Провадження 4-с/127/121/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Сичука М. М. ,

при секретарі Кондратюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу кредитної спілки «Подільський експрес - кредит» та ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця та начальника Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції щодо примусового виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2013 року у цивільній справі № 127/12630/13-ц за позовом Кредитної спілки «Подільський експрес - кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

Встановив:

Голова спостережної ради кредитної спілки «Подільський експрес - кредит» ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця та начальника Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ щодо примусового виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2013 року у цивільній справі № 127/12630/13-ц за позовом Кредитної спілки «Подільський експрес - кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зокрема, у даній скарзі заявник просив:

1) Визнати неправомірною постанову державного виконавця Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_4 від 18.12.2015 року про повернення виконавчого документа № 127/12630/13-ц стягувачеві як постановлену внаслідок бездіяльності та неповноти виконавчих дій, порушення визначених строків.

2) Визнати неправомірними дії начальника Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ: з ухиляння від розгляду наведених заявником у скарзі обставин, зазначених доказів та підстав оскарження рішення, дій ї бездіяльності державного виконавця та від прийняття щодо них відповідного рішення; з надання беззмістовної відповіді від 09.03.2016 року № 4606/09-37/7 замість ухвалення відповідної постанови; бездіяльність начальника Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ щодо прийняття відповідних мір для забезпечення обовязкового виконання державним виконавцем положень ЗУ «Про виконавче провадження», яким чітко визначено обовязки державного виконавця та алгоритм і послідовність його дій.

3) Зобовязати начальника Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ усунути порушення ЗУ «Про виконавче провадження» в своїх діях та бездіяльності, а також державного виконавця та відділу.

Вказана скарга мотивована тим, що 25.07.2013 року Вінницьким міським судом видано виконавчий лист 127/12630/13-ц за наслідками рішення суду 27.06.2013 року про стягнення з боржника на користь спілки боргу на загальну суму 14564,59 грн.

З 30.07.2013 року цей виконавчий лист знаходиться на виконанні в Замостянському ДВС м. Вінниці. З 19.03.2015 року друге виконання у цьому відділі за цим виконавчим листом.

За наслідками проведених виконавчих дій спілка отримала 08.02.2016 року постанову від 18.12.2015 року про повернення виконавчого листа стягувачеві. Рішення суду з 2013 року не виконане.

Крім того, на думку заявника начальником Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ не вживаються заходи, щодо усунення порушення Закону України «Про виконавче провадження», останній ухиляється від розгляду наведених заявником у скарзі обставин, а також в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» на скаргу заявника начальником відділу надано беззмістовну відповідь замість ухвалення відповідної постанови.

З підстав, зазначених вище, заявник звернувся до суду з даною скаргою.

Протокольною ухвалою суду від 02.06.2016 року, без винесення окремого процесуального документа, із занесення ухвали до журналу судового засідання ОСОБА_1 залучено як співзаявника скарги по даній справі та правонаступника Кредитної спілки «Подільський експрес-кредит».

В судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав в повному обсязі, посилаючись на зазначені у ній обставини.

Державний виконавець та начальник Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ в судове засідання 27.04.2016 року та 12.05.2016 не зявились, будучи належним чином повідомлені про дату та час розгляду скарги. В судове засідання призначене на 24.05.2016 року державний виконавець та начальник Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ не зявились. Від представника за довіреністю ОСОБА_5 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Проти позовних вимог заперечує в повному обсязі.

Представник Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ в судовому засіданні 02.06.2016 року заперечив проти задоволення скарги. В судове засідання призначене на 08.06.2016 року державний виконавець та начальник Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ не зявились. Від представника за довіреністю ОСОБА_5 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, в якому підтримує пояснення представника КС «Подільський експрес - кредит».

Заслухавши заявника та представника виконавчої служби, дослідивши матеріали скарги, цивільної справи № 127/12630/13-ц, матеріалів виконавчого провадження № 46960774, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги з огляду на таке.

Судом встановлено, що 25.07.2013 року Вінницьким міським судом видано виконавчий лист 127/12630/13-ц за наслідками рішення суду 27.06.2013 року про стягнення з боржника на користь спілки боргу на загальну суму 14564,59 грн.

23.03.2015 року головним державним виконавцем Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_4, на підставі зави стягувача від 19.03.2015 року, винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання зазначеного вище виконавчого листа.

Того ж дня державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копію якої направлено на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника. Крім того, з метою встановлення місця реєстрації боржника, наявності у нього доходів, рухомого і нерухомого майна, рахунків у банках, державним виконавцем направлено запити до відповідних компетентних органів.

Згідно з отриманими на дані запити відповідями рухомого майна чи доходів за боржником не виявлено.

17.12.2015 року державним виконавцем складено акт перевірки майнового стану боржника за адресою його місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому зазначено, що майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, відсутнє.

Інших виконавчих дій за вказаним виконавчим провадженням не вчинялось, після чого, 18.12.2015 року головним державним виконавцем Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_4 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», яка мотивована тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 6 цього Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Обов'язки і права державних виконавців визначені ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 11 вказаного Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що державним виконавцем вживались певні заходи, спрямовані на виконання рішення, зазначеному у виконавчому документі, однак ці заходи вчинені не в повному обсязі та з порушенням встановленого порядку.

Так, 17.12.2015 року головним державним виконавцем складено акт перевірки майнового стану боржника за адресою його місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому зазначено, що майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, відсутнє.

Відповідно до п. 1.5.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання сторін чи інших осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка «від підпису відмовився» проставляється напроти імені особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта.

Акт перевірки майнового стану боржника 17.12.2015 року підписаний державним виконавцем та двома понятими. В даному акті відсутні підписи боржника або інших осіб, які б перебували у квартирі та змогли відчинити державному виконавцю двері і впустити його до приміщення, та немає відмітки про їхню відмову від підпису. За таких обставин вбачається, що державний виконавець взагалі не відвідував квартиру боржника, а зробив безпідставний висновок про відсутність майна боржника, на яке можна звернути стягнення.

Крім того, з матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що державний виконавець отримував пояснення з приводу виконання рішення безпосередньо від боржника, здійснював його виклик чи звертався до суду з поданням про розшук боржника, якщо його місцезнаходження невідоме.

Як зазначено вище, постановою від 18.12.2015 року виконавчий лист по справі № 127/12630/3-ц повернуто стягувачеві у звязку з відсутністю майна на яке можливо звернути стягнення. Проте, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що запити державного виконавця щодо наявності у боржника майна, а також відповіді на них датовані 25.03.2015 року та 31.03.2015 року. Витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження та витяг про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна сформовано державним виконавцем 09.12.2015 року, остання дія державного виконавця була спрямована на складання 17.12.2015 року акту про відсутність у боржника майна на яке можна звернути стягнення.

Суд звертає увагу, що судом неодноразово здійснювались запити щодо витребування матеріалів виконавчого провадження та відповідей на скарги та заяви скаржника, однак державною виконавчою службою запити суду належним чином виконано не було, в звязку з чим суд розглянув скаргу на підставі поданих доказів.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

З огляду на викладене вище суд прийшов до переконання, що висновок державного виконавця про відсутність у боржника іншого майна чи коштів, на які можливо звернути стягнення, є передчасним та не підтверджений відповідними доказами.

Крім того, за змістом ч. 1 ст. 31, ч. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» копія постанови про повернення стягувачу виконавчого документа надсилається сторонам у триденний строк рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як встановлено судом та не заперечувалось державним виконавцем, всупереч зазначеним нормам оскаржувана постанова була направлена боржникові через більш, ніж 30-денний строк що призвело до безпідставного обмеження строку, встановленого для повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання.

На підставі викладеного постанову заступника начальника Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ від 18.12.2015 року про повернення виконавчого документа № 127/12630/13-ц стягувачеві слід визнати неправомірною.

Суд враховує, що на час розгляду скарги Замостянським відділом ДВС Вінницького МУЮ знову відкрито виконавче провадження за вищевказаним виконавчим листом на підставі заяви стягувача, однак це не змінює суті оскаржуваної постанови та не впливає на правомірність її винесення.

Щодо вимоги про визнання неправомірними дій начальника Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ з надання беззмістовної відповіді від 09.03.2016 року № 4606/09-37/7 замість ухвалення відповідної постанови суд зазначає наступне.

Заявник звернувся до начальника Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ зі скаргою на рішення, дії і бездіяльність державного виконавця в ході примусового виконання виконавчого листа № 127/126/30/13-ц від 25.07.2013 року.

Зазначена скарга відповідає вимогам, встановленим ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Начальник Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ листом від 09.03.2015 року надав відповідь на дану скаргу, яка не містить констатуючої частини про задоволення чи відмову в задоволенні скарги, а лише перелічені виконавчі дії, проведені державним виконавцем.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій цієї статті, розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян» (ч. 8 ст. 82 вказаного Закону).

Отже, законом чітко визначено, що у разі подання належно оформленої скарги начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, зобовязаний винести у десятиденний строк постанову про її задоволення чи відмову.

В порушення зазначених приписів начальник Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ не розглянув скаргу по суті та надав відповідь на неї у спосіб, що суперечить Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин дії начальника Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ з надання беззмістовної відповіді від 09.03.2015 року № 4606/09-37/7 замість ухвалення відповідної постанови слід визнати неправомірними.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З огляду на вказане вимога скарги щодо зобовязання начальника Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ усунути порушення Закону України «Про виконавче провадження» в своїх діях та бездіяльності, а також державного виконавця та відділу підлягає задоволенню.

Разом з тим, вимоги скарги щодо визнання неправомірними дій начальника Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ з ухиляння від розгляду наведених заявником у скарзі обставин, зазначених доказів та підстав оскарження рішення, дій ї бездіяльності державного виконавця та від прийняття щодо них відповідного рішення, а також щодо визнання бездіяльності начальника Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ щодо прийняття відповідних мір для забезпечення обовязкового виконання державним виконавцем положень ЗУ «Про виконавче провадження», яким чітко визначено обовязки державного виконавця та алгоритм і послідовність його дій, задоволенню не підлягають, оскільки зазначені вимоги не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги, а також такі вимоги частково дублюють вимоги, які судом задоволено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 11, 31, 47, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383, 387 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною постанову державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_4 від 18.12.2015 року про повернення виконавчого документа № 127/12630/13-ц стягувачеві як постановлену внаслідок бездіяльності та неповноти виконавчих дій.

Визнати неправомірними дії начальника Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції з надання беззмістовної відповіді від 09.03.2016 року № 4606/09-37/7 замість ухвалення відповідної постанови.

Зобовязати начальника Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції усунути порушення Закону України «Про виконавче провадження» в своїх діях та бездіяльності, а також державного виконавця та відділу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя