Провадження № 2/761/2902/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Савенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 21 грудня 2015 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про стягнення аліментів на дитину.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони із Відповідачем перебували у шлюбі та мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Дитина). Вказує, після розірвання шлюбу, згідно судового рішення, після припинення їх сімейних відносин із Відповідачем, Дитина залишилася проживати із нею та знаходиться на її утриманні. Вказує, що добровільно Відповідач не надає кошти на утримання сина. Просила суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача аліменти на Дитину у розмірі ? частки з усіх видів заробітку і до досягнення Дитиною повноліття.

В ході судового розгляду справи Позивач уточнила позовні вимоги. Зокрема, просила суд ухвалити судове рішення, яким стягувати із Відповідача на її користь аліменти на Дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн., обґрунтовуючи вказану суму навчанням Дитини у школі, шкільними обідами, заняттями у гуртках, придбанням їжі для Дитини та одягу та мотивуючи тверду грошову суму тим, що Відповідач не має постійного заробітку. Додатково пояснила, що в середньому, щомісячно, вона витрачає на утримання Дитини до 3 000 грн. Тим самим, на її думку, вказаний розмір аліментів, є оправданим. При цьому зауважила, що Відповідач взмозі їх сплачувати.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Щодо задоволення позову заперечував. Зауважив, що на даний час він не працевлаштований. Заперечував викладені у позові обставини, мотивуючи тим, що він повністю утримує Дитину, оскільки весь одяг для Дитини придбаває саме він. Підтвердив, що коштів Позивачеві на утримання сина він надає, оскільки вважає, що вони витрачатимуться нею не за цільовим призначенням. Також зауважив, що він щотижня придбаває Дитині фрукти і, що у цьому році він оплатив відпочинок Позивача із Дитиною. Зазначив, що у нього на утриманні є батьки-пенсіонери і, що він погашає кредитний борг.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 02 березня 2007 року (а.с. 6), який було розірвано згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2015 року, яке набрало законної сили (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про народження, виданого 04 жовтня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3, народився ІНФОРМАЦІЯ_1, про що 04 жовтня 2008 року зроблено актовий запис № 1844. Його батьком є Відповідач, матір'ю - Позивач (а.с. 9).

Статтею 141 Сімейного кодексу України, передбачено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Судом встановлено, що сторони проживають окремо і, що Дитина на даний час проживає із Позивачем та перебуває на її утриманні.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статті 200 Сімейного кодексу України, аліменти за рішенням суду можуть бути присуджені у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 Сімейного кодексу України.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Відповідно до частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що Відповідач приймає участь в утриманні Дитини, яка полягає у придбанні одягу, фруктів. Разом з тим, коштів на утримання Дитини він не надає, оскільки вважає, що кошти Позивачем будуть витрачені не за цільовим призначенням. Крім того, будь-якої інформації про наявність стягнень в інших аліментних зобов'язаннях, Відповідач суду не надав та зауважив, що такі зобов'язання на даний час у нього відсутні. Разом з тим, надав суду довідку про інвалідність його батька та медичну документацію на підтвердження хвороби матері, які є пенсіонерами. При цьому на питання суду щодо розміру пенсії батьків він вказав суму близько 4 000 грн., проте належних доказів в цій частині не надав. Крім того, із наданих копій чеків вбачається, що Відповідач щомісячно погашає кредит у розмірі 7 000 - 5 000 грн. (а.с. 37-38), проте, жодних пояснень в частині щодо джерел походжень таких сум Відповідач суду не надав.

Зважаючи, в першу чергу, на інтереси Дитини, приймаючи до уваги матеріальне становище Відповідача й Позивача, яка також не має регулярного заробітку, оскільки є особою непрацевлаштованою, суд знаходить необхідним визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, проте, у розмірі 1 500 грн., щомісячно, керуючись принципом рівності прав та обов'язків Позивача та Відповідача щодо їх участі в утриманні Дитини, у зв'язку з чим в іншій частині позовних вимог необхідно відмовити, оскільки Позивачем вони є недоведеними.

Крім того, за змістом статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про присудження аліментів із Відповідача, починаючи із 21 грудня 2015 року.

Крім того, відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Згідно зі статтею 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 180, 182, 183, 191, 200 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 88, 209, 212-215, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину - з а д о в о л ь н и т и частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 500 грн., але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи від дня пред'явлення позову - 21 грудня 2015 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - в і д м о в и т и.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду в частині щодо стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліментів на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежів за один місяць, разом з тим воно може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи Апеляційним судом м. Києва, якщо його не буде скасовано.

СУДДЯ :