У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №2-365/11

Провадження № 4-с/348/4/16

05 липня 2016 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.,

секретаря: Боєчко О.Р.,

з участю представника віділу ДВС: ОСОБА_1

заінтересованої особи: ОСОБА_2

представника заінтересованої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_1 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві № 48996890 від 14.12.2015 р. та зобовязання вчинити певні дії, заінтересована особа: ОСОБА_2.

ВСТАНОВИВ:

04.05.2016 р. ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулось в суд із скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_1 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві № 48996890 від 14.12.2015 р. та зобовязання вчинити певні дії, заінтересована особа: ОСОБА_2.

В обгрунтування посилається на, те що постановою державного виконавця відділу ДВС Навдірнянського РУЮ ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження № 48996890 про примусове виконання виконавчого листа № 2-365/11, виданого 10.05.2011 р. Надвірнянським районним судом про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 366272,71 грн.

14.04.2016 р. на адресу ПАТ «Брокбізнесбанк» надійшла постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, винесена 14.12.2015 р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_1 за № 48996890.

В забезпечення виконання умов кредитного договору між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 05.07.2006 р. укладено договір іпотеки за № Д-432, за умовами якого предметом іпотеки є: домоволодіння, що знаходиться за адресою: с. Красна, вул. С.Стрільців 95, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, а також три земельні ділянки.

Зазначену постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_1 вважають неправомірною і такою, що порушують їх права.

Законодавство України про виконавче провадження гарантує всім сторонам виконавчого провадження рівні права та свободи під час виконавчого провадження, та гарантії їх захисту зі сторони держави.

В постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві державний виконавець відділу ДВС Надвірнянського РУЮ ОСОБА_1 вказує встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно боржника, а тому керуючись п. 9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ підлягає поверненню.

Вважають, що обґрунтування державним виконавцем Дімничем Т.І. свого рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві суперечить вимогам Конституції України, Цивільного процесуального кодексу України та Закону України «Про виконавче провадження» і свідчить про його бездіяльність по виконанню рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення стягувану виконавчого документа та авансованого внеску державний виконавець виносить постанову з обовязковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Проте постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, яка винесена державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_1 14.12.2015 р. за № 48996890, надійшла на адресу ПАТ «Брокбізнесбанк» лише 14.04.2016 р., що є грубим порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження».

22.12.2015 р. до «Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» внесено зміни, за якими реалізація земельних ділянок здійснюється лише разом з будівлями та спорудами, розташованими на цій земельній ділянці одним лотом.

Також, відповідно до постанови Правління НБУ від 10.06.2014 р. № 339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 11.06.2014 р. № 45 про початок ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» на період з 11.06.2014 р. до 10.06.2015 р. Рішенням виконавчої дирекцієї Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.05.2015 р. № 103 продовжено процедуру ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» до 10.06.2016 р.

Тому несвоєчасне повернення виконавчого документа позбавляє ПАТ «Брокбізнесбанк» можливості вчасно задовольнити свої вимоги як стягувача про стягнення заборгованості за рішенням суду від 18.04.2011 р. по справі № 2-365/11, що в подальшому тягне за собою несвоєчасне виконання зобовязань ПАТ «Брокбізнесбанк» перед вкладниками.

Представник заявника в судове засідання не зявився, однак від нього поступило клопотання, в якому просить справу розглядати у його відсутності, вимоги заяви підтримує в повному обємі з підстав, зазначених в заяві, просить визнати неправомірними дії державного виконавця відділу ДВС Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_1, та скасувати постанову повернення виконавчого документа стягувачеві № 48996890 від 14.12.2015 р.

Державний виконавець в судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги, підтримав письмові заперечення, зазначаючи, що всі його дії та рішення законні та обґрунтовані. Просить відмовити в задоволенні скарги.

В запереченні на скаргу державний виконавець зазначив, що вимоги скарги не визнає з наступних підстав. Так скаржник вказує на те, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві винесена державним виконавцем 14.12.2015 р. за № 48996890, однак надійшла на адресу ПАТ «Брокбізнесбанк» лише 14.04.2016 р., що є грубим порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження». Зазначає, що виконавчий документ разом з постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві було направлено 15.12.2015 р. за № 5189 на адресу, зазначену у виконавчому документі, а саме: ПАТ «Брокбізнесбанк», м. Івано-Франківськ, вул. Вовчинецька 9. Однак у березні 2016 р. лист із постановою про повернення виконавчого листа стягувачеві та виконавчим документом було повернуто на адресу відділу ДВС Надвірнянського РУЮ, у звязку з чим державним виконавцем через інтернет мережу було встановлено, що ПАТ «Брокбізнесбанк» на даний час перебуває у процесі ліквідації та введено тимчасову адміністрацію. Також було знайдено адресу, куди пізніше направлено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві та виконавчий лист, а саме: ПАТ «Брокбізнесбанк», м. Київ, проспект Перемоги 41.

Також скаржник зазначає, що 22.12.2015 р. до «Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» внесено зміни, за якими реалізація земельних ділянок здійснюється лише разом з будівлями та спорудами, розташованими на цій земельній ділянці одним лотом. Однак постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві була винесена на вісім днів раніше, ніж внесено зміни до «Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів», а саме 14.12.2015 р.

Крім того вказує, що до відділу ДВС Надвірнянського РУЮ 26.05.2016 р. повторно поступила письмова заява стягувача про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа № 2-365 від 10.05.2011 р. про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» 366272,71 грн. боргу.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні також заперечили проти задоволення скарги.

Суд заслухавши пояснення сторін, перевіривши наявні матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною першою статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Надвірнянського районного суду від 06.04.2011 року справі за № 2-365/11 р. позов ПАТ «Брокбізнесбанк» задоволено та присуджено стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 366272,71 грн., та по 910 грн. судових витрат з кожного (а.с. 54).

Рішення вступило в законну силу 19.04.2011 р. та 10.05.2011 р. видано виконавчі листи.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Навдірнянського РУЮ ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження № 48996890 про примусове виконання виконавчого листа № 2-365/11, виданого 10.05.2011 р. Надвірнянським районним судом про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 366272,71 грн.

14.04.2016 р. на адресу ПАТ «Брокбізнесбанк» надійшла постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, винесена 14.12.2015 р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_1 за № 48996890 (а.с. 63-64).

В забезпечення виконання умов кредитного договору між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 05.07.2006 р. укладено договір іпотеки за № Д-432, за умовами якого предметом іпотеки є: домоволодіння, що знаходиться за адресою: с. Красна, вул. С.Стрільців 95, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, а також три земельні ділянки (а.с. 68-70).

22.12.2015 р. до «Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» внесено зміни, за якими реалізація земельних ділянок здійснюється лише разом з будівлями та спорудами, розташованими на цій земельній ділянці одним лотом.

Також, відповідно до постанови Правління НБУ від 10.06.2014 р. № 339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 11.06.2014 р. № 45 про початок ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» на період з 11.06.2014 р. до 10.06.2015 р. Рішенням виконавчої дирекцієї Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.05.2015 р. № 103 продовжено процедуру ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» до 10.06.2016 р. (а.с. 65-67).

Висновки державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві є безпідставними з огляду на наступне.

Згідно зі ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 9 ч.З ст.129 Конституції України передбачено одну з основних засад судочинства - обов'язковість рішень суду.

У відповідності до ст.13 Закону України «Про судоустрій України» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади їх посадовими та службовими особам на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Аналогічну норму містить стаття 14 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади, установи, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним Законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, а також порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця.

Статтею 2 Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу». Обов'язки державних виконавців та права громадянина регламентовано законодавством України.

Згідно статті 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Частиною 1 статті 11 Закону встановлений обов'язок державного виконавця вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу вимог ст.17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо, зокрема: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, а також наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Проведеними під час виконавчого провадження заходами виявлено, що на звернення стягнення на майно боржника встановлена законом заборона.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_1 від 14.12.2015 р. за № 48996890 повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження».

15.12.2015 року вказана постанова відправлена на адресу стягувача, доказів направлення постанови рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням суду не надано. Згідно скарги ПАТ «Брокбізнесбанк» вказана постанова надійшла на адресу ПАТ «Брокбізнесбанк» 14.04.2016 р. Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин суду державним виконавцем надано не було.

Про наявність обставин, зазначених у ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець складає акт. У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску разом із звітом державного виконавця про його використання. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Однак, з наданих суду матеріалів вбачається, що державним виконавцем не вжито усіх передбачених законом дії по виконанню рішення суду. Зокрема державним виконавцем були здійснені запити до Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державної податкової інспекції. Згідно отриманих відповідей було з'ясовано про наявність нерухомого майна, зареєстрованого за боржником, а саме на домоволодіння за адресою: с. Красна, вул. С.Стрільців 25, Надвірнянського району, земельну ділянку площею 0,1032 га, земельну ділянку площею 0,2538 га, земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовані за адресою: с. Красна, вул. С.Стрільців 25, Надвірнянського району, які знаходяться в іпотеці ПАТ «Брокбізнесбанк», та на яке встановлена законом заборона на звернення стягнення.

Виходом за адресою зазначеної у виконавчому листі встановлено, що за зазначеною адресою під час перевірки майна боржника не виявлено, про що державним виконавцем Дімнич Т.І. 07.12.2016 року було складено відповідний акт.

Як вбачається з наведеного, державним виконавцем було здійснено ряд заходів щодо розшуку майна боржника та про відсутність якого складено акт. Однак, вказані запити та відповіді датовані ще вереснем та жовтнем 2015 року, станом на даний час матеріальне становище боржника могло змінитися. Також надані матеріали не містять відомостей про розшук іншого майна та грошових коштів, належних боржнику, направлення запитів до відповідних реєструючих органів щодо встановлення наявності доходів у боржника, його працевлаштування, наявності іншого нерухомого майна. Лише один раз, 07.12.2015 року державним виконавцем складено акт про те, що за адресою, вказаною у виконавчому документі, майна боржника не виявлено.

З врахуванням вищевикладеного, доказів, які б свідчили про вжиття державним виконавцем всіх можливих заходів для своєчасного та повного виконання рішення суду відділом ДВС Надвірнянського РУЮ суду не надано.

Отже, приймаючи постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, державний виконавець не дотримався в повному обсязі вимог Закону України «Про виконавче провадження» та не провів усіх передбачених законом дії по виконанню рішення суду, а відтак постанова про повернення виконавчого документу від 14.12.2015 року винесена передчасно, та як наслідок підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Однак, доказів про направлення постанови рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення державним виконавцем суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи наведене, а також те, що державний виконавець не провів усіх передбачених законом дії по виконанню рішення суду, суд не приймає до уваги посилання державного виконавця, на те, що на даний час вищевказаний виконавчий лист повторно пред'явлений до виконання і ним здійснюються необхідні заходи для повного та фактичного його виконання, як на підставу для відмови у задоволенні скарги. При цьому суд враховує, що будь-яких доказів на підтвердження того, що державним виконавцем здійснюються необхідні заходи для повного та фактичного його виконання суду надано не було.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що скарга ПАТ «Брокбізнесбанк» підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, ст. ст. 11, 37, 47 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_1 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві № 48996890 від 14.12.2015 р. та зобовязання вчинити певні дії, заінтересована особа: ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу неправомірними.

Постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 14.12.2015 р. за № 48996890 скасувати.

Зобовязати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_1 провести виконавчі дії з виконання рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.04 2011 року № 2-365/11 р.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення через Надвірнянський районний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Міськевич О.Я.