У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

МазурЛ.М., Нагорняка В.А., ПисаноїТ.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування, визнання права на спадкування, визнання права власності в порядку спадкування за законом, та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_7, ОСОБА_8 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позивачі посилались на те, що ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право власності в рівних частках належала квартира АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_12, після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла її частка у вказаній квартирі, заповіту вона не залишила, спадкоємцями першої черги були її чоловік ОСОБА_9 та син ОСОБА_11 Вони фактично вступили у володіння майном померлої, тому вважаються такими, що прийняли спадщину, однак не оформили її.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_11, після смерті якого відкрилась спадщина до складу якої увійшла його частка у вказаній квартирі. Заповіту він не залишив. Спадкоємцем першої черги був ОСОБА_9, який постійно проживав зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, та вважається таким, що прийняв спадщину, хоча не оформив її.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_9, після смерті якого відкрилась спадщина до складу якої увійшла вказана квартира. Заповіту він не залишив. Спадкоємцем першої черги був його син ОСОБА_10, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та вважається таким, що її прийняв, хоча її не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_10, після смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла вказана квартира, а також земельна ділянка площею 0,030 га на території Крижангівської сільської ради, садівниче товариство «Ветеран», дільниця НОМЕР_1. Заповіту він не залишив. Спадкоємцями першої черги були його дружина ОСОБА_13 та дочка, відповідачка у справі ОСОБА_6, спадкоємцями третьої та четвертої черги є позивачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Відповідачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а ОСОБА_13 нотаріально відмовилася від прийняття спадщини на користь відповідачки.

Позивачі проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оскільки на думку позивачів померлий ОСОБА_10 тривалий час був у безпорадному стані, а відповідачка на думку позивачів ухилялася від надання допомоги ОСОБА_10, який через тяжкі хвороби та похилий вік не в змозі був доглядати за собою, позивачі просили усунути відповідачку від права на спадкування та визнати за ними право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Відповідача звернулася до суду з зустрічним позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

Зустрічний позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,030 га на території Крижангівської сільської ради, садівниче товариство «Ветеран», дільниця НОМЕР_1 після смерті ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за законом.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2016 року скасовано в частині задоволення зустрічного позову, відмовлено в задоволенні зустрічного позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, ОСОБА_8, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення їх позову та відмову у зустрічному позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно зі ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право власності в рівних частках належала квартира АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_12, після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла її частка у вказаній квартирі, заповіту вона не залишила, спадкоємцями першої черги були її чоловік ОСОБА_9 та син ОСОБА_11 Вони фактично вступили у володіння майном померлої, тому вважаються такими, що прийняли спадщину, однак не оформили її.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_11, після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла його частка у вказаній квартирі, заповіту він не залишив, спадкоємцем першої черги був ОСОБА_9, який постійно проживав зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, та вважається таким, що прийняв спадщину, хоча не оформив її.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_9, після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла вказана квартира. Заповіту він не залишив. Спадкоємцем першої черги був його син ОСОБА_10, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та вважається таким, що її прийняв, хоча її не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_10, після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла вказана квартира, а також земельна ділянка площею 0,030 га на території Крижангівської сільської ради, садівниче товариство «Ветеран», дільниця НОМЕР_1. Заповіту він не залишив. Спадкоємцями першої черги були його дружина ОСОБА_13 та дочка, відповідачка у справі ОСОБА_6, спадкоємцями третьої та четвертої черги є позивачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, правильно виходив із того, що позивачами не доведено суду належними і допустимими доказами, що відповідачка ухилялась від допомоги спадкодавцю, який перебував у безпорадному стані. Крім того, ОСОБА_10 у такому стані не перебував.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За нормами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_6 своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому вважається такою, що її прийняла.

Як роз'яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову, апеляційний суд правильно виходив із того, що відсутність умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2016 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Л.М. Мазур В.А. Нагорняк Т.О. Писана