Справа№592/1126/16-ц
Провадження №2/592/805/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Кондратенка М.В., за участю секретаря Кучерявої Т.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 і поданого в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» про відшкодування моральної шкоди -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 свої вимоги , заявлені в інтересах ОСОБА_2 обгрунтовує тим, що працівник перебував у трудових відносинах з відповідачем з 27.06.1989 р. по 30.11.2015 р., звільнений з роботи за власним бажанням у зв»язку з виходом на пенсію.

Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання №8 від 27.10.2015 р. ОСОБА_2 встановлені професійні захворювання:

- Основний діагноз : ХОЗЛ пилової етіології II ст., фаза нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст. Легенева недостатність II ст. Захворювання професійне. Вібраційна хвороба від впливу локальної вібрації II ст. в формі вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок з вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях і ангіоспазмами пальців рук, міофіброз м'язів передпліч та плечового поясу, двосторонній плече-лопатковий періартроз, деформуючий остеоартроз ліктьових та променево-зап'ясткових суглобів зі стійким больовим синдромом і обмеженням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне (від впливу вібрації, фізичного перенапруження на виробництві).

Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (III ст.). Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві.

Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт пилової етіології.

- Супутній діагноз: Гіпертонічна хвороба II ст. (гіпертонічна ангіопатія сітківки), 2 ст., ризик III. Вузловий зоб 0-1 ст. Пресбіопія. Хронічний фарингіт, ремісія.

У п. 16 і п.17 акту зазначено, що професійні захворювання виникли через недосконалість технологій, неефективність застосування засобів індивідуального захисту. Причинами виникнення професійних захворювань є проведення робіт в умовах підвищених рівнів пилу, шуму та вібрації.

А це свідчить, що роботодавець не забезпечив виконання вимог ДСН 3.36-037-99 « Державні санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку і інфразвуку « , п. 1.3 та чим підтверджено наявність вини відповідача, який не створив здорових та безпечних умов праці і як того вимагає ст.7 Закону України «Про охорону праці».

Згідно довідки Спеціалізованої МСЕК м. Суми від 18.11.2015 року про визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності ОСОБА_2 склала 65 % , первинно , встановлено ІІІ групу інвалідності. Рекомендоване медикаментозне, санаторне лікування у пульманогола, ЛОР, невропатолога.

Умови праці, внаслідок яких у працівника виникли професійні захворювання та що потягли за собою втрату професійної працездатності на 65%, заподіяли йому моральну шкоду, яку оцінює у сумі 65 000 грн. і обґрунтовує втратою здоров»я ОСОБА_2 , перенесеними моральними стражданнями, порушенням нормальних життєвих зв'язків та звичок, що потребує додаткових зусиль для організації життя, необхідністю придбання медпрепаратів та ліків.

Враховуючи зазначене, а також відповідно ч. 2 ст. 153, ст. 237-1 КЗпП України , просить ухвалити рішення, яким :

-стягнути на користь ОСОБА_2 з відповідача 65 000 грн. на відшкодування спричиненої йому моральної шкоди у зв»язку з профзахворюваннями.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримала з зазначених вище підстав.

Представник відповідача - ПАТ « Сумський завод «Насосенергомаш» ОСОБА_4 позов не визнала з тих підстав, що працівник сам під час роботи не дотримувався вимог законодавства по охороні праці, не ефективно використовував засоби особистого захисту та якими забезпечувався, був ознайомлений з умовами роботи та шкідливими факторами і продовжував працювати, отримуючи відповідно доплати, додаткове харчування та дні відпусток. Враховуючи зазначене, просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, перевіривши і оцінивши надані докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з врахуванням вимог ст. 237-1 КЗпП України, ст. ст.1167, 1168 ЦК України і наступних обставин.

1. Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з відповідачем - ПАТ « Сумський завод « Насосенергомаш» з 27.06.1989 р. по 30.11.2015 р., звільнений з роботи за власним бажанням у зв»язку з виходом на пенсію. Зазначена обставина підтверджується копією трудової книжки працівника / а.с. 5-7/.

Згідно виписки із медичної карти хворого № 08-06/927 клініки НДІ гігієни праці та профзахворювань ХНМУ , акту № 8 від 27.10.2015 р. розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 і складеного комісією АТ « Сумський завод « Насосенерголмаш « , ОСОБА_2 встановлені такі професійні захворювання:

- Основний діагноз : ХОЗЛ пилової етіології II ст., фаза нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст. Легенева недостатність II ст. Захворювання професійне. Вібраційна хвороба від впливу локальної вібрації II ст. в формі вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок з вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях і ангіоспазмами пальців рук, міофіброз м'язів передпліч та плечового поясу, двосторонній плече-лопатковий періартроз, деформуючий остеоартроз ліктьових та променево-зап'ясткових суглобів зі стійким больовим синдромом і обмеженням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне (від впливу вібрації, фізичного перенапруження на виробництві).

Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (III ст.). Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві.

Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт пилової етіології.

- Супутній діагноз: Гіпертонічна хвороба II ст. (гіпертонічна ангіопатія сітківки), 2 ст., ризик III. Вузловий зоб 0-1 ст. Пресбіопія. Хронічний фарингіт, ремісія. / а.с. 8, 10 /.

Згідно висновку комісії, професійні захворювання у ОСОБА_2 виникли у зв'язку з недосконалістю технологій, неефективністю застосування засобів індивідуального захисту. Згідно п.п. 17,19 ОСОБА_3 , причиною профзахворювань працівника є шкідливі фактори умов його праці: проведення робіт в умовах підвищених рівнів виробничого шуму, пилу, фізичного перенапруження ; не виконання роботодавцем вимог ДСН 3.36-037-99 « Державні санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку і інфразвуку « , п. 1.3 /а.с.8/.

Відповідно до довідки Спеціалізованої МСЕК від 05.11.2015 р. серії 12 ААА за № 150936, акту огляду МСЕК за № 911 від 18.11.2015 р. , ОСОБА_2 встановлено 65% стійкої втрати працездатності внаслідок професійних захворювань / а.с. 9, 24-27 /.

Відповідачем не надано суду безсумнівних доказів того, що професійні захворювання отримані працівником з його вини - невиконання чи ігнорування ним вимог законодавства щодо забезпечення безпечних умов праці.

Тому зазначені вище професійні захворювання ОСОБА_2 повязані з невиконанням роботодавцем у повному обсязі вимог ст.ст. 6, 7, 13 Закону України "Про охорону праці" щодо створення безпечних умов праці, що має причинний звязок з виникненням професійних хвороб і наступившими наслідками погіршенням стану здоровя працівника, який має право на відшкодування спричиненої шкоди.

2. Умови праці і внаслідок яких працівник ОСОБА_2 отримав професійні захворювання, заподіяли йому моральну шкоду, яка полягає у втраті здоровя , що потягло окремі життєві обмеження, необхідність лікування, позбавлення можливості щодо реалізації у повному обсязі своїх звичок та бажань. Ушкодження здоровя призвело до негативних наслідків морального характеру, що потребує додаткових зусиль для організації життя. Тому така шкода підлягає відшкодуванню у відповідності до вимог ст.ст. 173 , 237-1 КЗпП України.

Частина 1 ст.1168 ЦК України зазначає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України, власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно вимог ст. 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я, пов»язаним з виконанням трудових обов»язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Суму моральної шкоди необхідно визначати згідно розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової / шкоди» , з урахуванням характеру і обсягу заподіяних моральних, фізичних страждань, стану здоровя потерпілої особи, характеру та тяжкості захворювання, його наслідків, істотності вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, ступеня втрати працездатності , виходячи також з засад розумності , виваженості і справедливості. Тому суд визначає таку моральну шкоду у сумі 13 000 грн., яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача ПАТ «Сумський завод « Насосенергомаш « як з роботодавця, що не забезпечив безпечних умов праці робітника.

Між сторонами виникли правовідносини по відшкодуванню моральної шкоди , спричиненої працівнику у звязку з не забезпеченням йому роботодавцем безпечних умов праці. Так як права позивача порушені, вони підлягають судовому захисту.

Крім того, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача 551,20 грн. судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст.23, 1167, 1168 ЦК України, ст.237-1 КЗпП України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 208, 212-215, 218,224-226,227-228 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 і поданого в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково .

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумський завод «Насосенергомаш» на користь ОСОБА_2 13 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої йому професійними захворюваннями.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумський завод « Насосенергомаш» на користь держави судовий збір у сумі 551, 20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня його проголошення.

Так як особи, які приймали участь у справі, не були присутні під час проголошення вступної і резолютивної частини рішення, вони мають право на оскарження протягом 10 днів з дня отримання його копії з повним обгрунтованим текстом.

Суддя М.В. Кондратенко