Справа № 477/473/16-ц
Провадження № 2/477/430/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Саукової А.А.,

при секретарі Варламовій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Жовтневого району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернулися до суду із відповідною позовною заявою, в якій просили визнати за ними право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: с.Михайло-Ларине Жовтневого району Миколаївської області, вул.Виноградна, 7, за кожною. Разом з тим, ухвалою суду від 09 березня 2016 року позовну вимогу в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: с.Михайло-Ларине Жовтневого району Миколаївської області, вул.Виноградна, 7, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 16 січня 2014 року, виділено в самостійне провадження, в якому відкрито провадження згідно ухвали суду від 14 березня 2016 року. Відповідно до ухвал суду від 18 квітня 2016 року провадження у справі в частині вимог позивача ОСОБА_2 закрито в зв'язку з її відмовою від позову та залучено останню в якості відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначала, що 16 січня 2014 року помер її батько ОСОБА_4, після смерті якого залишилася спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: с.Михайло-Ларине Жовтневого району Миколаївської області, вул.Виноградна, 7. Після смерті ОСОБА_4 відповідач ОСОБА_2 зверталася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, у видачі якого їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на ім'я померлого на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя. Разом з тим, вона відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача ОСОБА_1, яка є донькою спадкодавця, інші спадкоємці також відмовилися від спадщини на користь останньої, про що надали нотаріусу відповідні заяви, а позивач ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини. Однак, їй було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва на майно, яке залишилося після смерті батька ОСОБА_4, який помер 16 січня 2014 року, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: с.Михайло-Ларине Жовтневого району Миколаївської області, вул.Виноградна, 7, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім'я померлого. Ці обставини змусили позивача звернутися з позовом, оскільки порушуються її майнові права на нерухоме майно.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та дату слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно. Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій позов підтримала, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач ОСОБА_2 звернулася із заявою, в якій визнала позов, просила розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Жовтневого району Миколаївської області направила заяву, в якій позов визнала, просила розглянути у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Як вбачається із свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 помер 16 січня 2014 року (а.с.4).

Виходячи з даних довідки ММБТІ від 16 березня 2015 року, за результатами обстеження станом на 16.03.2015 року встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями, огорожами та спорудами за адресою: с.М-Ларине, вул.Виноградна, 7 складається з: житлового будинку літ.А загальною площею 78,5 кв.м, житловою площею 43 кв.м, погребу з шиєю літ.Бпд, навісу літ.В, сараю літ.Г, сараю літ.Д, сараю літ.Д, душу літ.Ж, сараю літ.З, сараю літ.И, навісу літ.К, вбиральні літ.Л, а також огорож №2-16 та споруд №17,І,ІІ; об'єкти самочинного будівництва відсутні. Станом на 28 грудня 2012 року на вказаний будинок право власності не зареєстровано (а.с.14). Такі ж відомості про склад зазначеного домоволодіння містяться і в технічному паспорті, виготовленому станом на 16.03.2015 року (а.с.13).

Відповідно до довідки радгоспу заводу Гвардія Ілліча від 13 липня 1993 року, ОСОБА_4 здійснив повну сплату вартості будинку за адресою: с.М-Ларине, вул.Виноградна, 7 (а.с.11).

Згідно з витягом з погосподарської книги за 2011-2015 р.р. головою домогосподарства за адресою: с.М-Ларине, вул.Виноградна, 7 значиться ОСОБА_4 (а.с.34).

Крім того, державний акт серії МК 04380 на право приватної власності на землю був виданий 18 грудня 1993 року на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради народних депутатів №130 від 10 грудня 1993 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №123, згідно з яким земельна ділянка площею 0,16 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована в с.М-Ларине по вул.Виноградній, 7, належить ОСОБА_4 (а.с.9).

Згідно п.7 Інструкції по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженої наказом Міністерства статистики України від 22.02.95 року № 48, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.03.1995 року за N 83/619, що втратив чинність на підставі наказу Держкомстату № 234 від 17.07.2000 року, сільська, селищна, міська Рада заносить до спеціальної погосподарської книги дані про склад селянського (фермерського) господарства про передану у власність та надану в користування господарству земельну ділянку.

На підставі п.1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР ОСОБА_5 31.01.1966 року, що втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13.12.1995 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. При відсутності правовстановлюючих документів, які зазначені в цій інструкції, зацікавлена юридична або фізична особа (установа, підприємство, організація, громадянин, колгоспний двір) подає до виконкому місцевої Ради депутатів трудящих заяву про оформлення права власності на будинок або домоволодіння і видачу свідоцтва про це.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Таким чином, спадкодавець ОСОБА_4 не скористався будь-яким із способів оформлення права власності. Втім, не вчинення відповідних дій по оформленню свого права власності і одержання відповідного свідоцтва про право власності не є підставою у невизнанні права власності останнього.

Враховуючи, що у погосподарській книзі на спірний будинок головою домогосподарства зазначений ОСОБА_4, є відомості про сплату коштів за нього, суд приходить до висновку, що останній набув права власності на вказаний будинок.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6), яка змінила прізвище на Черновол в зв'язку з укладенням шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_4 (а.с.5).

На підставі довідки виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 25 лютого 2016 року за №162 ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1990 року по 16 січня 2014 року та знятий з реєстрації у зв'язку зі смертю 20 січня 2014 року. На день відкриття спадщини, тобто на 16 січня 2014 року у будинку за вказаною адресою разом із спадкодавцем були зареєстровані дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та падчірка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.33).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 грудня 2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_8 позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті батька ОСОБА_4, який помер 16 січня 2014 року, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с.Михайло-Ларине Жовтневого району Миколаївської області, вул.Виноградна, 7, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім'я померлого (а.с.18).

Дослідивши копію спадкової справи № 36/2014 року після смерті ОСОБА_4, судом встановлено, що 13 червня 2014 року ОСОБА_1 подала до приватного нотаріуса Жовтневого нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_8 заяву про прийняття спадщини у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: с.Михайло-Ларине Жовтневого району Миколаївської області, вул.Виноградна, 7, що залишилася після смерті батька ОСОБА_4, померлого 16 січня 2014 року. Інші спадкоємці ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_2 відмовилися від прийняття спадщини згідно заяв від 13 червня 2014 року. Разом з тим, 13 червня 2014 року жінка померлого ОСОБА_2 подала до приватного нотаріуса Жовтневого нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_8 заяву про видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя (а.с.43-78).

Так, рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 31 березня 2016 року, яке набрало законної сили 12 квітня 2016 року, за ОСОБА_2 визнано право власності на частину спільного сумісного майна подружжя, а саме: 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: с.Михайло-Ларине Жовтневого району Миколаївської області, вул.Виноградна, 7 (а.с.79-80).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 входить 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: с.Михайло-Ларине Жовтневого району Миколаївської області, вул.Виноградна, 7

До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1261 ЦК України позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги і має право на спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної заяви із заявою про прийняття спадщини, а інші спадкоємці: ОСОБА_2, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від її прийняття відмовилися, про що надали нотаріусу у встановлений законом строк відповідні заяви.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Жовтневого району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: с.Михайло-Ларине Жовтневого району Миколаївської області, вул.Виноградна, 7, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 16 січня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя А.А. Саукова