У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю та поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 03 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, у якому просила поділити між нею та ОСОБА_5 жилий будинок АДРЕСА_1 виділивши їй Ѕ частини будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, а іншу Ѕ частини залишити відповідачу, визнати за нею право власності на Ѕ частини земельної ділянки, на якій розташований спірний будинок, стягнути з відповідача на їх користь Ѕ частки вартості автомобіля марки «Форд Транзит», державний номерний знак НОМЕР_1.

У подальшому позивачка змінила предмет позову та просила:

- встановити факт її проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу зі ОСОБА_5 у період із 02 квітня 2004 року до березня 2006 року;

- поділити житловий будинок АДРЕСА_1 згідно із варіантом № 2 судової будівельно-технічної експертизи від 31 липня 2015 року;

- виділити та визнати за нею право власності на Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1, до складу якої входять: кладова, площею 2,0 кв. м, приміщення льоху, площею 31,1 кв. м, кухня, площею 29,7 кв. м, сходи, площею 5,3 кв. м, коридор, площею 11,4 кв. м, кімната, площею 19,9 кв. м, кімната, площею 18,3 кв. м, вбиральня, площею 1,5 кв. м, кімната, площею 6,4 кв. м, ванна кімната, площею 3,2 кв. м, веранда, площею 6,3 кв. м, ґанок, вартістю 4 764 грн, вбиральня літ. «В», вартістю 6 291 грн, вигрібна яма літ. «Г», вартістю 28 953 грн, огорожа № 1-5, вартістю 70 245 грн, колодязь літ. «К», вартістю 5 803 грн. Загальна площа приміщень - 135,1 кв. м, загальна вартість частки складає 616 874 грн 36 коп.;

- у власність відповідача виділити Ѕ частини - 50/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 Тиврівського району Вінницької області, до складу якого входять: сходи, площею 6,1 кв. м, вітальня, площею 17,2 кв. м, санвузол, площею 5,0 кв. м, котельня, площею 3,9 кв. м, сходи, площею 41,9 кв. м, кімната, площею 12, 9 кв. м, кімната, площею 12,9 кв. м, кімната, площею 13,1 кв. м, гараж, вартістю 70 856 грн, літня кухня літ. «Б1», вартістю 52 776 грн, сарай літ. «Б2», вартістю 17 836 грн, вбиральня літ. «В», вартістю 6 291 грн 50 коп., вигрібна яма літ. «Т», вартістю 28 953 грн 50 коп.; огорожа № 1-5, вартістю 70 245 грн 50 коп.; колодязь літ. «К», вартістю 5 803 грн. Загальна вартість частки складає 604 784 грн 64 коп.;

- визнати за нею право власності на ј частини земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_2

- стягнути з ОСОБА_5 на її користь різницю вартості часток у спільному майні подружжя у розмірі 1 851 грн;

- стягнути з ОСОБА_5 на її користь компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля марки «Форд Транзит», 2003 року випуску.

Свої вимоги мотивувала тим, що з 02 квітня 2004 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_5

11 березня 2006 року між ними був зареєстрований шлюб, який 22 серпня 2014 року розірвано у судовому порядку.

За час сумісного проживання вони з чоловіком придбали за спільні кошти два автомобілі марки «УАЗ 3303-01», 1987 року випуску, та «Форд Транзит», 2003 року випуску. Зазначені транспортні засоби зареєстровані на ім'я відповідача.

Крім того ними за спільні кошти було побудовано житловий будинок по АДРЕСА_1

Посилаючись на те, що між нею та колишнім чоловіком склались неприязні відносини, вони часто конфліктують і не можуть поділити спільне сумісне майно подружжя, просила позов задовольнити.

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля марки «Форд Транзит», 2003 року випуску, що становить 27 155 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 657 грн 11 коп.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 03 березня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 7 895 грн, що становить Ѕ частини вартості автомобіля марки «УАЗ 3303-01», 1987 року випуску. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції у незміненій при перегляді апеляційним судом частині та рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, встановивши перелік майна, яке є об'єктом поділу, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), виходив із того, що відповідно до вимог ст. 60, ч. 1 ст. 70 СК України спільним майном подружжя є спірні автомобілі й позивачка має право на їх Ѕ частини. Оскільки визначити ринкову вартість автомобіля «УАЗ 3303-01» неможливо у зв'язку із відсутністю даних про його місцезнаходження, а автомобіль «Форд Транзит» продано після розірвання шлюбу за 54 310 грн, суд стягнув грошову компенсацію у розмірі 27 155 грн за належну їй частку у вказаному майні.

Відмовляючи у задоволенні вимог про поділ житлового будинку АДРЕСА_1 Вінницької області та земельної ділянки, на якій він розташований, суд дійшов висновку про те, що зазначене майно не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, є особистою приватною власністю відповідача і не може бути виділене позивачці. Земельна ділянка надана ОСОБА_6 для будівництва житлового будинку і господарських споруд ще у 1997 році. Будівництво житлового будинку було завершено у 2005 році.

Відмовляючи у задоволені вимог про встановлення факту проживання позивачки з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 02 квітня 2004 року до березня 2006 року, суд першої інстанції виходив із їх недоведеності.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, змінив судове рішення в частині відмови у стягненні Ѕ частки грошової компенсації вартості автомобіля «УАЗ 3303-01», стягнув 7 895 грн, виходячи з оцінки даного транспортного засобу, визначеної у звіті експертного автотоварознавчого дослідження від 10 грудня 2015 року.

Висновки апеляційного суду є правильними, відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом правильно застосовані.

Доводи касаційної скарги висновки суду не спростовують.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення суду першої інстанції у незміненій при перегляді апеляційним судом частині та рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2015 року у незміненій при перегляді апеляційним судом частині та рішення апеляційного суду Вінницької області від 03 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

В.А. Черненко

С.П. Штелик