Справа № 405/8350/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі : Фришко А.Ю.

з участю адвоката : Юрах В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить зобов»язати відповідача усунути перешкоди у користуванні належною йому на праві власності 1/6 частиною житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 шляхом вселення та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. Позов обґрунтовує тим, що є інвалідом ІІ групи, отримав у спадщину 1/6 частину житлового будинку за вищезазначеною адресою і з червня 2002 року зареєстрований та проживає за місцем реєстрації. Відповідач є власником 5/6 частин вказаного будинку.

На день звернення в суд він фактично позбавлений можливості користуватись і володіти своєю часткою, між ним та відповідачем виникають сварки, суперечки з приводу користування, утримання та збереження майна. Відповідач поміняв замки на воротах і хвіртці, вчиняє різні перешкоди у користування його частиною будинку, а тому посилаючись на викладені обставини, норми діючого законодавства, просить задовольнити позов.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. Позивач пояснив, що біля десяти років проживає у дружини по АДРЕСА_2. За адресою АДРЕСА_1 є його частка, в домі проживають квартиранти і він бажає отримувати частину доходу. В чому полягають перешкоди з боку позивача пояснити не може.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав суду заперечення та посилаючись на викладені в них обставини, просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної, спільної, часткової власності ОСОБА_2 - 1/6 частина (свідоцтво про право на спадщину від 13.05.1994 року № 2-2105, видане Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою) та ОСОБА_3 - 5/6 на підставі договору дарування від 09.10.2012 року № 1115, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Тюртюбек Н.М.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на наявність перешкод у здійсненні ним права користування його часткою в належному йому на праві власності будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1. При цьому, ним самим спростовуються дані твердження. З його пояснень в судовому засіданні встановлено, що за вищезазначеною адресою він не проживає тривалий час, а живе у своєї дружини по АДРЕСА_2. Будинок знаходився в занедбаному стані. Відповідач по справі має інше місце проживання - будинок по АДРЕСА_3. Пояснити в чому полягають перешкоди і чи бажає він проживати в будинку, позивач не зміг.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що в листопаді 2015 року він не був у будинку при складенні акту, підписав акт, який не був заповнений і він його не читав. ОСОБА_2 не живе по АДРЕСА_1 біля 10-12 років. В будинку живе сім»я.

Свідок ОСОБА_5 пояснив в судовому засіданні, що влітку 2015 року він шукав житло для проживання з сім»єю і йому порекомендували ОСОБА_2. Саме з ним він домовлявся про здачу будинку, який, за словами ОСОБА_2, належить йому. Він пояснював, що по АДРЕСА_3 живе його брат і він дасть колючі від будинку, мати проживає в іншій області. Він познайомився з ОСОБА_3 пізніше і дійсно він дав йому ключі від будинку. ОСОБА_2 пояснював, що в будинку ніхто не жив, потрібен ремонт, який буде зараховано в рахунок оплати найму і згода матері. Через деякий час мати надала згоду і він з сім»єю поселився в будинку. Договір оренди уклав з ОСОБА_3, так як йому по документам належить 5/6 частин будинку. На даний час він зробив косметичний ремонт, доступ в будинок є, провів воду, претензій з боку позивача не було. Замок у хвіртці та воротах як був поламаним, так і до цього часу не відремонтований. Він вбачає лише спір про гроші - орендну плату, а не про наявність перешкод.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що є дружиною ОСОБА_3, її чоловік і вона не підтримують жодних стосунків з позивачем, який проживає зі своєю дружиною за іншою адресою. Будинок по АДРЕСА_1 стояв пустий, в ньому ніхто не проживав і сам позивач знайшов квартирантів. Ніяких перешкод йому не чиниться.

Враховуючи пояснення свідків, позивача, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, на які посилаються позивач в обгрунтування свого позову, а тому відсутні підстави для його задоволення.

У відповідності до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами та доповненнями) підставами цивільно-правової відповідальності при вирішення спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та наявність причинного зв"язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її заподіянні.

Позивачем не надано доказів завдання йому моральної шкоди відповідачем. Не доведено та не обґрунтовано у відповідності до вищезазначеної норми її спричинення та не зазначено з яких обставин та міркувань він виходив, визначаючи її розмір, а тому в частині стягнення з відповідачки на користь позивача моральної шкоди в сумі 5 000 грн. позов задоволенню не підлягає.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. При зверненні в суд позивачем не сплачено судовий збір з посиланням на те, що він являється інвалідом ІІ групи Як встановлено в судовому засіданні відповідно до довідки акта огляду МСЕК від 16.12.2014 року вказана група інвалідності позивачу встановлена до 01.01.2016 року і на даний час ним не надано підтвердження наявності в нього інвалідності та підстав звільнення від сплати судового збору, а тому стягненню з позивача на користь держави підлягає судовий збір щодо позовної вимоги немайнового та майнового (моральна шкода) характеру.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) судові витрати по справі в сумі 1 102,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Шевченко