Справа № 473/1638/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2016 р. суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Вуїв О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»», приватного підприємства з орендними відносинами «Урожай», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, про відшкодування матеріальних збитків та стягнення моральної шкоди.

В С Т А Н О В И В:

В травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК«Провідна»», ППзОВ «Урожай» про відшкодування матеріальних збитків та стягнення моральної шкоди.

Однак позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, а саме:

1.В ній не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину справи:

-доказів наявності між ППзОВ «Урожай» та ПрАТ «СК «Провідна»» на час завдання шкоди договірних відносин (договору страхування цивільно-правової відповідальності);

-доказів отримання позивачем страхового відшкодування 01 квітня 2016 року;

-доказів знаходження ОСОБА_2 на час завдання шкоди в трудових відносинах з ППзОВ «Урожай»;

-доказів отримання ОСОБА_1, як фізичною особою (а не як фізичною особою-підприємцем) у 2015 році доходу, його розміру, доказів отримання доходу від використання пошкодженого транспортного засобу, а не з інших джерел.

2.Позовна заява не оплачена судовим збором у повному обсязі. Зокрема позивачем сплачено 1 102,42 грн. судового збору, в іншій частині позивач стверджує, що він звільнений від сплати судового збору згідно п.6 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», як особа, яка подає позов про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Проте п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31 березня 1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» та п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 02 липня 2014 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, що не випливають з предявленого обвинувачення, не є такими, які завдані внаслідок вчинення злочину. Крім цього п.6 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» стосується лише матеріальних збитків та не поширюється на вимоги про відшкодування моральної шкоди. Позивачем заявлено 7 вимог майнового характеру в загальному розмірі - 278 585 грн. та 1 немайнового характеру 50 000 грн.. А тому відповідно до ст. 4, ч.ч.3,6 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» до сплати підлягає 2 234,63 грн. (2 785,85 грн.(загальний розмір судового збору за вимоги майнового характеру) + 551,20грн. (розмір судового збору за вимогу немайнового характеру) 1 102,42 грн. (сплачено позивачем)) .

Вказані в ухвалі недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до судового розгляду.

Тому, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Керуючись ч.1 ст.121, 209, 210 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»», приватного підприємства з орендними відносинами «Урожай», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, про відшкодування матеріальних збитків та стягнення моральної шкоди - залишити без руху, надавши позивачу пятиденний строк для усунення вказаних недоліків, який починає свій відлік з дня отримання позивачем копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Вуїв