ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1759/16-ц
Провадження № 2/362/1431/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ковбеля М.М.,

при секретарі Сілецькій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Васильків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона є літньою людиною, пенсіонером за віком, та єдиним її доходом є пенсія, яка складає 1332,00 гривні, інших джерел доходу, зі слів позивача, вона не має. Як стверджує позивач, вона проживає одна за адресою: Київська область, Васильківський район, с. В.Вільшанка, вул. Шевченка, 34, підтримку по веденню домогосподарства вона отримує лише від молодшого сина ОСОБА_3.

Зі слів позивача, їй не вистачає коштів (пенсії) на харчування, ліки, сплату комунальних послуг, через що, вона вимушена просити сусідів допомагати їй необхідними речами, а тому ОСОБА_1 просить суд стягнути зі свого старшого сина ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно.

Представники позивачів в судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову, наполягаючи на тому, що позивач особисто не зверталася до юриста для оформлення позову до сина ОСОБА_2, більш того відповідач зазначає, що допомагає своїй матері, однак з 28 січня 2016 року не працює, постійного заробітку він не має.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має двох повнолітніх синів - ОСОБА_2 (відповіда), ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвами про народження серії ГД №543455 та серії ІV-УР №296836.

Відповідно до довідки Великовільшанської сільської ради Васильківського району Київської області №752 від 15 жовтня 2015 року, ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як вбачається з посвідчення №582609, позивач є пенсіонером за віком.

Відповідно до довідки №1949/12 від 31 березня 2016 року, за березень 2016 року ОСОБА_1 отримала пенсію за віком в розмірі 1332,45 гривень.

Відповідно до до довідки від 31 березня 2016 року наданої Васильківським районним центром первинної медико-санітарної допомоги, ОСОБА_1 потребує постійного нагляду медичним персоналом та родичами.

Як вбачається з довіреності від 07 жовтня 2015 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки (пай) площею 3.2333 га, кадастровий номер :04:002:0018, розташовану на території Великовільшанчської сільської ради Васильківського району Київської області.

Представник позивача ОСОБА_3 підтвердив в судовому засіданні, що позивач здає в оренду вищезазначений пай, за що отримує кошти.

Крім того, син позивача ОСОБА_3 підтвердив, що ОСОБА_1 оформила та отримує житлову субсидію.

Як вбачається з трудової книжки відповідача ОСОБА_2, останній з 28 січня 2016 року звільнений з роботи на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Відповідно до вимог п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухиленя батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст.204 СК).

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, враховуючи, що позивач крім пенсії, отримує субсидію, має земельну ділянку (пай), яка приносить додатковий дохід позивачу, що підтвердив її представник та син ОСОБА_3, та враховуючи, що відповідач непрацевлаштований, беручи до уваги можливість одержання утримання позивача від іншого сина ОСОБА_3, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, ст.ст. 202, 204, 205 СК України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М.Ковбель