УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Ткачука О.С.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, вимоги якого уточнила в ході розгляду справи та просила стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк», банк) на його користь 30 556,95 доларів США за договором банківського вкладу та 2500 доларів США - відсотки за депозитом.

Позов мотивовано тим, що 30 липня 2013 року між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір банківського вкладу, відповідно до умов якого сума вкладу складає 33 000 доларів США, строком до 30 липня 2014 року, з виплатою 4 % річних. 5 грудня 2013 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Приватбанк» в особі філії «Кримське регіональне управління» ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір банківського вкладу, відповідно до умов якого сума вкладу складає 30 000 доларів США, строком до 5 березня 2014 року, з виплатою 7,5 % річних. Додатковою угодою від 5 грудня 2013 року до договору банком збільшено відсоткову ставку по вкладу на 1% річних. Відповідно до клієнтської виписки по договору, це було переведення між своїми рахунками. 8 березня 2014 року між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» знову укладено договір банківського вкладу, за умовами якого сума вкладу складає 30 000 доларів США, строком до 8 березня 2015 року, з виплатою 5 % річних, які зараховуються на карту/рахунок НОМЕР_1. За згодою сторін, відсотки за договором від 30 липня 2013 року у розмірі 556,95 доларів США були зараховані також на рахунок № НОМЕР_2. Вимоги ОСОБА_4 про повернення суми вкладу та відсотків банком виконані не були. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 лютого 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на її користь суму вкладу за договором депозиту в розмірі 30 556,95 доларів США, відсотки у розмірі 2 500 доларів США. Вирішено питання щодо судового збору.

Відповідач, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати з направленням справи до місцевого суду на новий розгляд.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином, невиконання зобов'язання дає право на стягнення боргу в судовому порядку. Суд не прийняв до уваги доводи відповідача щодо розміщення вкладу у відокремленому підрозділі ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованому у АР Крим, та прийняття рішення про припинення діяльності на території півострова філій ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки договір укладено між позивачем та юридичною особою ПАТ КБ «ПриватБанк», місцезнаходження якої є м. Дніпропетровськ. Припинення діяльності відокремленого підрозділу само по собі не дає підстав для невиконання особою взятих зобов'язань відповідно до умов договору. Кримська філія ПАТ КБ «ПриватБанк», яка прийняла грошові кошти, діяла не у власних інтересах (інтересах філії), а в інтересах юридичної особи - ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідачем не надано доказів на підтвердження факту виконання зобов'язання, передбаченого договором банківського вкладу, а посилання на зміну сторони у зобов'язанні є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Залишаючи без змін рішення місцевого суду, апеляційний суд погодився з його висновками та, крім іншого, перевіряючи доводи апеляційної скарги банку, виходив з того, що на аркуші справи 6-9 міститься завірена судом копія договору банківського вкладу (вклад «Приват-вклад») від 30 липня 2013 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 та завірена судом копія квитанції про внесення коштів по вказаному договору в сумі 33 000 доларів США. На аркуші справи 13 міститься завірена судом копія квитанції від 5 грудня 2013 року з якої вбачається, що платник - ОСОБА_4 через банк платника - Філія ЮжнеГоловне Регіональне Управління ПАТ КБ «Приватбанк» м. Одеса зарахувала банку отримувачу - Філії Кримського регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк» м. Сімферополь 30 000 доларів США. Підтвердженням внесення ОСОБА_4 грошових коштів за договором банківського вкладу від 8 березня 2014 року є довідка № 43448528 Кримського регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк» від 16 травня 2014 року (а. с.28).

Внесення ОСОБА_4 готівки у відповідній платіжній системі на виконання умов банківського вкладу підтверджується матеріалами справи.

Вказані висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Встановивши вищевказані обставини та перевіривши наявні у матеріалах справи докази на предмет їх належності і допустимості, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованих висновків про наявність правових для задоволення позову про стягнення суми розміщеного вкладу та відповідних відсотків.

Апеляційний суд належним чином перевірив встановлені місцевим судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для скасування ухваленого ним рішення.

При вирішенні даної справи судами попередніх інстанцій правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.С. Ткачук