Справа № 306/2239/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

29 березня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Леска В.В.

суддів - Кожух О.А., Кондора Р.Ю.

при секретарі - Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичний комплекс Поляна-Квасова», Полянської сільської ради Свалявського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Дерземагенства у Свалявському районі, про визнання недійсним державного акта за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Свалявського районного суду від 16 листопада 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

18 вересня 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичний комплекс Поляна-Квасова», Полянської сільської ради Свалявського району про визнання недійсним з 21 грудня 2005 року державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого Полянською сільською радою Свалявського району Закарпатської області 21 грудня 2005 року на ім'я товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичний комплекс Поляна-Квасова», площею 0,5253 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2.

Позивачі зазначали, що 15 вересня 1991 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено шлюб. За період перебування у шлюбі подружжям набуто рухоме та нерухоме майно, зокрема земельну ділянку та розташоване на ній нерухоме майно в АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 22 липня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Свалявського нотаріального округу Ляшенко А.Г. за № 3337. На підставі укладеного договору ОСОБА_3 видано державний акт серії НОМЕР_3 на земельну ділянку площею 0,5253 га. Зазначена земельна ділянка та розташоване на ній нерухоме майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, було розподілено між подружжям згідно рішення Свалявського районного суду від 29 січня 2009 року і на ім'я позивачки Полянською сільською радою 19 березня 2009 року було видано державний акт серії НОМЕР_4, зареєстрований у книзі державних актів на право власності на земельну ділянку та договорів оренди земельних ділянок за №43, земельній ділянці площею 0,2656 га присвоєно кадастровий номер НОМЕР_5. ОСОБА_1 згідно договору дарування від 11 червня 2009 року подарувала своєму сину ОСОБА_2 належну їй земельну ділянку площею 0,2656 га кадастровий номер НОМЕР_5.

В подальшому позивачці стало відомо, що відповідач ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» пред'явив до неї та інших позов про визнання недійсними державних актів, витребування майна з чужого незаконного володіння, а також визнання права власності, який обгрунтував тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 22 липня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу Ляшенко А.Г., реєстраційний № 3337, товариству на праві власності належить земельна ділянка площею 0,5253 га в АДРЕСА_1. Проте з таким набуттям права власності не можна погодитися, бо товариство могло бути належним власником земельної ділянки з 21 грудня 2005 року за умови наявності у нього правовстановлюючого документа, яким посвідчується право власності на земельну ділянку (цивільно-правової угоди, судового рішення, рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, тощо). Проте такі документи у товариства на момент виготовлення на його ім'я правовстановлюючого документа на земельну ділянку були відсутні, а тому не було підстав для виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку, який позивачі просили визнати недійсним.

Рішенням Свалявського районного суду від 16 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, яке ухвалене на невірно встановлених фактичних обставинам справи, ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд невірно встановив фактичні обставини справи, невірно застосував до спірних правовідносин норми СК України в частині спільної сумісної власності та правових наслідків переходу такої у статутний фонд ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова».

В запереченні директор ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» Бабець Д.В. просить апеляційну скаргу відхилити як безпідставну, необгрунтовану та надуману і залишити без змін ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права рішення суду першої інстанції, оскільки з моменту державної реєстрації ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» - 8 грудня 2004 року -, та внесення ОСОБА_3 в статутний фонд Товариства незакінченої будівництвом спортивно-лижної бази із земельною ділянкою площею 0,5253 га, які розташовані в АДРЕСА_1, Свалявського району Закарпатської області, товариство набуло права власності на вказане майно.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу.

Представники ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» Бабець Д.В. та Леньо І.О. просили відхилити апеляційну скаргу з підстав зазначених в запереченні, і залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача Полянської сільської ради в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомленні, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення судової повістки. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України справу розглянуто у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Як матеріалами справи так і судом першої інстанції встановлено, що 22 липня 2002 року між Полянською сільською радою та приватним підприємцем ОСОБА_3, який в той час перебував у шлюбі з ОСОБА_1, було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким ПП ОСОБА_3 купив у Полянської сільської ради земельну ділянку площею 5253 кв. метри відповідно до плану земельної ділянки, розміщеної на землях, що знаходяться у межах Полянської сільської ради. На підставі зазначеного договору відповідачу ОСОБА_3 20 серпня 2002 року було видано державний акт серії НОМЕР_3 на земельну ділянку площею 0,5253 га.

Встановлено, що 6 грудня 2004 року загальні збори засновників ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» прийняли рішення про створення ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова», затвердили Статут товариства та уклали між засновниками Товариства Установчий договір про створення та діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичний комплекс Поляна-Квасова», який посвідчений приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу Закарпатської області Гуледзою А.Г. і зареєстрований в реєстрі за № 8378.

8 грудня 2004 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» зареєстровано як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серії А00 № 338077.

Учасниками (засновниками) ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна- Квасова» у відповідності до Установчих документів на час його створення були дві фізичні особи: ОСОБА_12 з часткою у статутному фонді у розмірі 60 % та ОСОБА_3 з часткою у статутному фонді у розмірі 40 %.

Згідно п. 4.2 Статуту товариства ОСОБА_12 вносить до Статутного товариства внесок у формі коштів, майна, обладнання, устаткування тощо, ОСОБА_3 вніс до Статутного фонду товариства належне йому на праві власності нерухоме майно: незакінчена будівництвом спортивно-лижна база із земельною ділянкою площею 0,5253 га, які розташовані в АДРЕСА_1 Свалявського району Закарпатської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 115 ЦК України господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

У листопаді 2005 року ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» виготовило технічну документацію із землеустрою щодо оформлення документів, що посвідчують право на вказану вище земельну ділянку (Т-1 а.с. 193-222).

Встановлено, що 25 грудня 2005 року Полянська сільська рада видала ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 площею 0,5253 га для будівництва та обслуговування спортивно-лижної бази в АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 22.07.2002 року.

Як вірно констатував суд, зазначена земельна ділянка була передана до статутного фонду ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» та стала власністю цього товариства, а ОСОБА_3 набув корпоративних прав щодо цього товариства.

В подальшому, рішенням Свалявського районного суду від 29 січня 2009 року проведено поділ майна подружжя ОСОБА_3, а саме земельної ділянки розміром 0,5253 га в с. Поляна Свалявського району (державний акт серії НОМЕР_3 від 20.08.2002 року) виділено ОСОБА_1 частину земельної ділянки в АДРЕСА_1 Свалявського району розміром 0,2656 га, ОСОБА_3 - частину земельної ділянки розміром 0,2597 га, на якій розміщений фундамент.

Встановлено, що на підставі вказаного вище рішення суду на ім'я ОСОБА_1 Полянською сільською радою 19 березня 2009 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 на земельну ділянку розміром 0,2656 га, яку вона згідно договору дарування від 11 червня 2009 року подарувала сину ОСОБА_2, а ОСОБА_3 - державний акт серії НОМЕР_6 на земельну ділянку площею 0,2597 га.

Судом встановлено, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 липня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2015 року, визнано недійсними та скасовано: Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7 від 29.01.2009 року, виданий Полянською сільською радою на приватному підприємцю ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,5253 га кадастровий номер НОМЕР_2, розташовану в АДРЕСА_1 Свалявського району; Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6, виданий Полянською сільською радою ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,2597 га, розташовану в АДРЕСА_1 Свалявського району; Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8, виданий Полянською сільською радою ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,2656 га, розташовану в АДРЕСА_1 Свалявського району; визнано недійсним договір дарування земельної ділянки від 11 червня 2009 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2; визнано за ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» право власності на земельну ділянку площею 0,5352 га по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Однак, як роз'яснено в п.п. 26, 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року суди при вирішенні питання про поділ майна у вигляді, зокрема паю, долі у фондах корпоративних організацій повинні вирішувати спір в залежності від виду юридичної особи, організаційно-правової форми її діяльності, характеру правовідносин подружжя з цим об'єктом та мати на увазі те, що ст. 12 Закону України «Про господарські товариства» встановлено, що власником майна переданого йому засновниками і учасниками являється саме товариство, а вклад до статутного фонду господарського товариства не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до положень ч. 2,3 ст. 61 СК України у разі якщо вклад до статутного фонду господарського товариства зроблено за рахунок спільного майна подружжя, в інтересах сім'ї, той із подружжя, хто не є учасником товариства, має право на поділ одержаних доходів. Однак, дане питання не було предметом спору, оскільки позивачка про це суд не просила, а у відповідності до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна із сторін по справі зобов'язана надавати докази в підтвердження своїх вимог та заперечень на позовні вимоги, а у відповідності до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до положень ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно статей 125, 126 ЗК України (в редакції чинній на час набуття товариством права власності на земельну ділянку) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Доводи позивачів про те, що товариству не міг видаватися державний акт на земельну ділянку, оскільки у такого були відсутні правовстановлюючі документи (цивільно-правові угоди, судове рішення, рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування тощо) суд вірно не взяв до уваги, оскільки видачею спірного державного акту на ім'я товариства слугувало те, що ОСОБА_3 вніс до статутного фонду товариства належне йому на праві приватної власності нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,5253 га, яка розташована в АДРЕСА_1 Свалявського району відповідно до п. 2 протоколу № 01 загальних зборів ТзОВ «Туристичний комплекс «Поляна - Квасова», п. 13 Установчого договору та п. 4.2 Статуту ТзОВ «Туристичний комплекс Поляна- Квасова», а згідно п. 34 Установчого договору з моменту державної реєстрації товариство стосовно внесеного до статутного фонду майна має право на оформлення державного акта на право власності на земельну ділянку.

Інші доводи апеляційної скарги на законність судового рішення не впливають.

Рішення суду постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права й підстав для його скасування в межах доводі апеляційної скарги немає.

У відповідності до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на обставини, встановлені у справі в їх об'єктивній сукупності, та з врахуванням вищезазначених норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскарженого рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Свалявського районного суду від 16 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: