Справа № 494/689/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2016 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.,

представника позивача - Федорової О.Ф. (по довіреності),

представника заінтересованої особи - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Березівської районної державної адміністрації, в інтересах ОСОБА_4, до ОСОБА_3, ОСОБА_5, за участю третьої особи: рада опіки та піклування Вікторівської сільської ради Березівського району

Одеської областіпро позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

30.05.2016 року до суду надійшла позовна заява відоргану опіки та піклування Березівської районної державної адміністрації до ОСОБА_3, ОСОБА_5, за участю третьої особи: рада опіки та піклування Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відносно їх неповнолітніх дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2

Ухвалою суду від 31.05.2016 року було відкрито провадження по справі.

13.07.2016 року від представника органу опіки та піклування Березівської РДА надійшли заяви в яких просять не розглядати позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 щодо їхньої неповнолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з тим, що остання відмовилась від позбавлення батьків батьківських прав (а.с.53-54).

Представник органу опіки та піклування Березівської районної державної адміністраціїпозовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підтримала та пояснила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є батьками неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 Батько дитини через зловживання алкогольними напоями потрапив на примусове лікування у психіатричний заклад, мати - тривалий час не проживає разом з дитиною, її долею не цікавиться, через що ОСОБА_4 з 11.09.2015 року перебувала у притулку для дітей служби у справах дітей Березівської районної державної адміністрації. За час перебування ОСОБА_4 у притулку для дітей, батько провідував її декілька разів, також у нетверезому стані, на даний час долею дочки не цікавиться. Мати взагалі до служби у справах дітей з метою повернення дитини в сім'ю - не зверталась. Позивач зазначив, що неповнолітні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилися без батьківського піклування, але через відсутність встановленого соціально-правового статусу, над нею неможливо встановити опіку та призначити всі державні пільги як дитині, позбавленої батьківського піклування. У зв'язку з вищевказаним позивач просить суд Позбавити ОСОБА_3 та ОСОБА_5 батьківських прав відносно неповнолітньої дітей - ОСОБА_4, та стягнути з них солідарно аліменти на утримання дитини у розмірі 650 грн., але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні 13.07.2016 року категорично заперечував на позовних вимогах та вказав, що він є батьком дитини просив залишити доньку разом з ним.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання 13.07.2016 року не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.44, 49).

Представник третьої особи - ради опіки та піклування Вікторівської сільської ради у судовому засіданні підтримала вимогу щодо позбавлення відповідачів батьківських прав. Пояснила, що неоднарозово проводила бесіди з батьком, однак до позитивних результатів це не призвело.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника третьої особи та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статті 19 Конвенції про права дитини, держави - учасниці зобов'язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Судом встановлено, що відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_8 є батьком та матір'ю неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 від 14.09.2001 року (а.с.13).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Березівської РДА від 18.12.2015 року, згідно рішення комісії з питань захисту прав дітей Березівської РДА від 25.12.2015 року, та згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав виданого Вікторівською опікунською радою від 08.12.2015 року - визнано доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відносно неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5-8, 14).

Згідно з характеристики на ОСОБА_3 від 09.12.2015 року, складеною головою Вікторівської сільської ради (а.с.15) вбачається, що характеризується з посередньої сторони, зловживає алкогольними напоями.

Згідно з характеристики на ОСОБА_5 від 09.12.2015 року, складеною головою Вікторівської сільської ради (а.с.16) вбачається, що вона характеризується з позитивної сторони.

Відповідно до ухвали Жашківського районного суду Черкаської області від 23.04.2015 року ОСОБА_3 був госпіталізований для лікування у примусовому порядку до психіатричної лікарні (а.с.17-18).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов складеним депутатами Вікторівської сільської ради, за адресою: АДРЕСА_1, в родині не створені умови для виховання та догляду дітей (а.с.19).

Відповідно до довідок виданих Вікторівською сільською радою ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1., та має відповідний склад сім'ї (а.с.20).

З довідки виданої Вікторівською сільською радою вбачається, що ОСОБА_5. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1., та має відповідний склад сім'ї (а.с.21).

Відповідно до клопотання притулку для дітей служби у справах дітей Березівської РДА від 07.12.2015 року зазначено про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22).

Згідно протоколу бесіди від 30.10.2015 року ОСОБА_3 було попереджено про виконання батьківських обов'язків (а.с.23).

Відповідно до листа Березівського РЦСССДМ від 11.04.2016 року було повідомлено, що родина ОСОБА_3 опинилася в складних життєвих обставинах (а.с.24).

Згідно листа служби у справах дітей Одеської міської ради від 28.04.2016 року ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 - не проживає (а.с.25).

У відповідності з частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України зі змінами та доповненнями (далі - СК України) «Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток».

Враховуючи те, що відповідачі по справі жодним чином не були позбавлена інформації стосовно міста перебування своєї дитини, не створювалися перешкоди у спілкуванні дітей з ними та прийманні участі в їхньому вихованні, вище викладенні обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дітей батьківські обов'язки, покладені на них законом.

Відповідно до частини другої статті 157 СК України передбачено: «Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні». Нехтування батьківськими обов'язками з боку матері та батька, на думку суду, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права матері та батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору.

У судовому засіданні допитана ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, повідомила, що її мати взагалі не цікавиться її життям, не пам'ятає коли її бачила останній раз. Останні роки проживала разом з бабусею, яка її виховувала та доглядала. Батько завжди був п'яний. Дуже часто ображав, а тому вона сама вирішила від нього піти до притулку. Батько нічим не допомагає, а лише кричить та п'є. Просила та наполягала на позбавленні батьківських прав відносно матері та батька. Зазначила, що їй краще жити у притулку ніж батьками.

Як свідчать положення частини 4 статті 155 СК України: «Ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом».

Відповідно до статті 164 СК України встановлено: «Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема,… ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини».

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Виходячи зі статті 18 Конвенції з прав дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

В даному випадку, суд вважає, що є всі підстави для позбавлення батьківських прав відповідачів, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім'я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частина друга статті 166 Сімейного кодексу України передбачає, що особа, позбавлена батьківського піклування не звільняється від обов'язку їх утримання.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Оскільки судом позбавлено батьківських прав відносно відповідачів, а тому підлягає задоволенню і вимога щодо стягнення з останніх аліментів на утримання дитини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Частиною першою статті 191 СК України передбачено: «Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову».

Керуючись статтями 155,164-166 СК України та статтями 10, 11, 202, 212, 214 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву органу опіки та піклування Березівської районної державної адміністрації, в інтересах ОСОБА_4, до ОСОБА_3, ОСОБА_5, за участю третьої особи: рада опіки та піклування Вікторівської сільської ради Березівського району

Одеської областіпро позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав відносно їхньої неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та передати її на опікування службі у справах дітей Березівської районної державної адміністрації Одеської області.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (Ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 (Ідентифікаційний номер НОМЕР_2), солідарно, аліменти на утримання дитини у розмірі 650 грн. 00 коп., але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.05.2016 року і до досягнення дитини повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 18.07.2016 року.

Суддя І.А. Римар