Справа № 477/2838/15-ц
Провадження № 2/477/228/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року м.Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді Саукової А.А., при секретарі Варламовій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Жовтневого району Миколаївської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2015 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,64 га згідно з державним актом на землю серії Р2 №570535 від 23 січня 2002 року, що розташована в межах ОСОБА_2 селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, в порядку спадкування за заповітом. Разом з тим, згідно ухвали суду від 09 березня 2016 року позивач збільшила вимоги, що були прийняті судом, а саме: просила встановити факт того, що її матір'ю є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 31 травня 2013 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що 31 травня 2013 року померла її мати ОСОБА_3, яка за свого життя склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_1 все своє майно, з чого б воно не складалося, де б воно не знаходилося, а також те майно, на яке вона має право по закону та яке буде їй належати на день смерті. Після смерті останньої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,64 га (кадастровий номер 482335570:01:000:0026), згідно з державним актом на землю серії Р2 №570535 від 23 січня 2002 року, що розташована в межах ОСОБА_2 селищної ради Жовтневого району Миколаївської області. На момент смерті ОСОБА_3 разом з нею проживала її дочка ОСОБА_1, доглядала матір, на теперішній час позивач розпоряджається спірною земельною ділянкою як своєю власністю, здійснює господарські відносини з ТОВ Синтез щодо передачі в оренду зазначеної земельної ділянки. В звязку із чим позивач вважає, що фактично вступила у спадщину, але не звернулася в установлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, разом з тим, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на час відкриття спадщини спадкоємець ОСОБА_1 не проживала постійно зі спадкодавцем ОСОБА_3, крім того прізвище спадкодавця зазначено в свідоцтві про смерть на рос.мові Сергеева, а державний акт на право власності на вказану вище земельну ділянку виданий на ім'я ОСОБА_3, тобто містяться розбіжності в документах у написанні прізвища. В зв'язку з чим порушуються спадкові права позивача, через що вона була змушена звернутися до суду із даним позовом та просила його задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, направила заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 селищна рада Жовтневого району Миколаївської області свого представника в судове засідання не направив, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю його представника, проти задоволення позову з урахуванням збільшених позовних вимог не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 (на рос.мові) померла 31 травня 2013 року (а.с.10). З даних копії паспорту серії ЕО 194785, виданого Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області 27 листопада 1996 року на ім'я ОСОБА_3, остання народилася 29 січня 1932 року в с.Сахарівка Н-Амурського району Н-Амурської області, прізвище якої на російській мові вказано як Сергеева (а.с.51).

Відповідно до свідоцтва про народження, ОСОБА_5 (на рос.мові), ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м.Кострома, є донькою ОСОБА_4 (на рос.мові) (а.с.11).

01 березня 2012 року ОСОБА_3 склала заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрований в реєстрі за №813, відповідно до якого вона заповідала все своє майно, з чого б не складалося, де б воно не знаходилось, а також все те, на що вона буде мати право за законом та що буде належати їй на день смерті, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15).

Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №570535 був виданий 23 січня 2002 року на підставі рішення 16 сесії 23 скликання ОСОБА_2 селищної ради народних депутатів від 20 листопада 2001 року №6 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №46, згідно з яким земельна ділянка площею 3,64 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, належить ОСОБА_3 (а.с.13). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25 листопада 2015 року ОСОБА_3 має у приватній власності земельну ділянку площею 3,6414 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:000:0026, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Жовтневого району Миколаївської області (а.с.50).

Зі змісту довідки ТОВ Синтез вбачається, ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3, яка уклала з ТОВ Синтез договір оренди №21 від 07 травня 2008 року на земельний пай площею 3.6414 га, який є діючим, є правонаступником цього договору оренди, на даний час ОСОБА_1 володіє, використовує і відноситься до земельної ділянки як до своєї власності (а.с.18).

Згідно довідки ОСОБА_2 селищної ради Жовтневого району Миколаївської області за №3137 від 22.10.2015 року ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину на протязі 6 місяців з дня смерті матері ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої 31 травня 2013 року, а саме: здійснювала догляд за матір'ю і фактично проживала разом з нею на день смерті, проводила поховання, розпорядилася речами померлої (а.с.17).

На підставі постанови приватного нотаріуса Жовтневого районного нотаріального округу ОСОБА_7 від 13 січня 2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що складається з земельної ділянки площею 3,6414 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_2 селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, що належала її матері ОСОБА_3, яка померла 31 травня 2013 року, оскільки на час відкриття спадщини спадкоємець ОСОБА_1 не проживала постійно зі спадкодавцем ОСОБА_3, крім того прізвище спадкодавця зазначено в свідоцтві про смерть на рос.мові Сергеева, а державний акт на право власності на вказану вище земельну ділянку виданий на ім'я ОСОБА_3 (а.с.8).

Дослідивши копію спадкової справи № 2/2016 року після смерті ОСОБА_3, судом встановлено, що 13 січня 2016 року ОСОБА_1 подала до приватного нотаріуса Жовтневого районного нотаріального округу ОСОБА_7 заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, померлої 31 травня 2013 року (а.с.34-46).

На підставі п.1 ч.1 ст.256 УПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимога в частині встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, яка померла 31 травня 2013 року, а саме факту того, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3, є обґрунтованою та підтверджується копією паспорту ОСОБА_3, згідно з якою під час видачі паспорту було здійснено помилку в перекладі її прізвища на українську мову. Вказана розбіжність перешкоджає позивачу в оформленні спадкових прав.

До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Зі змісту ст.1233 ЦК України вбачається, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Положення ч.ч.1-4 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

На підставіст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Враховуючи, що спадкодавиці ОСОБА_3 на момент смерті належала земельна ділянка площею 3,64 га, що розташована в межах ОСОБА_2 селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, згідно з державним актом на землю серії Р2 №570535 від 23 січня 2002 року, та заповідала позивачу ОСОБА_1 все своє майно, остання не відмовилася від прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, фактично проживала разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, доглядала за нею, крім того, володіє та користується земельною ділянкою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 213- 215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Жовтневого району Миколаївської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3, яка померла 31 травня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3,64 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, яка належала ОСОБА_3, згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 №570535, виданого 23 січня 2002 року, впорядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 31 травня 2013 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Жовтневий районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя А.А.Саукова