АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №753/21553/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4632/2016 /2014
Головуючий у суді першої інстанції: Леонтюк Л.К.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Побірченко Т.І.
30 червня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді Побірченко Т.І.

суддів Желепи О.В., Панченка М.М. при секретарі Куркіній І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Гринь Костянтина Андрійовича на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 січня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, яка станом на 12.11.2015 року складає 11 981,04 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 4 195,20 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 2,32 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 419,50 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 6 317,30 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (відсоткова складова) - 546,72 грн., а також судові витрати. Посилається на те, що 30 листопада 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено договір, за умовами якого відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 4 195,18 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ОСОБА_4 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Всупереч умовам договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував внаслідок чого у нього утворилася відповідна заборгованість.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 січня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по договору № K2X6F206410505 від 30.11.2012 року в розмірі 7 558,93 грн., з яких: 4 195,20 грн. - заборгованість за кредитом, 2,32 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 419,50 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 2 105,77 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 336,14 грн. - штраф (відсоткова складова). Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 755,89 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційному порядку ОСОБА_4 рішення суду не оскаржував.

В апеляційній скарзіпредставник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Гринь К.А. просить рішення змінити в частині зменшення вимог про стягнення заборгованості по пені, задовольнивши вимоги про стягнення заборгованості по пені у розмірі 4 195,20 грн., в іншій частині рішення залишити без змін. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Звертає увагу на те, що суд при винесенні рішення прийняв до уваги ч.3 ст.551 ЦК України, проте матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували скрутне матеріальне становище відповідача і сам ОСОБА_4 не заявляв клопотання про застосування ч.3 ст.551 ЦК України. Зазначає, що у разі застосування норм вказаної статті до правовідносин, що склалися між сторонами, справедливим для обох сторін є зменшення розміру неустойки до розміру, який є не меншим ніж розмір збитків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - Передереєва В.Г., перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.11.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено заяву № K2X6F206410505 про отримання коштів на купівлю ноутбука на суму 2 832 грн. та картки «Екстра - сервіс Плюс» на суму 207,50 грн. разом із ПДВ - 608 грн., тобто на загальну суму 3 648 грн., що підтверджується рахунком - фактурою від 30 листопада 2012 року (а.с.6,17).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до розрахунку, наданого суду позивачем, станом на 12.11.2015 року у ОСОБА_4 виникла заборгованість по кредитним зобов'язанням у загальній сумі 11 981,04 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 4 195,20 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 2,32 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 419,50 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 6 317,30 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (відсоткова складова) - 546,72 грн. (а.с.5).

Так, відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Разом з тим, ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 3.09.2014 року (справа №6-100 цс 14), яка, в силу ст.360-7 ЦПК є обов'язковою для суддів, за правилами п.1 ч.2 ст.258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати один рік, виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Отже, частина третя ст.551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо визначеного розміру пені, який є справедливим та співвідноситься із невиконаним відповідачем зобов'язанням, оскільки банку не було повернуто кредит у розмірі 4 195,20 грн., а пеню банк просив суд стягнути у розмірі 6317,30 грн..

Так, зменшуючи розмір нарахованої ПАТ КБ «ПриватБанк» пені, судом першої інстанції було враховано її очевидну невідповідність розміру збитків, які він поніс внаслідок прострочення виконання ОСОБА_4 зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі повернення кредиту та процентів за користування ним, та з метою недопущення безпідставного збагачення позикодавця за рахунок позичальника, суд зменшив розмір пені, яка підлягає стягненню до 2 105,77 грн..

Разом з тим, п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Як вбачається, загальний розмір пені за неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором від 30.11.2012 року становить 6317,30 грн., що значно перевищує розмір збитків, понесених банком внаслідок невиконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань за договором кредиту.

Отже, твердження представника ПАТ КБ «ПриватБанк» про порушення норм матеріального та процесуального права на думку суду є необґрунтованими, а обставини, на які він посилається - недоведеними та не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Крім того, посилання представника ПАТ КБ «ПриватБанк» у своїй скарзі на те, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК, які б підтверджували скрутне матеріальне становища відповідача чи інші підстави для застосування ч.3 ст. 551 ЦК, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що судом зменшено розмір пені, яка підлягає стягненню не через скрутне становище відповідача, а із матеріалів справи явно вбачається, що розмір нарахованої Банком пені очевидно не відповідає розміру збитків, які він поніс внаслідок прострочення ОСОБА_4 виконання зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі повернення кредиту та процентів за користування ним.

Справу розглянуто судом на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних письмових доказів, наявних в матеріалах справи.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому апеляційний суд, виходячи із наданих йому законом повноважень, не перевіряє законність рішення в іншій частині в силу положень ч.1 ст. 303 ЦПК України.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» пені у розмірі 2 105,77 грн. відповідає вимогам матеріального та процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на законність ухваленого рішення. Підстав для скасування рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Гринь Костянтина Андрійовича відхилити.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-