Справа № 758/1866/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

14 вересня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Супрун Г. Б. ,

секретаря -Прокопенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вимогами про усунення перешкод у здійсненні ним права власності на нежиле приміщення загальною площею 60,70 кв.м. (групи приміщень №42) в літ. А по АДРЕСА_1. Мотивує позов тим, що відповідачем самовільно зайняте вказане нежиле приміщення, в якому на даний час знаходиться магазин "ІНФОРМАЦІЯ_3", в добровільному порядку звільняти його не бажає, чим порушує законні права позивача як власника данного приміщення.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав. Пояснив, що відповідач ОСОБА_2 являється приватним підприємцем відмовляється від звільнення нежилого приміщення, він з нею спілкувався, їй відомо про розгляд справи в суді, вона відмовилась підписуватись за отримання судової повістки, це свідчить про не бажання відповідача усунути перешкоди позивачу у володінні майно, чим порушується його конституційне право, передбачене ст. 41 Конституції України.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 19.04.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Киїського міського нотаріального округу Кондрою Л.В., зареєстровано в реєстрі за №70, є власником нежилого приміщення №1 (групи приміщень №42) (в літ. А) загальною площею 62,20 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1, загальною площею 60,70 кв.м. (а.с. 10-12).

25.05.2011 р. позивачем зареєстровано право власності на вказане нежиле приміщення площею 60,70 кв.м., про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав №30076772 від 25.05.20011 р., виданий КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна " (а.с. 14).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є приватним підприємцем та для реалізації товару використовує приміщення за адресою: АДРЕСА_1, в якості магазину.

Так, 03.06.2016 р. представниками КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва" проведено комісійне обстеження напівпідвального нежилого приміщення №1 групи приміщень №42 у будинку за адресою: АДРЕСА_1. В результаті обстеження встановлено, що у зазначеному приміщенні розміщено магазин сувенірів з Латинської Америки "ІНФОРМАЦІЯ_3". На письмовий припис від 03.06.2016 р. щодо надання документації на право використання зазначеного приміщення будь-яких документів не надано. В ході телефонної розмови з особою, яка назвалася власником магазину "ІНФОРМАЦІЯ_3", з'ясовано, що ніяких документів він надавати не буде, будь-які питання щодо приміщення №1 групи приміщень №42 у будинку за адресою АДРЕСА_1, запропоновано вирішувати в судовому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачу у користуванні нежилим приміщенням, внаслідок чого він позбавлений можливості розпоряджатись своєю власністю.

Як зазначив представник позивача, відповідач і до теперішнього часу продовжує вчиняти протизаконні дії, перешкоджати позивачу користуватись належним йому майном, ніяких дій щодо вирішення цього питання на законних підставах не бажає вчиняти.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 319, 391 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, усунути перешкоди ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у користуванні нежилим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (літ. А, групи приміщень №42), шляхом звільнення нежитлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) понесені судові витрати у розмірі 551,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Г. Б. Супрун