Справа 206/1506/16-ц
Провадження 2/206/501/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"30" червня 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухоруков А.О.,

при секретареві Ременяк М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Управління служба у справах дітей Самарської районної у місті Дніпропетровську ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності дитини, позбавленої батьківського піклування, на частину житлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який з урахування уточнених вимог обґрунтувала тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 позбавлені батьківських прав стосовно неповнолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська. 18 грудня 2009 року позивачу було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування на підставі рішення №671 виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради. Рішенням виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради від 28 жовтня 1994 року №463 позивача влаштовано до дитячого будинку на повне державне забезпечення до чотирьох років з подальшим переведенням до школи інтернату або будинку інвалідів. Надалі позивач навчалася в КЗО «Спеціальна середня загальноосвітня школа для дітей з наслідками поліомієліту для дитячими церебральними паралічами» ДМР і є вихованкою даної школи. З 01 вересня 2015 року позивач навчається в ДЦПО за спеціальністю «Кравець. Закрійник» і на період навчання (до 30.06.2017 року) проживає у гуртожитку. При цьому позивач власного житла не має, знаходиться на квартирному обліку на позачерговій черзі потребуючих поліпшення житлових умов по категорії «особа, яка повернулася з державного дитячого закладу». Номер її черги на даний час 236 і є нереальним, що позивач отримає власне житло протягом наступного десятиліття. При цьому власне житло має її рідна мати (відповідач), що підтверджується відповіддю на запит Самарського районного суду м. Дніпропетровська уповноваженої особи Дніпропетровського міжміського бюро технічної інвентаризації, державного реєстратора ОСОБА_6 №5350 від 06.05.2016 року, відповідно до якої станом на 31.12.2012 року зареєстровано право власності на будинок №26 по вул. Мальовничій у м. Дніпропетровську за гр.. ОСОБА_2 та ОСОБА_7, що стало причиною звернення з позовом до суду, в якому позивач просить суд визнати за нею право

власності по 1/3 частини житлового будинку по вул. Мальовничій, 26 у м. Дніпропетровськ, як така яка позбавлена батьківського піклування.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позивні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позові.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Представник третьої особи - Управління служба у справах дітей Самарської районної у місті Дніпропетровську ради. у судове засідання не зявилася надала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, зазначивши у ній, що просить прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини не явки суд не повідомив.

На адресу суду, третя особа ОСОБА_3, подала заяву про перенесення судового засідання, у звязку із необхідністю юридичної консультації. На наступне судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлені, про причини не явки суд не повідомила.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради від 28 жовтня 1994 року №463 за заявою батьків у звязку з поганими матеріальними умовами ОСОБА_1 влаштовано до державного закладу на повне державне забезпечення до 4 років з подальшими влаштуванням в школу-інтернат чи будинок інвалідів (а.с.5).

14 липня 2009 року заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська було позбавлено батьківських прав ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, стосовно їх неповнолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради від 18.12.2009 року №671, було надано неповнолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Рішенням виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради від 22.01.2010 року №10, було влаштовано ОСОБА_1 до державного закладу на повне державне забезпечення.

З довідки до акта огляду МСЕК №056722 серії 10 ААА вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, є інвалідом 2 групи безстроково (а.с.9).

З листа Державного професійно технічного навчального закладу Дніпропетровський центр професійної освіти №63 від 17.02.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 навчається в даному закладі за спеціальністю «Кравець. Закрійник», період навчання становить з 01.09.2015 року 30.06.2017 року та проживає у гуртожитку. Також ОСОБА_1 власного житла не має, знаходиться на квартирному обліку та позачерговій черзі потребуючих поліпшення житлових умов по категорії «особа, яка повернулася з державного дитячого закладу», номер черги становить 236.

Згідно відповіді КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» за №5950 від 06.05.2016 встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_4 кожному окремо належить по ? частині буд.№26 по вул. Мальовнича у м. Дніпропетровську на підставі свідоцтва про права на спадщину від 01.03.1996 року виданого Восьмою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою реєстр №1-979, зареєстровано БТІ в реєстрову книгу №30 за реєстровим № 111 (а.с.32).

Відповідно до ст..4 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» заходи соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа гарантується, забезпечуються та охороняються державою. Такими заходами, зокрема, є дотримання Державних соціальних стандартів і нормативів, які, зокрема, встановлюються щодо: житлового забезпечення на рівні, не нижчому за встановлені у Житловому кодексі Української РСР нормативи; житлового забезпечення таких дітей після досягнення ними 18-річного віку, якщо вони не маються свого житла відповідно до житлових нормативів або мають житло з характеристиками, нижчими за встановлені житлові нормативи.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» та ч.1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи - інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї.

Частиною 1 статті 248 СК України передбачено, що дитина - сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала.

Згідно ч. 1 ст.20 Конвенції ООН «Права дитини» ратифікованої постановою Верховної радою України від 27.02.1991 року дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» визначає, що місце походження дитини-сироти і дитини, позбавленої батьківського піклування, - місце проживання або перебування її біологічних батьків на момент їх смерті або виникнення обставин, що призвели до позбавлення дитини батьківського піклування. У разі, якщо батьки та їх місце проживання чи перебування невідомі, місцем походження дитини визначається місце, де дитину знайшли, або місце розташування медичного закладу, де дитину залишили.

Місцем проживання і перебування відповідача до виникнення обставин, що призвели до позбавлення її батьківських прав, був житловий будинок №26 по вул. Мальовничій у м. Дніпропетровськ, у звязку з чим позивач має право на ? частини будинку №26 по вул. Мальовничій у м. Дніпропетровськ, оскільки саме така частка буде в рівній мірі між позивачем та відповідачем.

Керуючись ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-60, 130, 197, 205, 208, 209, 212-215, 218, 224-225 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку №26 вулиці Мальовничій у місті Дніпрі.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 551,20 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідачем - у разі відмови в перегляді заочного рішення.

Головуючий суддя: А.О. Сухоруков