Справа № 490/6153/16-ц
н/п 2/490/2492/2016
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

16 червня 2016 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

Представник позивача ОСОБА_2, яка представляє інтереси ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позовна заява подана та підписана представником позивача ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності від 19.10.2010 року.

Згідно з вимогами ч. 1ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Отже, виходячи із змісту вказаної норми СК України, право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу має лише один з подружжя та волевиявлення особи, щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке залежить від обставин, що склалися під час спільного проживання у шлюбі і має виражатися самостійно у певних діях, зокрема подання позову про розірвання шлюбу. Тобто, право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначено, що розірвання шлюбу судом відбувається за позовом одного із подружжя відповідно до ст.110 СК України.

Заборона подання позовної заяви про розірвання шлюбу представником одного з подружжя, що чітко випливає з ч.1 ст.110 СК Українита із самої суті спору, не виключає участі представника сторін, насамперед позивача у розгляді справи про розірвання шлюбу.

Представник позивача не може сам підписати позовну заяву про розірвання шлюбу. Але представник може представляти позивача чи відповідача.

За відсутності позивача не можна ні з'ясувати повною мірою обставини життя подружжя, ні вжити заходів до їхнього примирення.

Пленум Верховного Суду України в Постанові від 21.12.2007 року №11 роз'яснює, що сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК Українипро представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Таким чином, зважаючи на спеціальну норму СК України, заяву від імені позивача про розірвання шлюбу подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 3ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, яка подана та підписана представником позивача, слід повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 121, 293 ЦПК України, ст. 110 СК України, суддя, -

У Х В А Л И ЛА :

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу-повернути позивачу.

Повернути судовий збір у сумі 551,21 грн., сплачений 06.06.2016 року у ПАТ «Державний ОСОБА_4 України» за квитанцією №111.

Ухвала може бути оскаржена в строки та в порядку, передбаченому ст. ст. 293-296 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова