У Х В А Л А

13 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Охрімчук Л.І.,Яреми А.Г.,
розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Сумський хлібокомбінат» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 27 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Сумський хлібокомбінат» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, середнього заробітку при звільненні, індексації заробітної плати та компенсації плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати; за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «Сумський хлібокомбінат» до ОСОБА_4 про визнання трудових правовідносин припиненими,

встановила:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 9 липня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 та зустрічного позову ПАТ «Сумський хлібокомбінат» відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті у даній справі за ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 липня 2014 року.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 27 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Сумський хлібокомбінат» на користь ОСОБА_4 заборгованість із заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 74 678 грн. 40 коп.; індексації - 1 761 грн. 75 коп.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні - 347 805 грн. 31 коп. та компенсацію за затримку виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу - 75 161 грн. 44 коп., а разом 499 406 грн. 90 коп. При виплаті заробітної плати здійснено утримання податків та інших обов'язкових платежів.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 лютого 2016 року касаційну скаргу ПАТ «Сумський хлібокомбінат» відхилено, рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві ПАТ «Сумський хлібокомбінат» просить скасувати ухвалу касаційного суду та рішення апеляційного суду в частині стягнення з ПАТ «Сумський хлібокомбінат» на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час затримки розрахунків при звільнення в сумі 347 805 грн. 31 коп., посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статті 233 КЗпП України.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. У разі пропущення строку, встановленого частинами першою-третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

ПАТ «Сумський хлібокомбінат» пропущено строк подання заяви про перегляд, однак заявник ставить питання про поновлення цього строку з посиланням на поважність причин його пропуску.

Колегія суддів вважає, що строк подання заяви про перегляд підлягає поновленню, оскільки він пропущений з поважних причин, що стверджується наявними у заяві доводами.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні як первісного так і зустрічного позовах суд першої інстанції виходив із необґрунтованості вимог.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про часткове задоволення первісного позову апеляційний суд, з висновками якого погодився суд касаційної інстанції, виходив із того, що оскільки частиною другою статті 233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, а отже невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ:

- від 4 березня 2015 року суд касаційної інстанції виходив із того, що на порушення приписів частини четвертої статті 338 ЦПК України апеляційний суд доводам сторін та поданим доказам при вирішенні питання про поважність пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, встановленого статтею 233 КЗпП України, належної оцінки не надав та дійшов передчасного висновку про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку;

- від 11 червня 2014 року суд касаційної інстанції виходив із того, що суди попередніх інстанцій не встановили підстави для здійснення нарахування та сплати премії, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про задоволення позову ОСОБА_6 у частині стягнення на її користь премії, а також належним чином не з'ясував початок перебігу строку для звернення до суду та причини його пропуску позивачем та питання про можливість поновлення такого строку судом.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що судами касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшли протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Клопотання публічного акціонерного товариства «Сумський хлібокомбінат» про поновлення строку для подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 27 жовтня 2015 року задовольнити.

Поновити публічному акціонерному товариству «Сумський хлібокомбінат» строк для подання заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 27 жовтня 2015 року.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Сумський хлібокомбінат» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, середнього заробітку при звільненні, індексації заробітної плати та компенсації плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати; за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «Сумський хлібокомбінат» до ОСОБА_4 про визнання трудових правовідносин припиненими за заявою публічного акціонерного товариства «Сумський хлібокомбінат» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 27 жовтня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

Л.І. Охрімчук

А.Г. Ярема