Справа № 346/4546/16-ц
Провадження № 22-ц/779/2101/2016
Головуючий у 1 інстанції Хільчук І. І.
Суддя-доповідач Максюта І.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Максюти І.О.,

суддів: Горблянського Я.Д., Фединяка В.Д.

секретаря Капущак С.В.

з участю представника апелянта Лубіва А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Печеніжинської селищної ради об'єднаної територіальної громади до ОСОБА_3 про визнання споруди на території незаконною за апеляційною скаргою Печеніжинської селищної ради об'єднаної територіальної громади на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 31 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року Печеніжинською селищною радою об'єднаної територіальної громади поданий позов до ОСОБА_3 про визнання знаходження споруди на земельній ділянці незаконною.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 31 серпня 2016 року визнано неподаною та повернуто позовну заяву позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду, Печеніжинською селищною радою об'єднаної територіальної громади подана апеляційна скарга, в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, необґрунтованість та незаконність ухвали суду.

Апелянт вказує, що позивачем конкретно викладено доводи в позовній заяві та в доповненні до неї, підтверджено все документально, сплачено судовий збір, а тому суд безпідставно повернув позовну заяву, порушивши законні права та інтереси органу місцевого самоврядування.

Просить ухвалу суду скасувати та зобов'язати суд прийняти до розгляду позовну заяву.

В судовому засіданні представник Печеніжинської селищної ради об'єднаної територіальної громади вимоги підтримав з тих же мотивів, що зазначені у апеляційній скарзі.

Вислухавши представника апелянта, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи встановлено, що ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 25 серпня 2016 року залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали (а.с.19).

Підставою для залишення позовної заяви без руху слугувало те, що позовна заява підписана не тим позивачем, що звертається до суду, позовні вимоги не конкретизовані (а ні якої споруди, ні де вона знаходиться, а з приводу незаконності дій Печеніжинської селищної ради та підробки документів ОСОБА_3 необхідно звернутися до органів досудового слідства для проведення дій в кримінальному порядку).

Копія зазначеної ухвали судом направлена позивачу 25.08.2016р. Відомостей про день отримання цієї ухвали позивачем матеріали справи не містять.

Як вбачається із матеріалів справи, позовна заява від імені Печеніжинської селищної ради, яка надійшла до суду 23 серпня 2016 року, підписана його представником Лубів А.М. (а.с.2-6, 17), повноваження якого підтверджуються довіреністю від № 245/02/121 від 28.03.2016 року, виданою Печеніжинським селищним головою об»єднаної територіальної громади, довіреність не містить жодних застережень щодо обмеження повноважень представника на вчинення певних процесуальних дій (а.с.17).

Згідно з частини 3 статті 38 ЦПК України юридичних осіб представляють їхні органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.

Позовна заява подається в письмовій формі і підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання (ст. 119 ЦПК України).

Відповідно до частини 8 статті 119 ЦПК України, якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Отже, у представника за довіреністю від імені юридичної особи, підписаною особою, уповноваженою на це законом або установчими документами, виникає право на представництво інтересів саме юридичної особи від імені якої видано довіреність.

Звертаючись з позовом представник просив винести рішення про визнання споруди на території незаконною та про її демонтаж (а.с.2-6). 31 серпня 2016 року, усуваючи недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду, селищний голова Печеніжинської селищної ради об'єднаної територіальної громади звернувся з доповненням до позовної заяви, уточнивши позовні вимоги, просив визнати незаконним знаходження магазину «Продукти» на земельній території, яка належить до комунальної власності Печеніжинської селищної ради об'єднаної територіальної громади по вул. Незалежності,8 смт. Печеніжин, Коломийського району, Івано-Франківської області (а.с.23-24).

Повертаючи позовну заяву оскаржуваною ухвалою від 31 серпня 2016 року, суд виходив з положень ч.2 ст.121 ЦПК України, зазначивши, що недоліки позовної заяви, яку залишено без руху ухвалою суду від 25 серпня 2016 року, у встановлений строк позивачем не усунуто.

Однак з таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки судом допущені порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до норм діючого цивільно-процесуального законодавства, позовна заява подається до суду в письмовій формі і повинна відповідати вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України щодо змісту, а також щодо сплати судового збору.

Так, вичерпний перелік вимог щодо змісту позовної заяви, подання її копій і додатків міститься у ст. ст. 119, 120 ЦПК України. При тому, позивач не обмежений у праві збільшити або зменшити позовні вимоги, змінити предмет або підставу позову, а також заявити клопотання про залучення інших осіб у якості сторін чи третіх осіб після відкриття провадження по справі.

Частиною 6 ст. 130 ЦПК України передбачено, що у попередньому судовому засіданні суд уточнює позовні вимоги або заперечення проти позову; вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі; з'ясовує, які докази подані чи подаються кожною стороною для обґрунтування своїх доводів чи заперечень щодо невизнаних обставин.

Отже, при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі, з метою забезпечення позивачу доступу до правосуддя, суд повинен був врахувати, з погляду на зазначені судом недоліки позовної заяви, те, що позивач виклав обставини, якими обгрунтовує свої позовні вимоги і зазначив докази, які, на його думку, підтверджують кожну обставину. Інших доказів він не надав, а надання доказів - це право сторони по справі. Наявність чи відсутність інших обставин справи, а також доказів, які підтверджують ці обставини, які, на думку суду, мають значення для вирішення спору, може бути з»ясовано у попередньому судовому засіданні.

Таким чином, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскільки такими повноваженнями, які передбачають зобов'язання суд прийняти до розгляду позовну заяву, апеляційний суд не наділений.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не мав достатніх підстав для повернення позовної заяви, тому ухвала підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,307,312,313- 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Печеніжинської селищної ради об'єднаної територіальної громади задовольнити частково.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 31 серпня 2016 року скасувати, передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: І.О. Максюта

Я.Д. Горблянський

В.Д. Фединяк