Справа № 745/345/16-ц Провадження № 22-ц/795/1552/2016 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції - Смаль І. А. Доповідач - Лакіза Г. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛакізи Г.П.,
суддів:Скрипки А.А., Шевченка В.М.,
при секретарі:Покладі Д.В.,
за участю:представника відповідача Матвієнко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 05 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" про захист прав споживача фінансових послуг, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 05 липня 2016 року, яким відмовлено в задоволенні його позову до ПАТ „Дельта Банк" про захист прав споживача фінансових послуг, та просить ухвалити нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі позовні вимоги.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки з 03.03.2015 року в ПАТ „Дельта Банк" була введена тимчасова адміністрація, а з 05 жовтня 2015 року розпочалась ліквідація вказаного банку, а нормами закону встановлений спеціальний порядок здійснення ліквідації банку та проведення розрахунків з його кредиторами, що унеможливлює задоволення вимог кредиторів такого банку поза межами ліквідаційної процедури та визначеної черговості, тому відсутні підстави для стягнення з Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" банківського вкладу за договором.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 зводяться до того, що оскаржуване рішення суду є незаконним та необґрунтованим, таким що порушує його конституційні права, при його ухваленні судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, тому він вважає, що судове рішення підлягає скасуванню.

ОСОБА_6 зазначає, що відмовляючи повернути кошти, які належать йому на праві власності, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав та основоположних свобод та ст.1 Першого протоколу, яка є додатковою статтею Конвенції та ст.41 Конституції України. В порушення цих норм він позбавлений права користуватися та володіти своїм майном, тобто грошовими коштами. Також звертає увагу, що даний спір не стосується питань та/або спору щодо включення його до відповідної черги кредиторів, оскільки з такими вимогами він до суду не звертався. Спір стосується виключно захисту його права на отримання коштів за договором банківського вкладу, а норми Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не унеможливлюють ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення про стягнення з ПАТ „Дельта Банк" на його користь неповернутої частини банківського вкладу.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача Матвієнко Т.В., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що 03.02.2015 року між ПАТ „Дельта Банк" та ОСОБА_6 був укладений Договір строкового банківського вкладу (депозиту) за № 003-24908-030215 на строк до 04.05.2015 року, сума вкладу за яким складає 10000 доларів США. Відповідно до пункту 1.10. Договору, у разі закінчення строку залучення Вкладу, зазначеного в п. 1.3. даного Договору, або в разі дострокового припинення дії цього Договору, Вклад виплачується шляхом зарахування платіжних засобів № 6211, відкритий на ім'я вкладника в установі банку.

Згідно з постановою Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 „Про віднесення Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних» Публічне акціонерне товариство „Дельта Банк" визнано неплатоспроможним. З 03 березня 2015 року по 02 червня 2015 року включно в Публічному акціонерному товаристві „Дельта Банк" запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці (Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 № 51). На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08 квітня 2015 року № 71 внесено зміни до Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 року № 51 „Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві „Дельта Банк" та тимчасова адміністрація запроваджена строком на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно. 03 серпня 2015 року продовжено здійснення тимчасової адміністрації та повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві „Дельта Банк" по 02 жовтня 2015 включно (Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03 серпня 2015 № 147).

02 жовтня 2015 року Правління Національного банку України прийняло рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (Постанова Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 № 664) та розпочато процедуру ліквідації з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року (рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 181 від 02.10.2015 року).

ОСОБА_6 було отримано від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб суму в розмірі 200000 грн. (4915,03+31,47+195053,50), що підтверджується випискою по особовому рахунку ОСОБА_6

Судом першої інстанції встановлено, що на час судового розгляду справи у банку вже було введено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру ліквідації банку, що унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та з додержанням черговості задоволення вимог кредиторів, як це передбачено ст. 52 вказаного Закону. Задоволення вимог окремих кредиторів в індивідуальному порядку поза межами ліквідаційної процедури чинним законодавством не передбачено. У разі задоволення позовних вимог відбудеться фактичне погашення вимог кредитора позачергово на порушення порядку, визначеного ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

По даній справі позивач не оскаржує дії Фонду гарантування вкдлажів фізичних осіб щодо не включення його вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів у зв'язку з пропуском визначеного ст.ст. 45, 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тридцятиденного строку.

Висновки суду першої інстанції відповідають правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2001цс15.

Отже, у справі, яка переглядається, положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» судом застосовано правильно, оскаржуване рішення є законним, а тому в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити..

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 05 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: