АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ремеза В.А.

суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.,

за участю секретаря - Синенка Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2016 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Апостольського районного управління юстиції у Дніпропетровській області Пожидаєвої-Чистик Н.В., заінтересована особа публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 07 жовтня 2015 року звернулась до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області Пожидаєвої-Чистик Н.В., зазначивши заінтересованою особою ПАТ КБ «Приватбанк», в якій просила суд поновити строк звернення до суду з даною скаргою; визнати неправомірними дії головного державного виконавця ВДВС Апостолівського РУЮ у Дніпропетровській області Пожидаєвої-Чистик Н.В., яка не виконала вимог ч. 5 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки підчас примусового виконання виконавчого листа № 2-9157/2010, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 21 березня 2011 року, строк чинності звітів про оцінку нерухомого майна закінчився 28 березня 2013 року, рухомого - 31 січня 2013 року, а прилюдні торги з реалізації арештованого майна були проведені лише 28 травня 2013 року за стартовою ціною, визначеною у звітах про оцінку, які на час організації та проведення торгів та аукціону біли не чинні; визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області Пожидаєвої-Чистик Н.В., яка не виконала вимоги ч. 1 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки передала арештоване майно на зберігання стягувачу без надання заявниці копії акту опису, крім того, спричинила умови, за яких стало неможливим відновлення прав заявниці та законних інтересів в результаті визнання торгів недійсними, оскільки до теперішнього часу не провела оцінки арештованого майна для повторних торгів, як і не повернула його заявниці.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її скаргу, посилаючись на те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 оскаржує дії, які взагалі до компетенції державного виконавця не відносяться. У разі, якщо заявник вважає, що діями останнього їй було заподіяно шкоду, або неповернуте чи знищено майно, вона має право звернутися до суду з відповідною заявою в порядку позовного провадження.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можливо виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, в провадженні головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області Пожидаєвої-Чистик Н.В. перебувало виконавче провадження № 33338224, яке було відкрито постановою від 10 липня 2012 року щодо виконання виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по цивільній справі № 2-9157/2010 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у сумі 2 259 680,84 грн. Одночасно з відкриттям провадження був накладений арешт на певне майно боржника; складений опис арештованого майна та майно, що становить предмет іпотеки передано на відповідальне зберігання стягувачу. Відповідні документи були отримані ОСОБА_2 поштою у липні 2012 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2015 року в задоволені скарги відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2015 року скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2015 року та направлено справу до того ж суду на новий розгляд.

Звертаючись до суду з скаргою, ОСОБА_2 зазначала, що державний виконавець без її участі та без надання їй копії акту передав арештоване майно на зберігання ПАТ КБ «ПриватБанк», також просила поновити їй строк для подання даної скарги.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Положеннями ст. 385 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії можуть провадитися за присутності понятих. Присутність понятих обов'язкова під час вчинення виконавчих дій, пов'язаних з примусовим входженням до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернене йому в натурі; до житлових будинків і квартир для забезпечення примусового виселення з них та вселення в них; до будинків, квартир та інших приміщень, в яких перебуває дитина, яка має бути передана іншим особам відповідно до рішення суду; під час проведення огляду, арешту, вилучення і передачі майна.

Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень.

У п. 4.2.2, 4.2.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень(в редакції, чинні на дату складання акту опису та арешту майна) зазначено, що акт опису та арешту майна підписується державним виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також може бути підписаний іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна. У разі відмови від підпису сторін чи інших осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в акті.

Якщо опис і арешт майна здійснюються за участю боржника або його представника, акт опису та арешту майна складається в двох примірниках. Перший залишається в провадженні державного виконавця, а другий видається боржнику під розписку на першому примірнику, що залишається у державного виконавця.

Разом з тим суд першої інстанції не перевірив під час розгляду справи наведені скаржником обставини порушення її прав державним виконавцем щодо невручення їй копії акту про опис та арешт майна від 10.07.2012р., так само не перевірив наведені скаржником обставини порушення її прав державним виконавцем підчас примусового виконання виконавчого листа з урахуванням положень ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» та не дослідив з цього приводу матеріали виконавчого провадження, що свідчить про порушення судом порядку розгляду скарги ОСОБА_2, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 307, 312 ч.1 п.3, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів, з моменту проголошення.

Судді: