Справа № 161/5942/16-ц
Провадження № 4-с/161/75/16
У Х В А Л А

07 липня 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

з участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька скаргу приватного підприємства Еліанс», заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, публічне акціонерне товариство «Креді ОСОБА_4» на незаконні дії і бездіяльність заступника начальника Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство Еліанс» скаргу мотивує тим, що відповідно до п.5.1 статуту ПП «Еліанс», управління справами підприємства здійснює її директор, яким являється одним з її його засновників, в якого частка в статутному фонді більша. Відповідно до п.1.3. Статуту ПП «Еліанс» та протоколу зборів учасників від 06.10.2009р., засновниками цього підприємства є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Відповідно до п.5.1 Статуту ПП «Еліанс», засновники підприємства не відповідають своїм майном за зобовязання підприємства, а підприємство не відповідає за зобовязання засновників.

Частка ОСОБА_3 в статутному фонді-капіталі ПП «Еліанс» становить 60%, а ОСОБА_2 40%. Таким чином, управління цим підприємством перед третіми особами вирішує ОСОБА_3С, як його директор, в якої частка у ПП Еліанс» більша або ОСОБА_2І за її згодою, у звязку з чим до скарги як третіх осіб, слід залучити засновників цього підприємства, в якому знаходяться їх особисті частки в майні, яким вони не можуть відповідати у цій виконавчій справі своїм особистим майном, оскільки не являються в ній сторонами, в межах цього виконавчого провадження. Рішенням Луцького міськрайонного суду у справі №2-6511/12 стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ПП «Еліанс» в користь ПАТ «Креді ОСОБА_4» 2088972грн.71коп. та по 606грн.67коп. з кожного судових витрат.

Виконавче провадження ВП №32958727 відкрите і знаходиться в провадженні в Другому відділі ДВС Луцького міського управління юстиції виключно стосовно підприємства ПП «Еліанс», яке знаходиться по вул. Лесі Українки , 26а з 2012р., у той час як виконавчі дії мали би бути проведені і завершені впродовж року, в межах виконавчого провадження.

Всі інші солідарні боржники за рішенням зазначеного суду, не є учасниками цього виконавчого провадження, але діями субєкта оскарження порушуються, оскільки він намагається за рахунок їх особистого майна в підприємстві, досягти виконання рішення суду в порушення встановленого порядку за законом, про що стало відомо із отриманої постанови. 28 квітня 2016року вона ОСОБА_3, як директор цього підприємства, отримала рекомендованою поштовою кореспонденцією за своєю домашньою адресою: м. Луцьк вул. Потапова - 8/1 постанову заступника начальника Другого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_6, якою він призначив експерта оціночної діяльності для оцінки майна ПП Еліанс», згідно акту опису та арешту майна від 12.12.2014р. у виконавчому провадженні №32958727, яке відкрите і продовжується з 2012р.. У той час, як згідно закону, це виконавче провадження про стягнення коштів з підприємства, мало бути завершене впродовж року, а виконавчі дії проведені протягом шести місяців. Окрім того, за цією постановою, заступник начальника Другого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_6, в порушення встановленого порядку, намагається здійснити звернення стягнення на майно підприємства, коли зміна способу і порядку виконання рішення суду має проводитись у судовому засіданні за участю сторін виконавчого провадження.

У ОСОБА_6, як заступника начальника другого відділу ДВС Луцького МУЮ, знаходиться виконавче провадження ВП №32958727 понад встановлені терміни, без виконання виконавчих дій, а на даний час він приступив до самоуправства з приводу звернення стягнення на майно підприємства ПП «Еліанс», в порушення закону та встановленого порядку для цього за рахунок майна, яке фактично цьому підприємству не належить, а його співвласникам ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які не є учасниками цього виконавчого провадження, чим намагається завдати істотної шкоди підприємству.

Посилаючись на наведене, заявник просить суд визнати неправомірними дії заступника начальника Другого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_6 у справі виконавчого провадження №332958727, визнати неправомірними та зобовязати його припинити направлені ним дії по оцінці майна ПП «Еліанс», згідно постанови від 18.04.2016р. про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності для участі в цьому виконавчому провадженні.

Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримав з наведених у скарзі мотивів.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не зявились, суд вважає за можливе розглядати скаргу без них.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що у провадженні державного виконавця Бондарука В.П. перебуває виконавче провадження № 32958727 від 23.04.2012 року по виконанню рішення Луцького міськрайонного суду про стягнення солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3, приватної фірми Еліанс в користь ПАТ Індустріально-експортний банк 2088972,71 грн. заборгованості за кредитним договором № 10/21/08-кі від 01.10.2008 року, укладеного між акціонерним товариством Індустріально-експортний банк та ОСОБА_5 та по 606,67 грн. судових витрат з кожного.

Виконавче провадження відкрите згідно виконавчого листа по справі № 2-6511/11, виданого 23.03.2012 року на виконання вищевказаного рішення Луцького міськрайонного суду від 22.06.2011 року (а.с. 19).

Керуючись ст.ст. 2, 17, 19, 20, 25 Закону України Про виконавче провадження, державним виконавцем, після винесення 23.04.2012 року постанови про відкриття виконавчого провадження № 32958727 було надано строк для добровільного виконання рішення суду (а.с. 20).

В добровільному порядку рішення суду до даного часу боржниками не виконано.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи встановлено, що ПФ Нобітекс 12.10.2009 року змінила найменування юридичної особи на ПП Еліанс, що підтверджується також статутом ПП Еліанс.

Відповідно до договору іпотеки від 01.10.2008 року в забезпечення своїх боргових зобовязань ПФ Нобітекс передало АТ Індустріально-експортний банк нерухоме майно, а саме: оздоровчий комплекс (приміщення з № 2-1 по № 2-21)/літери А-2/ загальною площею 135,6 кв.м., який знаходиться в м. Луцьку по вул. Лесі Українки, 26.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, вищевказаний оздоровчий комплекс /А-2/ загальною площею 135,6 кв.м., який знаходиться по вул. Лесі Українки, 26 в м. Луцьку, з 15.08.2008р. належить на праві приватної власності приватній фірмі Нобітекс, згідно свідоцтва про право власності, №540-11 від 07.08.2008, 13.08.2008, виконкому Луцької міської ради.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За положеннями частин першої і третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обовязки субєктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Положеннями статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно з частиною восьмою цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Отже, за змістом указаної норми підставою для застосування положень Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні частини першої статгі 52 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без наявності відповідного рішення, в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя.

У разі, якщо за судовим рішенням з відповідача стягнуто кредитну заборгованість, то суд не може змінити спосіб виконання такого рішення суду на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки виконання рішення суду про стягнення заборгованості має виконуватися за рахунок усього майна, що належить боржнику.

Відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом України «Про виконавче провадження», першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності - на обєкти нерухомості.

Статтею 54 вищевказаного Закону передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Оскільки статтею 575 ЦК України іпотеку визначено як окремий вид застави, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють звернути стягнення на іпотечне майно для задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобовязань, за таких умо: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку».

Як передбачає ч. 2 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Постановою державного виконавця про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності-субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 18.04.2016р. експертом, суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-6511 від 23.03.2012р. призначено ОСОБА_7, який має сертифікат суб"єкта оціночної діяльності, видану (видане) 25.06.2013 за № 14802/13 Фонд Державного майна України (строк дії: 25.06.2016)з метою надання письмового висновку. Звіту про оцінку майна (акту оцінки майна) з питань вартості описаного та арештованого майна боржника.

Отже, спосіб та порядок виконання рішення встановлюється виконавчим документом та Законом України Про виконавче провадження.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 діяв в межах Закону України «Про виконавче провадження», підстав для визнання його дій неправомірними немає.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, ст.ст. 11, 54 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.1, 33 Закону України «Про іпотеку», суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні скарги приватного підприємства Еліанс», заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, публічне акціонерне товариство «Креді ОСОБА_4» на незаконні дії і бездіяльність заступника начальника Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта