22-ц/775/612/2016(м)
Категорія 5 Головуючий у 1 інстанції Подліпенець Є.О.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Кочегарової Л.М.,

суддів: Лоленко А.В., Попової С.А.,

з участю секретаря Зал Ю.С.,

розглянувши у судовому засіданні справу за заявою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, заінтересована особа - відділ Держгеокадастру у Володарському районі Донецької області Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Володарського районного суду Донецької області від 09 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року представник заявника ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеною заявою. В обґрунтування вимог посилалася на те, що ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі рішення виконкому Новокрасновської сільської ради № 162 від 11 вересня 1996 року належить земельна ділянка, площею 0,37 га, розташована в с.Новокрасновка Нікольського (Володарського) району Донецької області по вул. Ватутіна, буд.6. Протягом тривалого часу ОСОБА_2 користувався земельною ділянкою як власник і ніяких питань щодо її приналежності не виникало. Проте, при оформленні документів на землю, з метою продажу будинку, який розташований на вищевказаній земельній ділянці, з'ясувалось, що в державному акті на право власності на земельну ділянку було допущено помилку, а саме: по батькові заявника помилково записано як «Кондратович», тоді як повинно бути зазначено «Кіндратович». Просить встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, державного акту на право приватної власності на землю виданого на ім'я «Рожко Івана Кондратовича».

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 09 червня 2016 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документа, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Сторони про час і місце розгляду справи повідомлені, в судове засідання не зявилися, тому, на підставі ст.305 ЦПК України, колегія розглянула справу у відсутності не з*явившихся осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають з встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Вказане судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що згідно паспорту серії ВА №071770, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Володарське БТІ» № 4580908 від 30 серпня 2004 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30 серпня 2004 року позивач ОСОБА_2 має запис по батькові «Кіндратович».

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії II-ДН №053122 вбачається, що його було видано на ім'я ОСОБА_4.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не надав доказів того, що наявність розбіжностей у його даних «по батькові» в державному акті перешкоджає його наміру продажу будинку; що встановлення факту, про який просить заявник, не створює для нього ніяких юридичних наслідків та не впливає на виникнення, зміну або припинення будь-яких майнових або немайнових прав чи обовязків.

З висновками суду погодитися не можна.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 цього Кодексу визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Відповідно до положень ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав і інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зокрема, ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спорупро право.

Як вбачається зі справи, обґрунтовуючи свої вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, ОСОБА_2 послався на те, що через невідповідність його даних «по батькові» у державному акті паспорту, у нього виникли проблеми з оформленням інших документів, а прийняті ним заходи для усунення цих перешкод не дали позитивного результату.

Ці обставини підтверджуються довідкою Держгеокадастру у Володарському районі Донецької області, до якого заявник звертався з приводу усунення вказаних розбіжностей.

Так, згідно повідомлення відділу Держгеокадастру у Володарському районі Донецької області від 31 травня 2016 року № Р-6/0-7/6-16 на звернення ОСОБА_2 щодо невідповідності запису по батькові у державному акті, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності до 25 грудня 2015 року підтверджувалось витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи обставини справи, норми матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення вимог ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

При цьому, колегія суддів, керуючись загальними засадами цивільного законодавства щодо судового захисту цивільного права та інтересу, передбаченими ст.3 ЦК України, дійшла висновку, що порушене право ОСОБА_2 підлягає захисту шляхом встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ДН № 053122, виданого на імя ОСОБА_4 Новокрасновською сільською радою Володарського району Донецької області на підставі рішення Новокрасновоської сільської Ради народних депутатів від 11 вересня 1996 року № 62, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 351, оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку задоволення вимог заявника.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст. 309 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Володарського районного суду Донецької області від 09 червня 2016 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ДН № 053122, виданого на імя ОСОБА_4 Новокрасновською сільською радою Володарського району Донецької області на підставі рішення Новокрасновоської сільської Ради народних депутатів від 11 вересня 1996 року № 62, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 351.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.М. Кочегарова

Судді : А.В.Лоленко

ОСОБА_5