_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2033/16-ц
Провадження № 2/520/2219/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2016 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі головуючого судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

Встановив:

Позивачка звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 такою особою, що втратила право користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_1, стверджуючи, що відповідачка більше 2-х років назад добровільно звільнила квартиру і не цікавиться житлом. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала.

Відповідачка позов не визнала, але визнала, що останні два роки в квартирі не проживає, належні їй речі в квартирі відсутні, вона ОСОБА_2- витрат на утримання житла не несе.

Суд вислухав сторони, вивчив матеріали справи і встановив наступне:

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2004 року (до державного реєстру реєстрація прав власності на нерухоме майно виконана КП «ОМБТІ та РОН» 11.10.2004 року). В однокімнатній квартирі проживає тільки власниця ОСОБА_1 інвалід 3-ї групи. Реєстрацію по квартирі також має з 2011 року відповідачка племінниця позивачки .

Позивачка стверджує, що відповідачка при оформленні реєстрації по квартирі обіцяла надавати їй - ОСОБА_1- матеріальну і фізичну допомогу, але з 2014 року до квартири не з»являється і не надає власниці квартири будь-якої допомоги, добровільно оформити зняття з реєстраційного обліку відповідачка відмовилась, тому ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом і вимагає визнати ОСОБА_2 такою особою, що втратила право на користування житлом в квартирі АДРЕСА_2. Позивачка також пояснила, що наявність реєстрації у ОСОБА_2 по квартирі, порушує її право власності на цю квартиру: ОСОБА_1 несе додаткові витрати з утримання квартири, тому як сплачує комунальні послуги за дві особи і для неї такі витрати є великими, тому як доходів, крім пенсії по інвалідності вона не має.

На підтвердження своїх вимог позивачева сторона посилалась на такі докази: договір купівлі-продажу квартири, витяг з державного реєстру про реєстрацію речових прав на нерухомість, довідку з місця проживання, довідку про розмір пенсії, пенсійне посвідчення, довідку, видану керуючим справами ОСББ «Білий Аіст», що в квартирі ОСОБА_1 проживає одна більше двох років.

Відповідачка, не визнаючи позов, доводила, що у 2011 році вона у встановленому законом порядку оформила реєстрацію по квартирі, що належить на праві власності її тітці ОСОБА_1 у звязку з тим, що для працевлаштування їй належало підтвердити місце проживання в м.Одесі, що при оформленні реєстрації вони з тіткою домовленості щодо утримання або догляду тітки не мали, з 2014 року вона ОСОБА_2 в квартирі не проживає з поважних причин не працює, перебуває у відпусці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. В судовому засіданні ОСОБА_2 запропонувала позивачці сплатити витрати за комунальні послуги по спірній квартирі і укласти договір довічного утримання, але ОСОБА_1 категорично відмовилась і наполягала на своєму позові.

При наведених обставинах суд вважає, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав:

Ч.2 ст.405 ЦК України визначає, що «член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом», а ст.391 ЦК України передбачає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд встановив і сторони визнали, що більше року ОСОБА_2 не проживає в квартирі, що належить на праві власності позивачці, що ОСОБА_2 не є членом сімї ОСОБА_1

Суд погоджується з доводами позивачки, що наявність у ОСОБА_2 реєстрації по вищевказаній квартирі порушує права та інтереси ОСОБА_1, як власника цієї квартири, що усунення порушення права власності можливе в судовому порядку, тому суд визнає, що ОСОБА_2 втратила право користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_3.

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу права користування жилою площею регулюються ст.156 ЖК України, ст.405 ЦК України.

Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою особою, що втратила право на користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_4.

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд через Київський райсуд м.Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.