18.04.2016 227/1103/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2016 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Діденко С.О.

при секретарі Сухіна О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє від себе та як законний представник малолітнього сина ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщення, третя особа Відділ опіки та піклування Добропільської районної адміністрації,

в с т а н о в и в :

21 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2, яка діє від себе та як законний представник малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщення, третя особа Відділ опіки та піклування Добропільської районної адміністрації, посилаючись в позовній заяві на те, що позивачу згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 23 липня 1987 року належить на праві власності житловий будинок з усіма надвірними побудовами та спорудами № 23 по вул. Радянській в с. Золотий Колодязь Добропільського району Донецької області.

Відповідно до домової книги у вказаному житловому будинку, який належить позивачу на праві приватної власності, зареєстрована відповідач ОСОБА_2 та її малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які з кінця 2010 року не мешкають за вказаною адресою.

Відповідач разом з сином з кінця 2010 року виїхали з вказаного житла та не повертаються протягом більш ніж одного року, у житловому приміщенні відсутні її особисті речі та речі її малолітнього сина, який є його онуком, поштову кореспонденцію не отримує, комунальні послуги не сплачує.

В добровільному порядку вирішити вказаний спір позивач не має можливості, в звязку з тим, що до судового розгляду відповідач відмовлялась від добровільного вирішення спору, тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 з її сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В судове засіданні сторони не зявились, позивач надав заяву про розгляд справи в його відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач в установленому законом порядку повідомлена про розгляд справи, що підтверджується власноруч написаною заявою, в якій вона просить розглянути справу в її відсутність, не заперечує проти вимог позивача в повному обсязі.

Вивчивши матеріли справи, та у звязку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін по матеріалам, які є в наявності в справі, і постановити рішення, направивши за місцем мешкання сторін копію рішення суду для відома.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 23 липня 1987 року, позивачу належить на праві власності житловий будинок з усіма надвірними побудовами та спорудами № 23 по вул. Радянській в с. Золотий Колодязь Добропільського району Донецької області (арк.справи 8), відповідно до рішення сесії сільської ради від 20 листопада 2015 року «Про перейменування села Петрівське, вулиць с. Золотий Колодязь та с. Кучерів Яр Золотоколодязької сільської ради», п. 4 п.п. 4.3 вулицю Радянську перейменувати на вулицю «Садова».

Відповідно до домової книги у вказаному житловому будинку, окрім нього, та його дружини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстровані гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 разом з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Той факт, що відповідач ОСОБА_2 разом із своїм малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, не мешкають в житловому будинку, що знаходиться за адресою в с. Золотий Колодязь Добропільського району по вул. Садова (Радянська) буд. 23, підтверджується матеріалами справи, а саме: актом матеріально-побутового обстеження домогосподарства від 11 січня 2016 року, складеного секретарем сільської ради, довідкою про склад сімї від 11 січня 2016 року (арк.справи 9,10), де обумовлено, що відповідач разом зі своїм малолітнім сином не мешкають у вказаному житловому будинку, та вказані факти не оспорюються в судовому засіданні, та неявку до суду, суд розцінює як ухилення від виконання вимог позивача, як власника житлового будинку.

Посилаючись на ст. 405 ч. 2 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження матеріалами справи, проаналізованими у судовому засіданні, і по суті не заперечуються.

Згідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є нерушимим. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійснення.

В звязку з тим, що відповідач понад один рік не мешкає за місцем реєстрації, цей строк не спростовується в судовому засіданні, та визнаються в повному обсязі як самим відповідачем, відповідно до заяви (арк.справи 17), представником третьої особи - Служби у справах дітей Добропільської райдержадміністрації, який також надав листа про слухання справи в їх відсутність, заперечень по справі не мають (арк. справи 25), тому керуючись правилами ЦК України, що право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом одного року, підтверджується той факт, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням разом з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, бо вони не мешкають за адресою в с. Золотий Колодязь Добропільського району вул. Садова (вул. Радянська) буд. 23 Донецької області, цей факт не оспорюється іншими особами, також не порушує права відповідача, а навпаки порушує права позивача по справі.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст. 405 ч. 2 ЦК України, на підставі ст.72 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє від себе та як законний представник малолітнього сина ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщення, третя особа Відділ опіки та піклування Добропільської районної адміністрації, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_6 Україна, та її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою в селі Золотий Колодязь Добропільського району Донецької області вул. Садова (Радянська) буд. 23.

Зняти з реєстрації гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_6 Україна та її малолітнього сина - . ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Копію рішення направити сторонам, для відома.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Головуючий суддя: С.О. Діденко