Справа № 349/64/16-ц
Провадження № 2/349/100/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 квітня 2016 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Рибія М. Г.,

секретар Мартиновська І. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 15.02.2013 року в розмірі 15 487,31 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідно до укладеного договору ПАТ КБ «Приватбанк» надало ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ОСОБА_1 свої зобовязання за договором порушив, внаслідок чого має заборгованість станом на 31.10.2015 року в розмірі 15 487,31 грн., з них: 2085,40 грн. кредит; 9538,23 грн. проценти за користування кредитом; 2650,00 грн. пеня; 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 713,68 грн. штраф (процентна складова).

Представник ПАТ КБ «Приватбанк», незважаючи на ухвалу суду про необхідність надання особистих пояснень, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Тому відповідно до ст. 224 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову частково з таких підстав.

Так, 15.02.2013 року ОСОБА_1 заповнив бланк анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, тарифів ПАТ КБ «Приватбанк», які разом з памяткою клієнта складають договір про надання банківських послуг (кредитний договір).

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

ПАТ КБ «Приватбанк» зазначило в розрахунку заборгованості за договором, що відповідач має заборгованість станом на 31.10.2015 року в розмірі 15 487,31 грн., з них: 2085,40 грн. кредит; 9538,23 грн. проценти за користування кредитом; 2650,00 грн. пеня; 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 713,68 грн. штраф (процентна складова).

Обґрунтованість та правильність розрахунку, окрім визначення розміру заборгованості з процентів та штрафу, підтверджується наданими доказами: бланком анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», витягом із Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року.

Щодо зазначеного позивачем розміру заборгованості з процентів, то згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» процентну ставку встановлено в розмірі 2,5 % в місяць, тобто 30 % в рік. В позовній заяві, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач також зазначив, що відповідачу було надано кредит на умовах сплати 30 % в рік.

Водночас в розрахунку заборгованості за договором позивач вказує, що розмір процентів з 15.02.2013 року до 01.09.2014 року становив 30 %, з 01.09.2014 року 34,8 %, а з 01.04.2015 року 43,2 %.

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право банку змінювати тарифи та інші умови обслуговування рахунків.

Згідно з ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка.

Однак позивач не надав жодних доказів щодо письмового повідомлення відповідача про зміну процентної ставки.

Крім того, вказана позивачем в розрахунку заборгованості за договором сума заборгованості з процентів за період з 01.03.2014 року до 31.10.2015 року явно перевищує проценту ставку в розмірі 30 % і навіть 34,8 % чи 43,2 % в рік, оскільки на кредит в розмірі 2085,00 грн. за 20 місяців нараховано 8909,96 грн. процентів.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач посилається на встановлення умовами договору процентної ставки у розмірі 30 % в рік як на підставу своїх вимог щодо стягнення процентів за користування кредитом, інших підстав щодо стягнення процентів за користування кредитом в позовній заяві не вказав, тому визначений ним розмір заборгованості з процентів за період з 01.03.2014 року до 31.10.2015 року, зважаючи на подані докази, підлягає такому перерахунку: 2085 грн. х 30 % / 360 днів х 610 днів = 1061,40 грн.

Загальний розмір заборгованості за користування кредитом за період з 15.02.2013 року до 31.10.2015 року становитиме: 628,27 грн. (проценти за період з 15.02.2013 року до 28.02.2014 року) + 1061,40 грн. (проценти за період з 01.03.2014 року до 31.10.2015 року) = 1689,67 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення штрафу, то відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів клієнт зобовязаний сплатити банку штраф урозмірі 500,00 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням процентів і комісій.

Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» у разі виникнення прострочених зобовязань клієнт сплачує банку пеню.

В постанові від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15 Верховний Суд України зробив висновок, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Отже, зважаючи на те, що позивачем заявлено вимогу про стягнення пені, вимога про стягнення штрафу не підлягає задоволенню, оскільки це суперечитиме забороні подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Враховуючи вищезазначені обставини з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 6424,67 грн. заборгованості за кредитним договором, з них: 2085,00 грн. кредит, 1689,67 грн. проценти за користування кредитом, 2650,00 грн. пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати із сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог:

6424,67 грн. х 100 / 15 487,31 грн. = 41,48 % (частина задоволених позовних вимог);

1378 грн. х 41,48 % = 571,59 грн. (судові витрати, що підлягають стягненню).

Керуючись ст. ст. 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (, номер рахунку 3111 (для погашення заборгованості), код банку 305299), 6424,67 (шість тисяч чотириста двадцять чотири) грн. заборгованості за договором про надання банківських послуг від 15.02.2013 року, з них: 2085,00 грн. кредит; 1689,67 грн. - проценти за користування кредитом, 2650,00 грн. пеня.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати в розмірі 571,59 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуте Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою ОСОБА_1, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. Г. Рибій