Справа № 128/2522/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі

головуючого судді: Бондаренко О.І.

при секретарі: Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.08.2013 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого вона передала відповідачу у власність 1 7000 000 грн. 00 коп. На підтвердження укладеного договору позики ОСОБА_2 видав позивачеві розписку. У даній борговій розписці відповідач вказав, що зобовязується повернути кошти до 01.05.2014 року.

В забезпечення виконання зобовязань по договору позики від 20.08.2013 року між сторонами 27.09.2013 року було укладено договір застави.

По закінченню строку відповідач суми позики не повернув та ухиляється від повернення позики й до цього часу, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.08.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого позивач передала відповідачу у власність 1 7000 000 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення до 01.05.2014 року, на підтвердження чого відповідач написав відповідну розписку (а.с. 8 9, 13).

В забезпечення виконання зобовязань по договору позики від 20.08.2013 року між сторонами 27.09.2013 року було укладено договір застави, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 2354 (а.с.11 - 12).

По закінченню строку відповідач суми позики не повернув та ухиляється від повернення позики й до цього часу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір є укладеним з моменту передання грошей.

Укладений договір позики відповідає вимогам ч.1 ст. 1047 ЦК України, оскільки є укладеним в письмовій формі та відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України позивач на підтвердження укладення договору та його умов представив суду оригінал розписки позичальника.

У встановлений договором строк відповідач борг позивачеві не повернув, таким чином свої зобовязання за договором позики не виконав.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки судом встановлено, що відповідач не дотримує умов укладеного договору позики, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором борг не повернув, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту.

Визначаючись щодо стягнення судових витрат, суд встановив, що відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат відносяться: судовий збір та витрати, повязані з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу, витрати, повязані з явкою до суду, витрати, повязані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз, а також витрати, повязані з проведенням огляду доказів та вчиненням інших дій.

Як встановлено по справі, було понесено судові витрати, зокрема, в звязку із зверненням до суду сплачено судовий збір в сумі 6890 грн. 00 коп., що підтверджується відповідними письмовими доказами (а.с.1).

За ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи повне задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 6890 грн. 00 коп. судових витрат.

Керуючись ст.ст. 530, 533, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 59, 60, 88, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 1 7000 000 (один мільйон сімсот тисяч) грн. 00 коп. боргу та судові витрати в розмірі 6890 грн. 00 коп., а всього: 1 706 890 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: