Категорія 1Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоОСОБА_2,
суддів:ОСОБА_3, ОСОБА_4,
при секретаріОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «Дельта Банк» до Приватного малого підприємства (далі - ПМП) «Павлін», ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

28 листопада 2013 року ПАТ Дельта Банк звернулось в суд з позовом до ПМП Павлін, ОСОБА_6 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 07 листопада 2006 року.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2014 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ПМП Павлін, ОСОБА_6 на користь ПАТ Дельта Банк м. Київ 4 798 270,82 грн., що становить заборгованість за кредитним договором від 07.11.2006 року № 0 станом на 12.03.2014 року, в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 3 087 876,42 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 110 115,75 грн., розмір нарахованих відсотків за кредитом в сумі 1 509 232,77 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 91045,88 грн. Стягнуто солідарно з ПМП Павлін, ОСОБА_6 на користь ПАТ Дельта Банк м. Київ 3654 грн. судових витрат.

09.03.2016 року ОСОБА_6 звернувся в суд з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відповідно до ст.ст. 361-365 ЦПК України.

Зазначав, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області 24.06.2015 року, залишеним без змін Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17.02.2016 року, визнано поруку ОСОБА_6 за договором поруки № 57200 від 07.11.2006 року із АКІБ УкрСиббанк такою, що припинена, починаючи з 26.11.2010 року.

Вказав, що обставина, яка спричинила припинення поруки, існувала на час розгляду справи № 127/28858/13-ц, однак обставина не була об`єктом дослідження та не могла бути відома заявнику, оскільки факт припинення поруки встановлено судовим рішенням лише 17.02.2016 року. Оскільки солідарне стягнення можливе лише за наявності договору поруки, то припинення поруки могло вплинути на висновки суду щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_6

Вказуючи нововиявлені обставини заявник просив рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2014 року у справі № 127/28858/13-ц скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити ПАТ Дельта Банк у солідарному стягненні кредитної заборгованості ПМП Павлін з ОСОБА_6 за договором поруки № 57200 від 07.11.2006 р.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2016 року заяву ОСОБА_6 задоволено.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2014 року у справі № 127/28858/13-ц за позовом ПАТ Дельта Банк до ПМП Павлін, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ Дельта Банк задоволено частково.

Стягнуто з ПМП Павлін на користь ПАТ Дельта Банк заборгованість за кредитним договором № 0 від 07.11.2006 року станом 12.03.2014 року в сумі 4 798 270 грн. 82 коп., що становить еквівалент 453 667,61 швейцарських франків, а також судові витрати в сумі 3654 грн.

В решті позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ПАТ Дельта Банк, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким залишити заяву ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

До початку розгляду справи по суті в апеляційній інстанції представником ПМП Павлін - ОСОБА_7 подано клопотання про закриття провадження у справі, в якому представник просив провадження у справі в частині позовних до ПМП «Павлін» закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 205 ЦПК України, оскільки спір між юридичними особами не підлягає цивільній юрисдикції, що підтверджується правовими позиціями Верховного Суду України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню через наступне.

Відповідно до положень статті 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Із оскаржуваного рішення суду вбачається, що таке рішення в частині щодо вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_6 є по суті правильним і справедливим, а тому скасованим бути не може.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.11.2006 року між АКІБ УкрСиббанк та ПМП Павлін було укладено кредитний договір № 0, згідно якого банк надав відповідачу кредит в сумі 370 000 швейцарських франків із сплатою відсотків за користування кредитом 8,49 % на рік, на строк з 07.11.2006 року до 06.11.2017 року.

07 листопада 2006 року між АКІБ УкрСиббанк та ОСОБА_6 був укладений договір поруки № 57200, відповідно до якого поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору № 0 від 07 листопада 2006 року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п. 1.3 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі за повернення основної суми боргу, процентів, за використання кредитних кошів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених у кредитному договорі.

Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною (п. 1.4 договору).

8 грудня 2011 року між ПАТ УкрСиббанк та ПАТ Дельта Банк був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, ПАТ УкрСиббанк передало (відступило) ПАТ Дельта Банк права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ Дельта Банк замінило ПАТ УкрСиббанк як кредитора у зазначених зобов'язаннях, та до ПАТ Дельта Банк, відповідно до вимог ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України, перейшло право вимоги до боржників до повного, належного та реального виконання ними обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачу ПМП Павлін кредитні кошти, однак відповідач ПМП Павлін в порушення взятих на себе зобов'язань, суму боргу по кредитному договору не повернуло, що і стало підставою для звернення до суду із позовом про солідарне стягнення заборгованості.

Встановлено, що 24 червня 2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області було ухвалене рішення у справі № 127/4794/15-ц за позовом ОСОБА_6 про визнання поруки припиненою. Визнано поруку за договором від 07.11.2006 року між АКІБ УкрСиббанк та ОСОБА_6 такою, що припинена з 26 листопада 2010 року. Рішення набрало законної сили відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року (а.с.9-15 том 3).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом статті 361 ЦПК України нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012 року обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Пунктом 3 постанови Пленуму визначено, що нововиявлені обставини мають підтверджуватись фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Враховуючи наведе колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлення припинення поруки є саме нововиявленою обставиною в розумінні статті 361 ЦПК України, а не новою, оскільки ця обставина існувала на час ухвалення судового рішення і могла вплинути на висновок суду при ухваленні судового рішення від 29 травня 2014 року, та оскільки припинення поруки має істотне значення для правильного вирішення справи, але ця обставина залишалась невідомою заявнику та стала відомою тільки після ухвалення та набуття законної сили цим рішенням.

Колегія суддів ураховує й те, що судом у цій справі не досліджувалися обставини щодо припинення поруки, хоча ці обставини підлягали встановленню судом. Оскільки це рішення набуло законної сили, то для захисту порушеного права щодо припинення зобов'язання по договору поруки у звязку з припиненням такої, як спосіб захисту не суперечитиме закону встановлення цих обставин у іншому судовому провадженні, за іншим позовом про визнання поруки припиненою, що фактично й мало місце у справі де ухвалено судове рішення від 24 червня 2015 року про задоволення цього позову.

Спосіб захисту порушеного права має бути ефективним, а тому не можна погодитись із доводами апеляційної скарги, що обставини про припинення поруки мали бути встановлені виключно у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ПМП «Павлін», ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи, що порука ОСОБА_6 є припиненою з 26.11.2010 року, що встановлено судовим рішенням, яке набуло законної сили, суд першої інстанції правильно скасував рішення за нововиявленими обставинами та при вирішенні позовних вимог про стягнення боргу солідарно з позичальника та поручителя вірно дійшов висновку, що вимога позивача про солідарне стягнення боргу з поручителя є безпідставною.

З урахуванням зазначеного вище доводи апеляційної скарги не можна визнати такими, що дають підстави для скасування рішення та відмови у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Наведені у апеляційній скарзі доводи не спростовують правильні висновки суду щодо законності вимог про перегляд справи за нововиявленими обставинами.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права в частині про неналежне повідомлення про час та місце судового засіданні не є підставою для скасування рішення та ухвалення нового із залишенням заяви за нововиявленими обставинами без задоволення.

Відповідно до положення частини 3 статті 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Наведені апелянтом порушення норм процесуального права не призвело до неправильного вирішення справи, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення не вбачається.

Разом із тим, перевіряючи підстави розгляду справи в частині вимог до ПМП «Павлін» у цивільному судочинстві, з урахуванням поданого клопотання представника ПМП «Павлін» про закриття провадження у справі у цій частині вимог, колегія суддів дійшла висновку про закриття провадження у справі у вказаній частині вимог виходячи із наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, що встановлено статтею 4 ЦПК України.

Відповідно до положення статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції (далі постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови пленуму Верховного Суду України № 2 розяснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. (Правові позиції Верховного Суду України у справі № 6-224цс16 від 02.03.2016 р.; № 6-2307цс15 від 02.03.2016 р.)

Відповідно до частини 1 статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 12 ГПК України встановлено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

Вбачається, що судом першої інстанції помилково відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ПМП «Павлін», оскільки в цій частині вимог справа підлягає розгляду у господарському судочинстві.

Оскільки таке провадження відкрито помилково, то воно підлягає закриттю.

Відповідно до частини 1 статті 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Отже, між ПАТ Дельта Банк та ПМП Павлін у цій справі виникли правовідносини, які носять характер господарських, оскільки вони склались між двома юридичними особами з приводу виконання господарського договору. Виходячи із цього рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2016 року, в частині позовних вимог про стягнення з ПМП Павлін на користь ПАТ Дельта Банк заборгованості за кредитним договором, підлягає скасуванню, а провадження у справі в цій частині підлягає закриттю в порядку визначеному частиною 1 статті 310 ЦПК України та частиною 1 статті 205 цього Кодексу.

У решті оскаржуване рішення суду є справедливим та законним, а тому скасованим бути не може.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 205, 307, 308, 310, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ Дельта Банк задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2016 року в частині задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Дельта Банк про стягнення заборгованості за кредитним договором з Приватного малого підприємства Павлін - скасувати.

Провадження у цивільній справі №127/28858/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Приватного малого підприємства Павлін, ОСОБА_6 про солідарне стягнення заборгованості в частині позовних вимог до Приватного малого підприємства Павлін - закрити.

У решті рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4

Згідно з ориггіналом

Суддя В.А. Іващук