РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа № 643/4481/16-ц

Провадження № 2/643/3574/16

23.06.2016р. Московський райсуд м. Харкова в складі головуючого судді Оксененко В.А., з участю секретаря Башкевіч Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,

установив:

ОСОБА_1 15.04.2016 р. звернувся до Московського райсуду м.Харкова з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, вказавши в обґрунтування наступне.

01.05.2013 р. між ним та ОСОБА_2 був укладений письмовий договір займу, відповідно якого ОСОБА_2 отримав у борг гроші в сумі 2 500 000 гр. та зобов'язався повернути їх до 01.07.2013 р. Свої обов*язки ОСОБА_2 не виконав до цього часу, гроші не повернув. Тому, просить стягнути з боржника суму боргу в розмірі 2500000 гр., 2 220 000 гр. втрати від інфляції за період з серпня 2013 р. по квітень 2016 р., 1 213 595 гр. 90 коп. в рахунок відсотків за користування грошима, виходячи з облікової ставки НБУ за період з 01.05.2013 р. по 22.04.2016 р., 3% річних за період з 02.07.2013 р. по 26.05.2016 р. в розмірі 217 500 гр., що загалом складає 6 151 095 гр. 90 коп. та судовій збір в сумі 6 890 гр.

Представник позивача в суді підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив справу розглянути за його відсутності.

Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим, двічі не з*явився. Тому, вважаючи причину неявки неповажною, суд, за згодою представника позивача, розглянув справу у відсутності відповідача, на підставі наданих доказів.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Згідно ст.1046 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлено угодою.

Як впливає із договору позики, укладеного 01.05.2013 р., ОСОБА_3 надав у борг ОСОБА_2 гроші в сумі 2 500 000 гр.; у свою чергу, ОСОБА_2 отримав гроші та зобов'язався їх повернути у строк до 01.07.2013 р.

Зазначені обставини підтверджуються договором позики, укладеним у письмовій формі та підписаний сторонами по справі.

Відповідач у строк, вказаній розписки, тобто, до 01.07.2013 р. гроші не повернув.

Оскільки, договір позики є реальною угодою і вважається укладеним із моменту передачі грошей, суд має правові підстави для задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача суму позики в розмірі 2 500 000 гр.

Відповідно статті 625 ЦК «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.»

Як наслідок, позовні вимоги в частині стягнення індексу інфляції за період з серпня 2013 р. по квітень 2016 р. в сумі 2 220 000 гр., а також три проценти річних від простроченої суми за період з 02.07.2013 р. по 26.05.2016 р. в розмірі 217 500 гр. належать задоволенню.

Згідно ст. 526 ЦК України «Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.»

Крім того, «За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

2. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства» (Стаття 536 цього Кодексу).

ЦК України передбачені наслідки порушення договору позичальником. Так, за приписом статті 1050 зазначеного Кодексу, «якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.»

Тому, суд має правові підстави щодо стягнення з відповідача процентів за користування грошима.

Розмір процентів за період з 01.05.2013 р. по 26 травня 2016 р., виходячи з встановленої облікової ставки НБУ складає 1 213 595 гр. 90 коп.

Понесені та документально підтверджені судові витрати суд присуджує стороні, на користь якої постановлено рішення, з другої сторони за правилом ст.88 ЦПК України.

Позивачем сплачений судовій збір в розмірі 6890 гр., якій належить стягненню з відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.212-215, 224-226, 88 ЦПК України, ст.ст. 203,625,1046,1048,1050 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІН НОМЕР_2) в рахунок боргу 2 500 000 гр., в рахунок втрат від інфляції за період з серпня 2013 р. по квітень 2016 р.- 2 220 000 гр., в рахунок відсотків за користування грошима, виходячи з облікової ставки НБУ за період з 01.05.2013 р. по 22.04.2016 р.- 1 213 595 гр. 90 коп., в рахунок 3% річних за період з 02.07.2013 р. по 26.05.2016 р.- 217 500 гр., що загалом складає 6 151 095 гр. 90 коп. та судовій збір в сумі 6 890 гр.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів.

Заочне рішення може бути переглянуто. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів після отримання копії судового рішення.

СУДДЯ: В.А. ОКСЕНЕНКО.