22-ц/775/274/2016(м)
Категорія 24 Головуючий у 1-й інстанції Козлов Д.О.
Суддя-доповідач Мироненко І.П.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Мироненко І.П.

суддів Баркова В.М., Лісового О.О.

секретаря Собецької О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи його тим, що 23 квітня 2015 року отримав припис КП «Маріупольське ВУ КВГ» про необхідність проведення до 23 травня 2015 року повірки лічильника холодної води, встановленого за адресою його мешкання АДРЕСА_1 у зв'язку із закінченням міжповірочного інтервалу. У повідомленні зазначалося про проведення комплексу робіт, пов'язаних з демонтажем та монтажем приладів обліку води, за які він повинен сплатити 100 грн. 66 коп. За надані послуги водопостачання та водовідведення у червні 2015 року відповідачем йому було нараховані 412 грн. 51 коп., а за липень - 449 грн. 01 коп., тобто без врахування показів встановленого у нього лічильника води. Оскільки такої кількості води не споживав, оплату проводив за даними свого лічильника. На його звернення 10 серпня 2015 року відповідачем було відмовлено у проведенні періодичної повірки його лічильника за рахунок КП «Маріупольське ВУ КВГ».

Вважає такі вимоги відповідача про здійснення ним повірки лічильника води (демонтаж, транспортування, монтаж) неправомірними й такими, що порушують його права споживача, просив визнати їх неправомірними, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок наданих послуг з водопостачання згідно з показниками приладу обліку води та здійснити повірку приладу обліку води за власний (відповідача) рахунок.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02 лютого 2016 року у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити заявлені вимоги.

Зокрема, вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що між відповідачем та позивачем не укладався договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення, в якому споживач зобов'язувався здійснювати періодичну повірку лічильника води за власний кошт. Нормативно-правовими актами, які регулюють дані правовідносини передбачено, що планову повірку лічильників повинен оплачувати виконавець послуг. Споживач сплачує лише платежі за послуги, які йому надає відповідач. Вважає, що суд у своїх висновках допустив протиріччя, зазначаючи, що оплату послуг за повірку лічильника, відповідно до діючого законодавства, яке регулює дані правовідносини, повинно оплачувати КП «Маріупольське ВУ КВГ», а у резолютивній частині оплату покладає на позивача. Посилання на постанову Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року по справі №6-6-цс15 є недоречним, оскільки вона стосується правовідносин, які виникли до березня 2013 року і були врегульовані договором між сторонами про надання послуг з водопостачання та водовідведення. суд безпідставно, не об'єктивно та упереджено відмовив позивачу у задоволені його клопотання про виклик свідків, які мають відношення до протиправних дій відповідача. Крім того, судом не надано правової оцінки формуванню витрат (калькуляції), що закладається в тариф, не досліджено вказаної обставини, яка має суттєве значення для вирішення даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення представника відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом і це вбачається з матеріалів справи, позивачу ОСОБА_2 в КП "Маріупольське ВУ КВГ" відкритий особовий рахунок №190-062 за адресою належного йому на праві власності 9/20 частки будинку АДРЕСА_1 який обладнаний лічильником холодної води (а.с.28-29, 47).

23 квітня 2015 року позивач ОСОБА_2 отримав повідомлення КП "Маріупольське ВУ КВГ" про необхідність за власний рахунок провести повірку приладів обліку води до 23 травня 2015 року у звьязку із закінченням міжповірочного інтервалу (а.с. 8).

10 серпня 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся зі скаргою на неправомірні дії представників КП "Маріупольське ВУ КВГ" і просив виконати роботи з повірки лічильника самостійно посилаючись на те, що саме він є виробником і виконавцем послуг, отримує кошти від населення за надані ним послуги з водопостачання та на нього покладено обов'язок за власний рахунок виконувати повірку вимірювальних приладів (а.с. 9-10).

Листом від 21 серпня 2015 року КП «Маріупольське ВУ КВГ» відмовило позивачу ОСОБА_2 у здійсненні повірки лічильника води за рахунок підприємства (а.с.13).

22 жовтня 2015 року на адресу позивача ОСОБА_2 був направлений повторний припис про необхідність проведення за власний рахунок повірки приладів обліку води до 01 грудня 2015 року у зв'язку із закінченням міжповірочного інтервалу (а.с. 56).

Листом від 21 січня 2016 року на звернення позивача відмовлено у проведені повірки лічильника за рахунок КП «Маріупольське ВУ КВГ» (а.с. 57, 57 зв.).

Згідно наданої КП «Маріупольське ВУ КВГ» калькуляції нарахування за надані позивачу послуги водопостачання за травень 2015 року здійснено за середніми показами приладу обліку води за попередні місяці, а з червня 2015 року - виходячи із норми споживання на одну особу та ведення особистого підсобного господарства. Відповідний розрахунок був наданий і суду апеляційної інстанції (а.с.35, 128).

В той час, згідно наданих квитанцій, позивачем оплата наданих послуг проводилась за показами його лічильника води (а.с.11,12, 55, 56).

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що до складу тарифів відповідача не включено послугу з періодичної повірки приладів обліку води, тому на нього не може бути покладений обов'язок здійснення такої перевірки за власний рахунок. Оскільки лічильник води позивача не пройшов чергової повірки, нарахування за надані послуги повинні здійснюватись згідно п.21 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення" з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

З такими висновком суду колегія суддів не може не погодитись, оскільки він відповідає встановленим обставинам та вимогам закону.

Правові основи забезпечення єдності вимірювань в Україні визначає Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який регулює відносини у сфері метрологічної діяльності. Згідно зі ст.21 цього Закону до видів державного метрологічного контролю і нагляду належить, зокрема, і повірка засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до ч.2 ст.28 цього Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, тобто до 01 січня 2016 року) засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з у рахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Частиною 3 ст.28 зазначеного Закону встановлено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

З метою забезпечення єдиного для всіх регіонів підходу до формування тарифів у сфері житлово-комунальних послуг постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 затверджено Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, Порядок формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем).

Так, відповідно до п.24 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, що визначає механізм формування тарифів для суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання, до складу витрат на збут включаються витрати, безпосередньо пов'язані із збутом послуг з централізованого водопостачання та водовідведення споживачам, зокрема, витрати на періодичну повірку, опломбування, обслуговування та ремонт (включаючи демонтаж, транспортування і монтаж) засобів обліку води, які є власністю ліцензіата.

Згідно п.24 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (у редакції, чинній до 24 жовтня 2014 року - до дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №532) витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, визначаються відповідно до укладених договорів між виконавцем та субпідрядником, який виконує зазначені послуги, у розрахунку на один квартирній засіб обліку води та теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати за проведення їх періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, до загальної вартості послуг.

Розмір плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт одного засобу обліку води та теплової енергії, у тому числі його демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, визначається згідно з кошторисом, затверджується (погоджується) органами місцевого самоврядування і розподіляється за місцями міжповірочного інтервалу, що встановлюється Держспоживстандартом для відповідного засобу обліку води та теплової енергії.

Отже, у період до 24 жовтня 2014 року проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки повинне було здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, повинні були включатися у тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і сплачуватися споживачем щомісячно у складі цих послуг.

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила).

Пунктами 9, 30, 32 Правил передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов'язків якого входить контроль міжповірочних інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обов'язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

10 квітня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії», яким, зокрема, внесено зміни до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і визначено, що виконавцем послуг:

- з центрального опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання постачання теплової енергії (теплопостачальна організація);

- з центрального постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що проводить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Крім того, 24 жовтня 2014 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №532, якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», зокрема цю постанову доповнено Порядком формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), у п.16 якого визначено, що до складу витрат на збут послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення включаються витрати на проведення планових періодичних повірок, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку холодної води, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, розпломбування та опломбування, а також витрати на формування обмінного фонду квартирних засобів обліку холодної води.

Також відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №532 з Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків виключено положення щодо врахування у цьому тарифі витрат, пов'язаних з повіркою квартирних засобів обліку (зокрема п.24).

З аналізу наведених норм вбачається, що виконавці відповідних послуг, які отримують відшкодування витрат на періодичну повірку квартирних засобів обліку гарячої води в структурі тарифу на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, мають відповідні фінансові ресурси для виконання своїх зобов'язань, визначених нормативно-правовими актами, якими передбачено здійснення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з водопостачання.

У спірний період у структуру тарифів ПАТ КП «Маріупольське ВУ ВКГ» на постачання холодної води витрати на повірку й заміну лічильників не включені.

Це питання вирішується у Національній комісії, що здійснює державне регулювання на ринку енергетики та комунальних послуг, до повноважень якої належить це питання відповідно до Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг». Вказані норми містить також Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затверджене Указом Президента України від 10 вересня 2014 року №715/2014, згідно з яким одним з основних завдань НКРЕКП є державне регулювання діяльності суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання, що провадять діяльність на суміжних ринках, зокрема, у сферах теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення.

Так, постановою НКРЕКП від 10 лютого 2012 року № 111 встановлено тарифи на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення для КП «Маріупольське ВУ ВКГ», до складу яких витрати з періодичної повірки, опломбування, обслуговування та ремонту (включаючи демонтаж, транспортування і монтаж) засобів обліку води, що перебувають у власності споживача - фізичної особи, не включені.

Згідно з постановою НКРЕКП №1306 від 23 квітня 2015 року встановлено тарифи та послуги з централізованого водопостачання та водовідведення для КП «Маріупольське ВУ ВКГ», до складу яких витрати з періодичної повірки, опломбування, обслуговування та ремонту (включаючи демонтаж, транспортування і монтаж) засобів обліку води, що перебувають у власності споживача - фізичної особи, також не включені. Ця постанова набрала чинності з 01 червня 2015 року.

З 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року та постанова Кабінету Міністрів України №474 від 08 липня 2015 року «Про затвердження Порядку надання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування і ремонт». Згідно з ними періодична повірка, обслуговування, ремонт засобів вимірювальної техніки, які знаходяться у власності фізичних осіб, проводяться за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги водопостачання, при цьому вартість робіт повинна включатися в тариф на водопостачання.

Натомість, як у попередньому, так і введеному з 01 січня 2016 року постановою НКРЕКП №2949 від 10 грудня 2015 року тарифу на централізоване водопостачання не передбачено витрат, пов'язаних з повіркою, ремонтом, обслуговуванням засобів обліку води, що перебувають у власності споживача - фізичної особи. Проводити зазначені роботи не безоплатній основі з урахуванням ліцензійних умов КП «Маріупольське ВУ ВКГ» не має правових підстав.

Таким чином, суд першої інстанції встановивши, що у спірний період витрати з періодичної повірки лічильників, які перебувають у власності споживача до структури тарифів ПАТ КП «Маріупольське ВУ ВКГ» на постачання холодної води та водовідведення не включені і не відшкодовуються, дійшов правильного висновку, що відповідач не може здійснювати повірку лічильників за власний рахунок, як це передбачено ч.3 ст.28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року №6-6-цс15 у справі за позовом про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, яка, відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України.

Згідно зі ст.20 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» державний метрологічний контроль і нагляд стосовно засобів вимірювальної техніки та методик виконання вимірювань поширюється на вимірювання, результати яких використовуються під час, зокрема, торговельно-комерційних операцій і розрахунків між покупцем (споживачем) і продавцем (постачальником, виробником, виконавцем), у тому числі у сферах побутових і комунальних послуг, телекомунікаційних послуг і послуг поштового зв'язку.

Отже, результати вимірювань засобів вимірювальної техніки у сфері поширення державного метрологічного нагляду можна використовувати протягом дії його свідоцтва про повірку або відбитка повірочного тавра та є неприпустимим (незаконним) використання результатів вимірювань за спожиту воду з використанням не повірених засобів вимірювальної техніки.

Якщо строк державної перевірки засобу вимірювальної техніки (лічильника) закінчився, такий прилад, як розрахунковий, застосовуватися не може і подальше нарахування абоненту оплати за послуги водопостачання за показаннями простроченого лічильника, у якого закінчився міжповірочний інтервал суперечить положенням ст.11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та пп. 5.4.1., 5.4.2. ДСТУ 2708:2006 «Повірка засобів обліку вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення».

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно з актом №2533 КП «Маріупольського ВУ КВГ» від 03 вересня 2007 року лічильник води позивача №03009843 був введений в експлуатацію за адресою вул.Лазо,53 з терміном проведення наступної державної повірки у 2010 році (а.с. 124).

Приписом від 23 квітня 2015 року позивача під підпис було повідомлено про необхідність проведення протягом місяця до 23 травня 2015 року повірки лічильника води з роз'ясненням порядку нарахування за наданні послуги з водопостачання (а.с. 8).

Згідно наданого позивачем і оглянутого в судовому засіданні оригіналу технічного паспорту лічильник води №03009843 технічну повірку не проходив свідоцтво про проходження такої повірки у позивача відсутнє (а.с.125).

За таких підстав, враховуючи, що у визначений термін не було проведено чергової повірки лічильника, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для перерахунку плати за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, оскільки остання нарахована відповідно до п.21 Правил, а саме з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства (а.с.128).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 наведених висновків суду не спростовують, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення сулу з одних лише формальних міркувань.

З огляду на зазначене апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючого І.П. Мироненко

Судді: В.М. Барков

О.О. Лісовий