Справа № 336/2342/16-ц
Провадження № 2/336/1619/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Наумова О.О.,

при секретарі Сергієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із зазначеним позовом, в позовній заяві зазначають, що 09 лютого 2016 року о 06:25 ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався в районі АТП «Мотор СІЧ», що розташований по вул. Донецьке шосе будинок №2 в м. Запоріжжі, почав виконувати маневр повороту ліворуч до заїзду на територію АТП «Мотор СІЧ», та допустив зіткнення з автомобілем RENAULT KANGOO державний номер АР 5484СХ, яким керував ОСОБА_1 та в якому знаходилась в якості пасажирки неповнолітня донька ОСОБА_1 ОСОБА_2 В результаті ДТП неповнолітня ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, та була госпіталізована до лікарні.

Вказані обставини встановлені постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2014 року по справі № 336/1663/16-п, пр. №3/336/510/2016, згідно якої ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що о 06:25, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Донецьке шосе в м. Запоріжжі, при повороті ліворуч не надав перевагу автомобілю «Рено Кенго» державний номер АР 5484СХ під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого скоїхв зіткнення з останнім автомобілем, чим порушив п. 16.13 ПДД України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль пошкоджено ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження. ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Цивільна відповідальність перед третіми особами за шкоду, заподіяну в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля НОМЕР_2, була застрахована власником транспортного засобу відповідачем ОСОБА_3 третьої особи ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», що підтверджується Полісом № АІ/4664359 від 10.03.2015 р., згідно якого його цивільно-правова відповідальність лімітована сумою 50 000 гривень за шкоду заподіяну майну з франшизою 500 гривень.

З метою встановлення розмірів шкоди з приводу пошкодження автомобілю, позивач звернувся до судового експерта-автотоварознавця ОСОБА_4, для отримання висновків про оцінку розміру завданого йому в наслідок ДТП матеріального збитку, за що сплачена сума у розмірі 800 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 52 від 15.03.2016 року.

Відповідно до висновку №52 від 17.03.2016 року про оцінку автомобіля вартість матеріальної шкоди в результаті пошкодження позивача автомобіля при ДТП становить 135388,88 (сто тридцять пять тисяч триста вісімдесят вісім) грн. 88 коп.

Третя особа відшкодувала матеріальну шкоду завдану належному позивачу ОСОБА_1 транспортному засобу, у розмірі 49 500 грн. (сорок девять тисяч пятсот грн. 00 коп.), шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ОСОБА_1 також виплачено витрати на лікування ОСОБА_2 в розмірі 882,95 грн.

В наслідок ДТП, з вини відповідача ОСОБА_3, позивачу ОСОБА_1, як власнику автомобіля RENAULT KANGOO державний номер АР 5484СХ, у зв'язку з його пошкодженням заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Крім того, в якості пасажирки у зазначеному автомобілі ОСОБА_1 знаходилась неповнолітня донька ОСОБА_1 ОСОБА_2 В результаті ДТП неповнолітня ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, та була госпіталізована до лікарні.

Позивачі зазначають, що з відповідача повинна бути стягнена сума франшизи в розмірі 500 гривень, а також вартість оцінки транспортного засобу 800 гривень, та 85 888,88 (вісімдесят пять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 88 коп. вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля ОСОБА_1, 4229,10 (чотири тисячі двісті двадцять девять) грн. 88 коп. - вартості витрат на лікування неповнолітньої ОСОБА_2 , усього 91417,98 грн. гривень.

Крім того позивачі зазначили, що внаслідок винних та неправомірних дій відповідача, їм було завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні права власності позивача, зокрема внаслідок пошкодження транспортного засобу позивача ОСОБА_1, який зазнав не мало переживань та страждань з приводу того, що особа яка пошкодила його майно та повинна відповідати за свої дії протягом тривалого часу не має на меті добровільно відшкодувати заподіяні матеріальні збитки. Хвилювання та думки про те, як відновити позивачу свій транспортний засіб, тримали його у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім'ї та на роботі. Також, фактично втративши можливість вільно користуватись своїм транспортним засобом змушений був витрачати значний час для пересування громадським транспортом на роботу та по робочих справах, в зв'язку з чим вимушений був змінити свій звичний робочий день, оскільки витрачав не мало часу на поїздки до станцій технічного обслуговування, оцінювачів, органів судової влади та державної автомобільної інспекції з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, та особи винної в її заподіянні, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім'ю та роботу. Вказані вище обставини, спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання для позивача.

Крім того, ОСОБА_1 як батько неповнолітньої доньки ОСОБА_2 вживав та й сьогодні вживає заходів по відновленню зовнішнього вигляду доньки, що у свою чергу також впливає на емоційний стан. Так само й неповнолітня ОСОБА_2 як дівчина, яка отримала травми обличчя дуже сильно хвилюється за те, як наслідки таких травм відобразяться на її зовнішньому стані, що значно негативним чином впливає не її душевний стан. Отже, з ОСОБА_3 має бути стягнута моральна шкода у розмірі 5000 грн. на користь ОСОБА_1 та 15000 грн. на користь неповнолітньої ОСОБА_2

Позивачі в судове засідання не з'явилися, згідно заяви представника позивачів не заперечують проти винесення заочного рішення по справі, підтримують заявлені позовні вимоги (а.с.78,81).

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, підтвердженою безпосередньо перед відкриттям провадження у справі, що вбачається з матеріалів справи. Надав суду заяву про визнанням ним позовних вимог у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлені наступні факти, обставини та правовідносини, які регулюються ЦК України.

Судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду Запорізької області від 28.03.2014 року по справі № 336/1663/16-п, пр. №3/336/510/2016 року ОСОБА_3 визнано винним в тому, що він 09 лютого 2016 року о 06:35, керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався в районі АТП «Мотор СІЧ», що розташований по вул. Донецьке шосе будинок №2 в м. Запоріжжі, почав виконувати маневр повороту ліворуч в заїзду територію АТП «Мотор СІЧ», та допустив зіткнення з автомобілем RENAULT KANGOO державний номер АР 5484СХ, яким керував ОСОБА_1 та в якому знаходилась в якості пасажирки неповнолітня донька ОСОБА_1 ОСОБА_2, який належить позивачу ОСОБА_1 (а.с.9). В наслідок зіткнення обидва автомобіля зазнали технічних ушкоджень, а позивачка ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження.

Цивільна відповідальність перед третіми особами за шкоду, заподіяну в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1, була застрахована власником транспортного засобу відповідачем ОСОБА_3 третьої особи ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», що підтверджується Полісом № АІ/4664359 від 10.03.2015 р., згідно якого його цивільно-правова відповідальність лімітована сумою 50 000 гривень за шкоду заподіяну майну з франшизою 500 гривень. (а.с.10).

З метою встановлення розмірів шкоди з приводу пошкодження автомобілю, позивач звернувся до судового експерта-автотоварознавця ОСОБА_5, для отримання висновків про оцінку розміру завданого йому в наслідок ДТП матеріального збитку, за що сплачена сума у розмірі 800 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 52 від 15.032016 року (а.с.19, зворотна сторона).

Відповідно до висновку №52 від 17.03.2016 року про оцінку автомобіля вартість матеріальної шкоди в результаті пошкодження позивача автомобіля при ДТП становить 135388,88 (сто тридцять пять тисяч триста вісімдесят вісім) грн. 88 коп.

Третя особа відшкодувала матеріальну шкоду завдану належному позивачу транспортному засобу, окрім франшизи в сумі 500 гривень, у розмірі 49 500 грн. (сорок девять тисяч пятсот грн. 00 коп.), шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ОСОБА_1 також виплачено витрати на лікування ОСОБА_2 в розмірі 882,95 грн.

В наслідок ДТП, з вини відповідача ОСОБА_6, позивачу ОСОБА_1, як власнику автомобіля RENAULT KANGOO державний номер АР 5484СХ, у зв'язку з його пошкодженням заподіяно матеріальну та моральну шкоду.

Оскільки шкода спричинена в наслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, то питання про відшкодування шкоди повинно вирішуватися у відповідності до вимог ст. 1188 ЦК України.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно ч.3 ст. 998 ЦК страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Стаття 22 цього Кодексу до реальних збитків відносить втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Правова позиція Верховного Суду України від 4 червня 2014 року № 6-49 цс 14. Так, пунктом 32.7 статті 32 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко встановлено, що шкоду, пов'язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Натомість у Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, міститься поняття «втрата товарної вартості транспортного засобу», а поняття «втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу» не використовується.

Системний аналіз пункту 32.7 статті 32 указаного Закону, статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166,1187, 1194 Цивільного кодексу України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 зазначеної Методики дає можливість дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Виходячи із зазначеної норми, на ОСОБА_3 має бути покладена відповідальність за заподіяну Позивачам шкоду, оскільки розмір заподіяної шкоди перевищує ліміт страхового відшкодування страховика.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1187 ч. 2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст.1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України - розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, коли шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'ю або смертю особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Суд вважає, що позивачу ОСОБА_1 була завдана моральна шкода, у зв'язку із пережитими фізичними стражданнями. Разом з тим, суд вважає, що заявлена позивачем вимога про відшкодування завданої йому моральної шкоди у розмірі 5 000,00 гривень є обґрунтованою. Також суд вважає, що неповнолітній позивачі ОСОБА_7 також була завдана моральна шкода, у звязку із пережитими фізичними стражданнями, тривалим лікуванням ушкоджень, отриманих внаслідок ДТП, які відобразились на зовнішньому вигляді останньої, а тому її позовні вимоги про відшкодування їй моральної шкоди у розмірі 15 000 грн. є обгрунтованими.

Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в зв'язку із ДТП, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_3, позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була спричинена матеріальна та моральна шкода. У зв'язку з чим з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачів підлягає стягненню сума франшизи в розмірі 500 гривень, а також вартість оцінки транспортного засобу 800 гривень, та 85 888,88 (вісімдесят пять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 88 коп. вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля ОСОБА_1, 4229,10 (чотири тисячі двісті двадцять девять) грн. 88 коп. - вартості витрат на лікування неповнолітньої ОСОБА_2 , усього 91417,98 грн. гривень. Також стягненню з відповідача ОСОБА_3 підлягають в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн. на користь позивача ОСОБА_1 та 15 000 грн. на користь позивачки ОСОБА_2, сума сплаченого судового збору при подачі позову до суду в розмірі 1618,01 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Отже, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.22,23,1166,1167,1187,1188 ЦК України, ст.ст.10,11,60,88,197,213,214,215,218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - не відомий, який мешкає за адресою:м. Запоріжжя, вул. Авраменко б. 16 А, кв. 34/2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, який мешкає за адресою:м. Вільнянськ, АДРЕСА_1 - в рахунок відшкодування вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля ОСОБА_1Я у розмірі 85 888,88 (вісімдесят пять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 88 коп. , суму франшизи в розмірі 500 гривень, а також вартість оцінки транспортного засобу 800 гривень та 4229,10 (чотири тисячі двісті двадцять девять) грн. 88 коп. - вартості витрат на лікування неповнолітньої ОСОБА_2, в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. суму сплаченого судового збору при подачі позову до суду в розмірі 1618,01 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - не відомий, який мешкає за адресою:м. Запоріжжя, вул. Авраменко б. 16 А, кв. 34/2, на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - не відомий, яка мешкає за адресою АДРЕСА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 15000 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Наумов