АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» за довіреністю - Гриня Костянтина Андрійовича на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Справа», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року провадження по справі, за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ТОВ «Нова Справа», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, закрито в частині вимог до ТОВ «Нова Справа».

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування заявлених вимог апелянт, посилаючись на роз'яснення Пленуму ВССУ, вказує, що суд першої інстанції не врахував того, що крім юридичної особи, іншими відповідачами є фізичні особи, а вимоги до усіх відповідачів взаємопов'язані, тому, на думку апелянта, у суду першої інстанції не було підстав закривати провадження по справі в частині вимог до ТОВ «Нова Справа».

Справа № 753/1660/15
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7336/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Трусова Т.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
У судовому засіданні представники апелянта - Олейнік Н.О. апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду, тому розгляд справи за апеляційною скаргою на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України проведено за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ТОВ «Нова Справа», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2015 року відкрито провадження по вказані справі.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року провадження по справі, в частині вимог до ТОВ «Нова Справа» закрито.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження в частині вимог до ТОВ «Нова Справа», суд першої інстанції керувався п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України та виходив з того, що вимоги до вказаного відповідача підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Така правова позиція, зокрема, викладена у постановах Верховного Суду України від 02 березня 2016 року у справі № 6-224цс16, від 30 березня 2015 року у справі №6-1323цс15 та від 02 березня 2016 року у справі №6-2307цс15, яка, відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції, помилково відкривши провадження по справі в частині вимог до ТОВ «Нова Справа», правильно, керуючись вимогами п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, закрив провадження по справі у цій частині, оскільки воно не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з посиланням на роз'яснення Пленуму ВССУ, виходячи з наступного.

Так, апелянт посилається на п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до якого судам роз'яснено, що оскільки у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, сторонами є як юридичні, так і фізичні особи та з урахуванням вимог статей 15-16, частини другої статті 118 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) при визначенні судової юрисдикції суди мають виходити з того, що такі справи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Тобто, для того, щоб розглядати в порядку цивільного судочинства позови банку до юридичної особи, потрібно щоб одночасно були наявні такі умови: однією зі сторін є фізична особа, вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Представником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не наведено обставин та їх обґрунтувань щодо того, що окремий розгляд вимог до ТОВ «Нова Справа» та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 неможливий.

В даному випадку, на думку колегії суддів можливий окремий розгляд позовних вимог до відповідачів, оскільки частиною 1 статті 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Інших доводів щодо незаконності та необґрунтованості ухвали суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, керуючись вимогами процесуального законодавства України, правильно визначився із виниклими правовідносинами та законно закрив провадження по справі в частині вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ТОВ «Нова Справа», оскільки такі віднесені законодавцем до юрисдикції господарських судів.

Враховуючи викладене, ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року колегія суддів вважає обґрунтованою та такою, що постановлена з додержанням вимог закону. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність ухвали суду першої інстанції не впливають.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п.1 ч. 2 ст. 307, ст.ст.312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» за довіреністю - Гриня Костянтина Андрійовича - відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді