Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/273/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
23.06.2016смт. Доманівка
Доманівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Якименко Л.М., за участі секретаря Куш О.П., позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в смт.Доманівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення сплачених за товар коштів та судових витрат-
в с т а н о в и л а :
У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача приватного підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору роздрібної купівлі-продажу взуття, укладеного у вересні 2015 року, стягненні сплачених за товар коштів в сумі 1300 грн. та судових витрат. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що у вересні 2015 р. у торгівельній точці жіночого взуття «Софія» магазину «Магніт», що по вул.Одеській, 78є в м.Первомайськ, придбала у ОСОБА_2 жіночі демісезонні лаковані черевики чорного кольору вартістю 1300грн., одягнувши які декілька разів, виявила, що взуття неналежної якості: поверхня потріскалась, має неприглядний вигляд, у тріщинах видна матерчата основа, на яку виродбником нанесене лакове покриття, черевики стали непридатними для використання, що завадило ходити в них. Вказує, що при купівлі черевиків, їй не було надано: товарний чек, гарантійний талон чи інший документ, які б містили інформацію про товар, однак, при купівлі взуття були присутні двоє свідків. Зазначає, що 11.11.2015 р. звернулась до відповідачки з проханням повернути гроші, так як придбаний товар є неякісним, але їй було відмовлено з посиланням на пропущення 14-денного гарантійного строку. Відповідач відмовилась надати інформацію про себе, як суб'єкта підприємницької діяльності, відмовилась надати книгу скарг на її вимогу, до того ж, в магазині була відсутня будь-яка інформація для покупця, внаслідок чого, - не змогла своєчасно захистити свої права споживача.
24.12.2015року позивач направила поштовим звязком на адресу магазину Магніт торгівельна точка Софія, Акт-претензію, щодо придбання неякісного взуття, але відповіді не отримала. Посилаючись на ЗУ Про захист прав споживачів, на ст.ст. 698, 708 ЦК України, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась тричі, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про що свідчать поштові повідомлення.
Позивач в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Уточнивши, що купила у відповідача взуття, яке було не шкіряним, та через виявлені недоліки намагалась повернути до магазину, в чому їй було відмовлено. Намагаючись повернути сплачені за товар кошти, зверталась неодноразово до відповідача, починаючи з кінця жовтня 2015року, коли почала носити черевики. Всього взувала їх не більше 10 раз, була в черевиках і 11.11.2015 р., коли зверталась до відповідачки з приводу неякісного товару, який та обіцяла прийняти і повернути гроші, проте, реалізатор їй відмовила, пояснивши, що нічого не знає. Відповідач не пропонувала їй направити взуття на експертизу, щоб встановити якість товару, навпаки, поводила себе грубо.
Заслухавши позивача ОСОБА_1, допитавши свідків, встановивши обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.
Як вбачається з показань допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, у вересні 2015 року вони були присутні під час купівлі позивачем в магазині "Магніт" в м.Первомайськ у відповідача чорних лакованих черевиків за 1300грн., які після кількох одягань, ОСОБА_1 намагалась повернути або обміняти на якісний товар.
Судом встановлено, що у вересні 2015 року ОСОБА_1 купила в торгівельній точці "Софія" магазину "Магніт" в м.Первомайськ Миколаївської області лаковані черевики за 1300гривень, які почала носити в кінці жовтня 2015 року. Також встановлено, що позивач зверталась до відповідачки, як власниці торгівельної точки, намагаючись повернути придбаний товар з вирішенням питання про повернення їй сплачених за товар коштів, надсилала поштою претензію на ім"я відповідачки з питання повернення неякісного товару та отримання сплачених за товар коштів, проте, жодних дій з вирішення її звернення відповідачем вчинено не було і будь-якої відповіді на звернення позивачці відповідачем не надано.
До суду відповідач заперечень на позов не надала, участі у розгляді справи не брала, про час і місце розгляду справи 25.05.2016 р., 08.06.2016 р. та 22.06.2016р. була повідомлена належним чином, про що свідчать поштові повідомлення.
Отже, відповідачем не були спростовані обставини, на які позивач посилалась в обгрунтування вимог про розірвання договору купівлі-продажу і повернення сплачених за товар коштів, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити за умови повернення нею відповідачу придбаного товару.
Так, ст.ст. 60, 61 ЦПК встановлені правила розподілу доказування між сторонами та звільнення сторони від доказування. За загальним положенням, передбаченим ст.60 ЦПК, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК. Вказане правило діє, якщо в нормах матеріального права немає вказівки про перерозподіл обов'язків доказування.
Однією із загальних засад цивільного законодавства, наряду з іншими, є свобода договору (ст.3 ЦК).
Згідно з ч.1 ст.627 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Законом України №3795-У1 від 22.09.2011р. вказана норма доповнена ч.2, за якою у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Відповідно до ОСОБА_5 №1023-ХП регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
При вирішенні спорів про захист прав споживача слід враховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов'язання, лежить на продавцеві (виготівникові).
До фактів, які підлягають доказуванню у справах про захист прав споживачів, перш за все, слід віднести: чи мало місце придбання продукції (замовлення послуги); чи надавалась інформація про товар (послугу) і яка саме; відомості про властивості товару та відповідність їх потребам споживача та вимогам встановлених нормативів; чи мало місце використання товару; чи мало місце заподіяння шкоди, що завдана життю, здоров'ю або майну споживача.
Про факт придбання, замовлення товарів (послуг) у звичайний спосіб засобом доказування є розрахунковий документ - квитанція, товарний чи касовий чек, квиток, талон, інш. (пп.7 ч.1 Закону №1023-ХП); письмовий правочин; стосовно товару на який встановлено гарантійний строк - технічний паспорт чи інший документ, що його замінює, з позначкою про дату продажу (п.11 ст.8 Закону №1023-ХП).
У п.9 постанови Пленуми ВСУ від 12.04.1996р. №5 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про захист прав споживачів роз'яснено, що вимоги можуть заявляти споживачі, які мають на товари квитанцію, товарний чи касовий чек або інший письмовий документ. Втрата зазначених документів, неодержання їх при придбанні товару чи неможливість їх відновлення не позбавляє споживача права доводити факт купівлі-продажу з допомогою свідків. Тобто, тягар доказування факту придбання, замовлення товарів (послуг) покладається на споживача.
Відповідно до ч.4 ст.17 Закону №1023-ХП на вимогу споживача продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний надати йому контрольно-вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну продукції. У разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний організувати проведення експертизи продукції, яка проводиться за рахунок останнього.
Неналежна якість продукції передбачає наявність у ній недоліків. У статті 8 Закону №1023-ХП розмежовано товари неналежної якості на такі категорії: товари, що мають недоліки; товари, що мають істотні недоліки; фальсифіковані товари.
Відповідно до визначення термінів у ст.1 Закону 1023-ХП недолік - це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).
Якщо ж недолік робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а)він взагалі не може бути усунутий; б)його усунення потребує понад 14-ти календарних днів; в)він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором - то це істотний недолік товару.
Продукція, яка виготовлена з порушенням технології або неправомірним використанням знака для товарів та послуг, чи копіюванням форми, упаковки, зовнішнього оформлення, а також неправомірним відтворенням товару іншої особи - є фальсифікованим товаром.
Істотні недоліки, що виникли з вини виробника (продавця, виконавця) чи фальсифікований товар, у разі виникнення потреби у визначенні причини втрати якості товару, гарантійний термін якого не вичерпався, підтверджуються висновком експертизи, яку продавець відповідно до п.13 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженому Постановою КМУ №506 від 11.04.2002 року, зобовязаний організувати у триденний термін з дня одержання письмової заяви від споживача.
Законом №1023-ХП передбачено право споживача вимагати розірвання договору: на підставі п.1 абз.2 ч.1 ст.8 у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач має право на розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми.
Згідно положень ЗУ "Про захист прав споживача" відповідно до яких у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця.
Відповідно до узагальнення судової практики Верховного Суду України з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009-2012 роки) від 01.02.2013 року, при вирішенні спорів про захист прав споживачів слід ураховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов'язання, в тому числі й за спричинену шкоду, лежить на продавцеві (виготівникові).
Постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1994р. №172 "Про реалізацію окремих положень Закону України "Про захист прав споживачів" (з відповідними змінами), затверджено Перелік сезонних товарів згідно з додатком №1, гарантійні терміни за якими обчислюються з початку відповідного сезону, відповідно до якого, наряду з іншими, - взуття зимового асортименту - з 15 листопада по 15 березня; весняно-осіннього асортименту - з 15 березня по 15 травня та з 15 вересня по 15 листопада, проте, відповідач не надала суду будь-яких доказів для підтвердження до якого асортименту відноситься придбаний позивачем товар взуття, та коли саме звернулась позивач з приводу купівлі неякісного взуття. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 212-215, 224, 225 ЦПК України, суд -
Розірвати договір роздрібної купівлі-продажу взуття: - лакованих черевиків, укладений сторонами у вересні 2015року в магазині "Магніт" торгівельна точка "Софія" в м.Первомайськ, вул.Одеська, 78є, Миколаївської області.
Зобов"язати приватного підприємця ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 сплачену за лаковані черевики суму у розмірі 1300 ( одну тисячу триста) гривень, за умови повернення позивачем вказаного товару відповідачу.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551,20грн. сплаченого при зверненні до суду судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Доманівський районний суд Миколаївської області відповідно до ст.294 ЦПК України.
Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_6