Справа № 147/470/16-ц
Провадження №2/147/284/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Костюк Г.М.,

при секретарі Кучер І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення його від права на спадкування після смерті 25.02.2012 року їх матері ОСОБА_4 Позов мотивний тим, що внаслідок важкого захворювання їх покійна мама не могла самостійно пересуватись та здійснювати будь-які необхідні дії для належного проживання, а тому виникла потреба в наданні їй необхідної допомоги. У звязку з цим позивач перейшов на постійне місце проживання до будинку матері. Там виконував всі необхідні дії для забезпечення необхідних умов її проживання, адже вона самостійно не могла рухатись і не могла себе обслуговувати у своїх щоденних потребах. На випадок своєї смерті мати склала заповіт на користь позивача. Після смерті матері позивач за власний рахунок здійснив її поховання, провів усі необхідні ритуальні дії. Відповідач під час хвороби матері ухилявся від надання їй допомоги і не надавав грошових коштів на придбання ліків. Попри це, після її смерті звернувся із заявою про прийняття спадщини на підставі ч.2 ст. 1241 ЦК України. Позивач вважає, що відповідач повинен бути усунутий від права спадкування за законом, оскільки ухилявся від надання матері допомоги, яка перебувала у безпорадному стані.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову за обставин, викладених у ньому, просив його задовольнити. Додатково пояснив суду, що останніх вісім років мати через похилий вік перебувала у безпорадному стані, потребувала сторонньої допомоги, оскільки не могла самостійно себе обслуговувати. Крім того, вона важко хворіла, не могла рухатись. У звязку з цим він переїхав до матері та надавав їй допомогу. Відповідач, який доводиться йому рідним братом увесь цей час, знаючи про безпорадний стан матері, допомогу їй не надавав, необхідних ліків не придбавав, грошей на її утримання не давав. Також пояснив, що свого часу їх батьки розлучилися, відповідач залишився жити із батьком, а він, позивач, із матірю. Коли помер батько, у питання спадкування із братом він не втручався. Однак, коли померла мати і відповідач подав заяву про прийняття спадщини, його це обурило. Вважає, що відповідач не має ні морального, ні юридичного права спадкувати після матері.

Відповідач та його представник кожен окремо позов не визнали. До справи долучено письмові заперечення проти позову. Відповідач суду додатково пояснив, що мати не перебувала у безпорадному стані, як на це вказує позивач. Вона була похилого віку, однак лише останніх два роки перед смертю їй було важко підніматись. Впродовж багатьох років, у тому числі і перед її смертю допомогу їй особисто та по господарству надавав брат позивач, та його дружина. Він навідувався до матері, однак його допомоги ні матір, ні брат не просили, і як він сам бачив не потребували. Він був не бажаним гостем, оскільки з братом склались неприязні стосунки. Він є інвалідом третьої групи, у звязку з чим має право на обовязкову частку у спадщині після смерті матері, а тому подав відповідну заяву до нотаріальної контори. Вважає, що не має підстав усувати його від права спадкування. Просив у задоволенні позову відмовити, стягнути на його користь понесені ним витрати на правову допомогу адвоката в сумі 1225,00 грн., згідно наданого суду розрахунку.

Представник відповідача по судових витратах додатково пояснив, що аванс адвокату за роботу у даній справі складав згідно квитанції 3300,00 грн. Після проведеного розрахунку робочого часу, що склав суму 1225,00 грн., різниця клієнту повернута буде після закінчення розгляду справи. Просив 1225,00 грн. стягнути з позивача на користь його довірителя як понесенні судові витрати.

Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали спадкової справи №242/2012 р. до майна померлої 25.02.2012 року ОСОБА_4, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Так, судом встановлено, що 25.02.2012 року в с. Четвертинівка Тростянецького району Вінницької області у віці 81 року померла ОСОБА_4 (а.с.5).

Після її смерті відкрилась спадщина на майно, яке вона згідно заповіту від 17.01.2000 року заповіла своєму синові ОСОБА_1 (а.с.9).

Відповідно до матеріалів спадкової справи із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулись до державного нотаріуса її сини. Зокрема, ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, ОСОБА_2 на обовязкову частку у спадщині, як повнолітній, непрацездатний син спадкодавця інвалід третьої групи (а.с.31).

Позивач ОСОБА_1 вважає відповідача ОСОБА_2 негідним спадкоємцем, таким, що підлягає усуненню від права на спадкування через ухилення від надання допомоги своїй матері, яка через похилий вік була у безпорадному стані, не могла самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, слід встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у звязку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

На доведення обставин позову, а саме надання допомоги матері виключно позивачем та його сімєю, останній клопотав перед судом про виклик свідків. У звязку з тим, що відповідач в судовому засіданні вказані обставини не заперечив, позивач не наполягав на виклику свідків, та залишив клопотання без розгляду.

В матеріалах справи міститься довідка Четвертинівської сільської ради від 21.03.2016 року №95, згідно якої ОСОБА_1 дійсно проживав з матірю ОСОБА_4 в с. Четвертинівка по вул. О.Рудика, 7 з 1997 року до дня її смерті 25.02.2012 року та здійснював догляд за хворою матірю, проводив поховання (а.с.7).

Разом з тим, позивач вказуючи тяжку хворобу матері, її безпорадний стан, як підставу позову, доказів такої хвороби суду не надав під час судового розгляду. Згідно матеріалів справи, ОСОБА_4 померла у поважному віці - 81 рік. Позивач та відповідач у своїх поясненнях не були єдиними в тому чи перебувала спадкодавця у безпорадному стані внаслідок похилого віку, доказів такого її стану суду не надано.

Отже, у відповідності до ст. 60 ЦПК України позивачем не доведено обставин, які б вказували на те, що спадкоємець ОСОБА_2 умисно ухилявся від надання допомоги спадкодавцю.

Таким чином, судом встановлено та не заперечується жодною із сторін, що спадкодавець ОСОБА_4 була похилого віку, мала потребу в отриманні допомоги, і таку допомогу їй надавали син ОСОБА_1 та його дружина. Позивачем не доведено факту потреби його матері в отриманні допомоги від сина ОСОБА_2, який проживав окремо, за умови надання їй допомоги братом та невісткою, та ухилення сина від надання допомоги матері, враховуючи, що за змістом ч.5 ст. 1224 ЦК України лише при одночасному настанні цих обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від права на спадщину.

З огляду на викладене, позовні вимоги про усунення відповідача ОСОБА_2 від спадкування задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн. (а.с.1). Вказані витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають віднесенню за його рахунок.

Відповідач та його представник просили суд стягнути з позивача на користь відповідача понесені останнім витрати на правову допомогу адвоката.

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 18.04.2016 року адвокат ОСОБА_3 взяв на себе зобовязання надавати юридичні послуги ОСОБА_2 в Тростянецькому районному суді під час розгляду справи за позовом до нього про усунення від права на спадкування, а саме надання консультацій, складання документів, здійснення представництва в суді. Вартість наданих послуг становить 3 300,00 грн. (а.с.23).

Відповідно до наданої суду квитанції від 18.04.2016 року ОСОБА_5 було оплачено адвокату ОСОБА_3 за надані ним правові послуги згідно договору від 18.04.2016 року суму 3 300,00 грн. із розрахунку 1 година роботи адвоката 350,00 грн.(а.с.21-23).

Згідно матеріалів даної справи, а саме журналів судових засідань, за участю даного захисника відбулись судові засідання 20.04.2016 року та 27.04.2016 року.

Відповідно до розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу адвокатом ОСОБА_3 згідно договору про надання правової допомоги від 18.04.2016 року у даній справі вартість виконаних адвокатом робіт склала 1225,00 грн. із розрахунку вартості 1 години роботи адвоката 350,00 грн.(а.с.39).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Розрахована сума витрат на правову допомогу у даній справі не перевищує граничного розміру компенсації таких витрат, встановленого ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». А тому, відшкодуванню на користь відповідача з позивача ОСОБА_1 підлягають документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 1225,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1224 ч.5 ЦК України, ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування відмовити.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. віднести за його рахунок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по оплаті правової допомоги в сумі 1225 (одна тисяча двісті двадцять пять) грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя