Справа № 415/2650/16-ц
Провадження № 2/415/1257/16
УХВАЛА

04.07.16 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Калмикова Ю.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Розглянувши подану позовну заяву, вважаю за необхідне залишити зазначену заяву без руху з наступних підстав.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у п. 4 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Ціну позову визначає позивач у позовній заяві. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов'язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона покликається.

В позовні заяві позивач не зазначив ціну позову.

Ціна позову повинна відповідати дійсній вартості спірного майна, з рахуванням існуючих ринкових цін.

Відповідно до аналізу ст. 80 ЦПК України ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення судового збору, що підлягає сплаті під час звернення до суду. Неправильне визначення ціни позову може призвести до необґрунтованого відкриття провадження у справі.

Оцінка правильності визначення ціни позову здійснюється судом при вирішенні питання про відкриття провадження у справі.

Неправильне визначення ціна позову, що приводить до недоплаті судового збору є не достатком позовної заяви, а тому до неї повинні застосовуватися вимоги, передбачені ст. 121 ЦПК України, про залишення заяви без руху.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Отже позивачем не додержано вимог ч. 2 ст. 119 ЦПК України і позовна заява не містить посилання на оцінку вартості спільного сумісного майна подружжя.

Отже, позивачу слід зазначити ціну позову, яка відповідала б дійсній вартості спірного майна, оскільки відповідно до вимог ЦПК України це є обовязковою умовою, а крім того сплатити судовий збір враховуючи вимоги ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної плати.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованому у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до абзацу першого ч.3 ст. 122 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є субєктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного орган реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до абзацу четвертого ч.3 ст. 122 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставлено, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

30 червня 2016 р. до Лисичанського міського суду Луганської області надано інформацію від адресно-довідкового підрозділу від 21.06.2016 р., з якої вбачається, що проведеною перевіркою за наявними реєстраційними обліками Лисичанського МВ УДМС України у Луганській області ОСОБА_2 зареєстрованим/знятим з реєстрації місця проживання/перебування не значиться.

Як вбачається з позовної заяви вона не містить посилання на останню відому позивачу адресу проживання або місцезнаходження відповідача. Таким чином, позивачу слід усунути недоліки надавши судові підтверджуючі документи місця останньої відомої адреси проживання або місцезнаходження відповідача.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, слід залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків. В іншому випадку позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу. Керуючись ст.ст. 119-121, 208-210 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя залишити без руху, про що сповістити позивача надавши йому час для усунення зазначених недоліків у пятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розяснити, що у випадку не усунення зазначених недоліків, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА