Справа № 344/2688/16-ц
Провадження № 2/344/2918/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Мічути Т.Б.

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 22 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики. Відповідно до договору позики, ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 800 000,00 грн., що підтверджується розпискою, а відповідач зобовязався повернути кошти до 01 лютого 2015 року. Свої зобовязання позивач виконав у повному обсязі, а відповідач незважаючи на те, що термін виконання зобовязання настав, позику не повернув та не сплатив передбачені договором проценти за користування нею. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по процентах, нарахованих за період з 23.12.2014 року по 23.06.2015 року за користування кредитними коштами згідно договору позики від 22.12.2014 року у сумі 50 000,00 грн.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав на підставах, викладених у позові, пояснив, що дійсно відповідачем 23 січня 2015 року була частково погашена заборгованість за укладеним договором у сумі 542 000,00 грн., просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач до суду не прибув, проте до суду надана заява, в якій просить слухати справу у його відсутності, також надані письмові заперечення, в яких просив суд в задоволенні позову відмовити, зазначивши, що 23 січня 2015 року повернув позивачу частину позики у сумі 542 000,00 грн., а решту не зміг повернути, через обставини, які від нього не залежали, з врахуванням п. 1.2.2 договору розмір процентів за період з 23.12.2014 року по 23.06.2015 року вираховується на загальну суму 271 770,83 грн.

Суд, вислухавши пояснення сторін, які приймають участь у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

22 грудня 2014 року між ОСОБА_1, Позикодавцем, та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно п. 1 якого Позикодавець передає, а Позичальник приймає у власність 800 000,00 грн. (а.с. 2).

Факт одержання коштів у сумі 800 000,00 грн. підтверджується розпискою, власноручно написаною ОСОБА_2 (а.с. 3).

Пункт 1.2 договору позики встановлює, що Позикодавець має право на одержання від Позичальника процентів від суми позики в розмірі 12,5 % річних, що складає 100 000,00 грн.

Пунктом 1.2.1 договору передбачено, що проценти виплачуються в день повернення позики. Проценти сплачуються готівкою у гривні за адресою Позикодавця, якщо сторони не дійшли згоди щодо іншого місця передачі.

Відповідно до п. 1.2.2 договору, у разі часткового повернення позики проценти нараховуються на неповернуту суму позики.

Згідно п. 2 укладеного договору, Позичальник зобовязався повернути Позичкодавцеві позику, а також проценти готівкою в строк до 01 лютого 2015 року (а.с.2).

23 грудня 2014 року між ОСОБА_2, Продавцем, та ОСОБА_3, Покупцем, був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 М. в місті Івано-Франківську (а.с. 27-28).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Ст. 1046 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 23 січня 2015 року відповідачем було повернуто позивачу позику в частині у сумі 542 000,00 грн., що підтверджено позивачем у судовому засіданні, інша сума позики у строк, вказаний у розписці та договорі позики, не була повернута.

За таких обставин, відповідно до п. 1.2.2 договору позики від 22.12.2004 року, проценти розраховуються наступним чином.

За період з 23.12.2014 року по 23.01.2015 року за користування 800 000,00 грн. становить 8 333,33 грн. з наступного розрахунку:

800 000,00 грн. (сума позики) х 12,5 (розмір процентів відповідно до п. 1.2 договору) : 100 : 12 місяців (кількість місяців у році) х 1 місяць (кількість місяців прострочення) = 8 333,33 грн.

За період з 23.01.2015 року по 23.06.2015 року за користування 258 000,00 грн. становить 8 333,33 грн. з наступного розрахунку:

258 000,00 грн. (сума неповернутої позики) х 12,5 (розмір процентів відповідно до п. 1.2 договору) : 100 : 12 місяців (кількість місяців у році) х 5 місяців (кількість місяців прострочення) = 13 437,50 грн.

Загальна сума процентів за період з 23.12.2014 року по 23.06.2015 року складає 21 770,83 грн. з розрахунку: 8 333,33 грн. + 13 437,50 грн. = 21 770,83 грн.

Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний звязок доказів у їх сукупності, судом встановлений факт того, що відповідач не виконав у повному обсязі зобов'язання, покладені на нього за договором позики, частково повернув суму боргу, в зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за період з 23.12.2014 року по 23.06.2015 року у сумі 21 770,83 грн.

Оскільки суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, тому на підставі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені витрати на сплату судового збору (а.с. 8), а саме: судовий збір у сумі 239,99 грн.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 629, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222, 223, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проценти за договором позики у сумі 21 770,83 грн. (двадцять одна тисяча сімсот сімдесят грн. 83 коп.) та судовий збір у сумі 239,99 грн. (двісті тридцять девять грн. 99 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вступна та резолютивна частини рішення складені, підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 10 травня 2016 року.

Повний текст рішення суду складений 12 травня 2016 року.

Суддя Л.В. Мелещенко