Справа № 405/2993/16-ц
Провадження №2/405/472/16
У Х В А Л А

08 квітня 2016 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Кіровограда з даним позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить визнати недостовірною та такою, що ушкоджує його (ОСОБА_1І.) честь, гідність та ділову репутацію, викладену в скарзі від 29.02.2016 року, зобовязати ОСОБА_2 відізвати скаргу від 29.02.2016 року на імя голови Кіровоградської обласної ради ОСОБА_3 та спростувати дану недостовірну інформацію.

Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви зазначені в ст. 119 ЦПК України, при цьому дотримання належної форми та змісту є гарантією реалізації особою права на предявлення позову.

Відзначається, що позивачем, у позовній заяві не конкретизовано вимоги, як того вимагає п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, оскільки, зміст позовних вимог - це певна форма, спосіб судового захисту, який просить позивач від суду, тому це має суттєве значення при розгляді справи, і відповідно вимагає від позивача чітко визначеного формулювання заявлених позовних вимог.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам статті 119 ЦПК. Така заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

З огляду на зазначене, позивач у прохальній частині позову, не конкретизував, якою саме інформацією (не уточнено, який уривок, яка частина, чи весь текст скарги), поширеною відповідачем порушуються його (позивача) особисті немайнові права, яким чином постраждала його (позивача) ділова репутація серед оточуючих та в чому це виразилось.

Крім того, відповідно до п.п.24, 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права. Якщо суд ухвалює рішення про право на відповідь або про спростування поширеної недостовірної інформація, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено. Спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. Уразі,якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.

Враховуючи викладене, в прохальній частині позову позивачем не зазначено, яким саме способом та в якій формі позивач просить зобовязати відповідача спростувати недостовірну інформацію.

Крім того, згідно з п.2 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі.

Як вбачається з позову, останній пред'явлено до відповідача ОСОБА_2, однак, як вбачається зі скарги від 29.02.2016 року на імя голови Кіровоградської обласної ради ОСОБА_3, прізвище відповідача, зазначено, як «Тикул», у зв'язку наведеним, позивачу необхідно усунути розбіжності в написанні прізвища відповідача.

Враховуючи, що даний позов подано без додержання вимог, викладених в ст. 119 ЦПК України, то відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України він підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 119, ч. 1 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Запропонувати позивачу в установлений строк виправити зазначені в ухвалі недоліки.

В разі невиконання указаної вимоги позовна заява буде вважатись неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова