Провадження № 2/522/500/16
13 липня 2016 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Свяченої Ю.Б.,
при секретарі Шеян І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, та просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №85 по вул. Пастера, 1/3 в м. Одесі, шляхом зняття ГУ ДМС України в Одеській області його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Позивачка обґрунтовує вимоги тим, що вона на підставі рішення виконавчого комітету Центральної районної ради депутатів трудящихся м. Одеси №450 від 04 жовтня 1974 року отримала однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, в якій зареєстрована та проживає. У зазначеній квартирі також зареєстрований чоловік позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дві доньки позивачки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, внучка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, а також колишній зять ОСОБА_2, котрий там не мешкає починаючи з 2010 року.
Також позивач вказує, що у звязку з наявністю прописки відповідача в квартирі їй доводиться сплачувати більшу суму за комунальні послуги, що вводить її в скрутне матеріальне становище. Тому, позивачка просить визнати відповідача таким, що втратила право користування вищевказаною квартирою.
ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити, та подала заяву про розгляд справи в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, був сповіщений про розгляд справи належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав та про причини неявки суд не повідомляв.
У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.
У відповідності до п. 116 цих Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. П. 119 Правил передбачено, що після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені. Невручені поштові відправлення зберігаються об'єктом поштового зв'язку до закінчення шестимісячного строку з дня прийняття їх для пересилання, невиплачені поштові перекази - протягом трьох років з дня прийняття їх для пересилання. Протягом зазначеного строку відправник/адресат може звернутися до оператора поштового зв'язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом.
До суду повернулось поштове повідомлення форми Ф-20 за закінченням строку зберігання, що свідчить про те, що відповідач до операторів поштового зв'язку не звертався. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання процесуальних обов'язків відповідачем, тому суд вважає, що останній про розгляд справи був сповіщений належним чином.
Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
На підставі викладеного, з урахуванням дотримання судом вимог ст. 74 ЦПК України про сповіщення, суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною, та вважає за можливе розглядати справу за його відсутності в заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, прийнявши докази, що є наявними у матеріалах справи, вислухавши думки сторін та пояснення свідків, повно і всебічно з'ясувавши обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Центральної районної ради депутатів трудящихся м. Одеси №450 від 04 жовтня 1974 року ОСОБА_1 отримала однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.
У даній квартирі позивачка зареєстрована та постійно мешкає, що вбачається з відповідної довідки-виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію №7068 від 14 грудня 2015 року.
Також судом встановлено, що у спірній квартирі зареєстрований також чоловік позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дві доньки позивачки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, внучка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, а також колишній зять ОСОБА_2, котрий там не мешкає починаючи з 2010 року. 14 грудня 2010 року був розірваний шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, про що свідчить відповідне свідоцтво серії 1-ЖД №098743.
У судовому засіданні позивачка пояснила, що відповідач після розірвання шлюбу з її донькою не зявлявся у спірній квартирі, та його місцезнаходження на даний час невідоме.
Ці обставини підтверджуються також поясненнями допитаних у судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_8, та ОСОБА_9
Зокрема, свідок ОСОБА_8, яка є донькою позивачки, у судовому засіданні пояснила, що відповідач її колишній чоловік, який з 2010 року після розірвання шлюбу зібрав речі та виїхав зі спірної квартири. Спільних дітей у них немає, та місцезнаходження відповідача їй не відоме.
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні зазначила, що є сусідкою позивачки. Їй відомо, що відповідач зловживав спиртними напоями, а протягом останніх шести років, після розлучення з ОСОБА_8, він не зявлявся у квартирі.
В суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідком, його пояснення відповідають та не суперечать обставинам, свідчення про які містяться в інших зібраних по справі доказах.
Згідно ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
За п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Таким чином, у судовому засіданні доведено, що відповідач не проживає за вказаною адресою, не приймає участі в оплаті за житлово-комунальні послуги та в утриманні вищевказаної квартири, однак, зареєстрований у квартирі позивачки, у звязку з чим їй доводиться сплачувати більшу суму за комунальні послуги, що вводить її в скрутне матеріальне становище.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона постилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.
Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.
Керуючись п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №85 по вул. Пастера, 1/3 в м. Одесі, шляхом зняття ГУ ДМС України в Одеській області відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя Ю.Б. Свячена