Справа № 2-п/489/54/2016
У Х В А Л А

Іменем України

02.06..2016 р. суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Тихонова Н.С., отримавши для розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2016 р. ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

26.04.2016 р. Ленінським райсудом м. Миколаєва, під головуванням судді Тихонової Н.С., було постановлено ухвалу, якою вказану заяву було залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області 24.05.2016 року ухвалу Ленінського райсуду від 26.04.2016 року було скасовано та повернуто на новий розгляд.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є частиною національного законодавства України, гарантує кожному право на справедливий судовий розгляд при вирішенні питання щодо цивільних прав та обов`язків.

Підхід Конвенції до цього принципу правосуддя ґрунтується на двох аспектах: 1) чи є суд безстороннім у субєктивному плані, тобто чи відсутня особиста упередженість суддів; 2) чи наявні в обєктивному плані достатні зовнішні ознаки безсторонності та чи дотримані в конкретній ситуації гарантії безсторонності, які виключали б будь-які обґрунтовані сумніви з цього питання.

При розгляді цивільної справи ні у кого не повинно бути сумнівів в обєктивності та неупередженості суддів. Якщо є обґрунтовані підстави вважати, що суддя не буде безстороннім, цей суддя має бути усунутий від розгляду справи.

У звязку з цим частиною 1 статті 21 ЦПК України визначено однією з підстав відводу (самовідводу) судді обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим зїздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним обєктивного рішення у справі.

У даному випадку суддею, при постановленні скасованої ухвали, було висловлено думку стосовно розгляду заяви про перегляд заочного рішення, про що зазначено в ухвалі.

За таких обставин, виходячи із зазначених вище положень Конвенції, для виключення будь-яких сумніві щодо моєї безсторонності та обєктивності, вважаю неможливим свою участь у розгляді даної справи.

Згідно п.4 ч.1ст.20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Згідно ч.1 ст.23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 20,21,22 ЦПК України, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач, зобовязані заявити самовідвід.

Керуючись ст.ст.20 - 25 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід судді по даній справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.С.Тихонова