Справа №442/2258/16-ц
Провадження №2/442/893/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Нагірної О.Б.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Грушівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, суд ,-

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями на вулиці Корольова, № 74 в с. Грушів, Дрогобицького району, Львівської області загальною площею 212,0 кв.м, житловою - 85,7 кв.м після смерті мами ОСОБА_3, яка померла 13.09.2001 року.

Позовну заяву мотивує тим, що 13 вересня 2001 року померла мати позивача ОСОБА_3, батько ОСОБА_4 помер раніше 23 липня 1986р.

Спадкування позивач здійснює за заповітом, який склала його мати 15 червня 2000р.,згідно якого все своє майно, де би воно не знаходилось і з чого воно би не складалось і взагалі все те, що їй належало на день смерті, а саме житловий будинок, який розташований в с. Грушів по вул.. Корольова,74 з господарськими будівлями та свій земельний сертифікат на отримання середньої земельної частки, заповіла позивачу. Заповіт був посвідчений секретарем Грушівської сільської Ради Дрогобицького району. Після смерті матері позивачка прийняла спадщину так як проживала разом з нею на час смерті, про що свідчить довідка № 216 від 01.02.2016р., видана сільським головою Грушівської сільської ради.

Для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса , однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, бо на житловий будинок на вул.. Корольова, 74 в с. Грушів відсутній правовстановлюючий документ. Даний будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,25 га, яка згідно записів погосподарських книг рахується за мамою позивачки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку. Земельна ділянка не приватизована.

В судове засідання позивачка не зявилася, подала заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 с.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази,оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Копією свідоцтва про народження серія І-АГ № 043426, виданого 30.04.1968 року, та копією свідоцтва про одруження від 03.02.1990 року, серія II- СГ № 402705, стверджується, що матірю позивачки ОСОБА_2 є ОСОБА_3 (а/с 6).

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 206220 (а/с 4) ОСОБА_3 померла 14.09.2001 року, та свідоцтва про смерть серії ІІ-СГ № 407532 - ОСОБА_4 помер 23.07.1986 року(а/с 5).

Ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК УРСР (1963 року) регламентовано, що місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до довідки № 216 від 01.02.2016 року, виданої Грушівською сільською радою, ОСОБА_3 до дня своєї смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 та на день смерті разом із нею проживала її дочка ОСОБА_2 (а/с 9).

Відповідно до довідки № 341 від 10.02.2016 року, новозбудований житловий будинок за адресою с. Грушів по вул. Корольова,74 Дрогобицького району, Львівської області, згідно записів по господарської книги, рахувався за ОСОБА_3 (а/с 8).

Відповідно до довідки № 217 від 01.02.2016 року згідно записів погосподарської книги Грушівської сільської ради за 2011-2015 рр., за домогосподарством в с. Грушів по вул. Корольова,74 Дрогобицького району, Львівської області, рахується земельна ділянка 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а/с 10).

Відповідно до положень ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР від 18.07.1963р., спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР (1963 року), кожний громадянин може залишити за заповітом, усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до копії заповіту від 15.06.2000 року ОСОБА_3 все своє майно, де би воно не знаходилось і з чого воно би не складалось і взагалі все те, що їй належало на день смерті, а саме житловий будинок, який розташований в с. Грушів по вул.. Корольова,74 з господарськими будівлями та свій земельний сертифікат на отримання середньої земельної частки, заповіла ОСОБА_2 (а/с 7).

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визначається, що спадкоємець, прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з довідкою КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» від 29.02.2016 року право власності на будинок № 74 по вул. Корольова в с. Грушів Дрогобицького району Львівської області не зареєстровано ( а/с 22).

Відповідно до рішення № 35 від 14.10.1993р. виконавчого комітету Грушівської сільської ради та будівельного паспорта № 63/97 ОСОБА_3 було надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на існуючій садибі на вул.. Корольова, 74 в с. Грушів Дрогобицького району (а/с 11-15).

Приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_5 заведено спадкову справу № 18/2016 після смерті ОСОБА_3, яка померла 13.09.2001 року, та розяснено заявнику ОСОБА_2 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві (а/с 26).

Відповідно до положень ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

З матеріалів справи встановлено, що спадкодавець за життя не здійснила державної реєстрації права власності на зазначену нерухомість та не виготовила правовстановлюючі документи. Так, після її смерті відкрилася спадщина, позивач, що є спадкоємцем за заповітом, звернулася до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину, але таке їйне видано, оскільки право власності спадкодавця не було зареєстровано у встановленому законом порядку.

У відповідності до положень п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Таким чином, оскільки встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, оскільки доглядає за спадковим майном, підтримує його в належному стані, користуються будинковолодінням, постійно проживає там, що свідчить про факт прийняття спадщини після смерті матері, подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, але з наведених вище причин нотаріус не може оформити право власності на вказаний будинок, позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця.

Керуючись ст. ст. 15, 60, 208, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 182 ЦК України, 525, 526, 534, 548, 549 ЦК УРСР (1963 року), суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями на вулиці Корольова, № 74 в с. Грушів Дрогобицького району Львівської області загальною площею 212,0 кв.м, житловою - 85,7 кв.м після смерті мами ОСОБА_3, яка померла 13.09.2001 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Нагірна О.Б.