2/225/1323/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Андреєва В.В.,

за участю: ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому ставить питання про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона в 1978 році зареєструвала шлюб з ОСОБА_4. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 1991 року відповідач був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. В 2006 році квартира була приватизована. Позивач, її чоловік та відповідач є співвласниками квартири. В червні 2014 року ОСОБА_3 виїхав до м.Донецьк і з того часу за вищевказаною адресою не проживає, почтову кореспонденцію не отримує, в квартирі особистого майна не має, комунальні послуги не сплачує. Визнати ОСОБА_3 особою, яка втратила право користування житловим приміщенням необхідно позивачу для оформлення субсидії.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з'явився.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності позивачу, її чоловікові ОСОБА_4 та сину ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про право власності від 01.02.2006 року (а.с.7) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.6).

Згідно положень ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідачу по справі належить 1/3 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1, він зареєстрований у цій квартирі, а тому він у встановленому законом порядку набув права користування житловим приміщенням та не може бути позбавлений цього права.

Згідно листа ОСОБА_5, голові будинкового комітету, відповідач по справі за вищевказаною адресою не проживає, почтову кореспонденцію не отримує, в квартирі особистого майна не має, комунальні послуги не сплачує (а.с.9). та незважаючи на це на те, що син позивача в червні 2014 року виїхав до м.Донецьк, це не позбавляє його права користування житловим приміщенням.

Фактично між сторонами спір відсутній і з врахуванням того, що право володіння, користування і розпорядження власністю гарантоване ст.41 Конституції України, суд доходить висновку, що позивачем невірно обраний спосіб захисту свого порушеного права, а тому в задоволені позову слід відмовити за необгрунтованістю позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 60, 212, ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відмовити за необґрунтованістю позову.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: