_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1628/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2016 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Чаплицького В.В.

за участю секретарів Непомнющого М.М., Буланової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УСК «Гарант-Авто» про відшкодування майнової шкоди завданою дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, та за останнім уточненням просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «УСК «Гарант-Авто» на свою користь майнову шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 50 000 гривень 00 копійок, індекс інфляції в розмірі 40 295 гривень 00 копійок, 3% річних від суми грошового зобовязання в розмірі 3328 гривень 76 копійок та витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 4 500 гривень 00 копійок, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався, причини неявки суду не відомі.

За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зясувавши наявні обставини та оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

30 листопада 2013 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю ОСОБА_1, який керував автомобілем НОМЕР_1, та ОСОБА_2, керуючого автомобілем НОМЕР_2, внаслідок якої останнього було визнано винним, що підтверджується постановою Приморського районного суду міста Одеси від 30 грудня 2013 року по справі № 522/30711/13-п (а.с.8).

З відповіді Моторного (транспортного) страхового бюро України від 14 березня 2016 року № 7/2-28/2034 вбачається, що, з 24 липня 2013 року по 23 липня 2014 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, як водія автомобіля НОМЕР_2 була застрахована в Публічному акціонерному товаристві «УСК «Гарант-Авто», тобто включно на день дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 було заподіяно шкоду, в розмірі 63493 гривень 12 копійок, що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження про визначення вартості матеріальної шкоди ТОВ «Хавк холдинг» № 14/О-28 від 12 лютого 2014 року (а.с. 10-14). Вартість експертного дослідження склала 4500 гривень.

Однак, ремонтні роботи по відновленню транспортного засобу склали 68778 гривень 00 копійок, про що свідчать акт виконаних робіт Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолайф ЛТД» № 20 від 21 лютого 2014 року квитанція до прибуткового ордера № 101 від 21 лютого 2014 року (а.с.6).

Положеннями ст. 990 ЦК України затверджується, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката); страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

ОСОБА_1 звертався до ПуАТ «УСК «Гарант-Авто» із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 50000 гривень 00 копійок (а.с.5), однак страховик проігнорував вимогу про виплату страхового відшкодування.

ОСОБА_2 добровільно сплатив суму спричиненої шкоди та понесені витрати повязані із відновленням попереднього стану, про що зазначає представник позивача (а.с.76).

За правилами ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до положень ст.981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування.

За змістом ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначений у договорі, страхову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За правилами статті 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Отже, з Публічного акціонерного товариства «УСК «Гарант-Авто» слід стягнути на користь ОСОБА_1 майнову шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 50 000 гривень 00 копійок.

Крім того, за змістом ч.2 ст.625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11).

Зобовязання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, таке зобовязання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми (аналіз Верховного Суду України від 30 червня 2011 р. судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування).

Так, прострочена заборгованість Публічного акціонерного товариства «УСК «Гарант-Авто» перед ОСОБА_1, за період з 31 листопада 2013 року по 26 лютого 2016 року, становить 27 місяців.

За розрахунком, 3% річних від суми простроченої суми страхового відшкодування дорівнює 3328 гривень 76 копійок, які слід стягнути з Публічного акціонерного товариства «УСК «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1.

Крім того, індекс інфляції за 27 місяців простроченої заборгованості дорівнюють 40295 гривень 00 копійок, які слід стягнути з Публічного акціонерного товариства «УСК «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1.

У звязку з тим, що право позивача є порушеним, воно підлягає судовому захисту.

Суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи, про що вказано в Узагальненнях судової практики у справах цивільної юрисдикції щодо практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах, станом на 05 липня 2012 року.

Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету ОСОБА_3 Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Керуючись ст.ст. 16, 549, 550, 625, 988, 1166, 1167, 118 ЦК України, ст.ст. 4-6, 8, 10-11, 14-15, 18, 59, 79, 88, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УСК «Гарант-Авто» про відшкодування майнової шкоди завданою дорожньо-транспортною пригодою задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УСК «Гарант-Авто» (ідентифікаційний код 16467237) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) майнову шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 50 000 (пятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УСК «Гарант-Авто» (ідентифікаційний код 16467237) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) індекс інфляції в розмірі 40 295 (сорок тисяч двісті девяносто пять) гривень 00 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УСК «Гарант-Авто» (ідентифікаційний код 16467237) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) 3% річних від суми грошового зобовязання в розмірі 3 328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень 76 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УСК «Гарант-Авто» (ідентифікаційний код 16467237) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 4 500 (чотири тисячі пятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УСК «Гарант-Авто» (ідентифікаційний код 16467237) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) судові витрати в розмірі 1 837 (одна тисяча вісімсот тридцять сім) гривень 50 копійок.

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд через Київський районний суд міста Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання повного тексту цього рішення.

Суддя Чаплицький В. В.