Як зазначено вище, позов подано саме 04.03.2016 року.

В силу статті 88 ЦПК України, у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору в розмірі 551 гривень 20 копійок при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача.

Керуючись статтями 10, 11, 57, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України, статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт серії НОМЕР_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 (паспорт серії НОМЕР_7, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі по 1/3 частини від заробітку платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.03.2016 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт серії НОМЕР_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір на користь держави у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27.04.2016 року.

Суддя Римар І.А.