Справа № 755/7098/16-ц
"18" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м.Києва в складі:
головуючої судді Арапіної Н.Є.
з секретарем Рудь Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-
позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 за участю третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач є матір'ю дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була народжена в Київській міській дитячій лікарні № 1 та залишена там матір»ю. З 20 травня 2015 року ОСОБА_1 перебуває у Київському міському будинку дитини «Берізка. Відповідач жодного разу не відвідувала, не цікавилася життям та здоров'ям дитини, не підтримували матеріально, не вжито заходів щодо повернення дитини. У зв'язку з наведеним просить батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.
Представник позивача у судове засідання не з'явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява з проханням розглянути справу без участі представника, позовні вимоги підтримав.
За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.
Відповідач є матір»ю неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 29, 32).
Згідно листів Дніпровського управління поліції Головного Управління Національної поліції в м. Києві від 16 грудня 2015 року та 25 березня 2016 року повідомлено, що зустрітися та провести роз'яснювальну роботу щодо виховання та утримання дитини з ОСОБА_2 не виявилося можливим, оскільки на неодноразові візити двері ніхто не відчинив (а.с.7, 9).
Згідно листів Дніпровського управління поліції Головного Управління Національної поліції в м. Києві від 16 грудня 2015 року та 25 березня 2016 року повідомлено, що зустрітися та провести роз'яснювальну роботу щодо виховання та утримання дитини з ОСОБА_2 не виявилося можливим, оскільки на неодноразові візити двері ніхто не відчинив (а.с.7, 9).
Відповідач не неодноразові виклики до Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації не з'являється (а.с.6, 12, 22)
Розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 285 від 17 червня 2015 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування на підставі акту закладу охорони здоров'я та орану внутрішніх справ України про дитину покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я, складеного Київською міською дитячою клінічною лікарнею № 1 від 06 травня 2015 року (.с.21, 26, 27).
Згідно інформаційного листа Київської міської дитячої клінічної лікарні № 1 від 02 квітня 2015 року ОСОБА_2, за весь час перебування дитини у лікарні приходила два рази та жодного разу не телефонувала (а.с.25).
Згідно акту про факт передачі дитини від 20 травня 2015 року, складений Київською міською дитячою лікарнею № 1 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року передано до Київського міського будинку дитини «Берізка» (а.с.20).
Згідно висновків про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 04 серпня 2015 року та 20 листопада 2015 року, складених Київським міським будинком дитини «Берізка» ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, страждає на ураження головного мозку не уточненої етіології, має вроджене ізольоване незрощення твердого та м'якого піднебіння, вроджену ваду серцевої перегородки, пренатальний контакт по ВІЛ (а.с.15-17).
Інформаційним листом Київського міського будинку дитини «Берізка» повідомлено, що за час перебування дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ні батьки, ні близькі рожичі не відвідували, не цікавилися станом здоров'я (а.с.8)
Згідно актів обстеження умов квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, в якій проживає відповідач, зазначено, що з ОСОБА_2 вдалося поспілкуватися не заходячи до квартири, оскільки не змогли відкрити вхідні двері до квартири через зламаний замок (а.с.24, 30).
Згідно опису майна дитини-сироти та дитини позбавленої батьківського піклування від 02 червня 2015 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 не має свого житла (.с.19).
Згідно довідки Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації повідомлено, що малолітня ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, рідних братів та сестер не має (а.с.14).
Дослідив добуті докази, суд дійшов наступного висновку.
Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.
Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Встановлені обставини свідчать, що відповідачі злісно ухиляються від своїх батьківських обов'язків по вихованню й матеріальному утриманню неповнолітньої дитини, не забезпечує законних прав дитини на нормальні умови життя також жодним чином не приймають участі в утриманні спільної дитини, не цікавляться життям доньки, та не приймають участь у її вихованні.
Розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 303 від 25 червня 2015 року малолітня дитина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, направлена в державний заклад на влаштування (а.с.26).
Відповідно висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав № 2063/41/3/103 від 21 березня 2016 року орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10-11).
Виходячи зі встановлених обставин, суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно із ч.2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідач працездатна, не працює, аліментних зобов'язань перед іншими особами не має.
Розмір аліментів позивачем зазначено з урахуванням обставин, що передбачені ст.182 Сімейного кодексу України.
За таких обставин суд знаходить можливим задовольнити вимогу позивача про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку, дитина потребує матеріальної допомоги.
Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону від 13 січня 2005 р. № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього ж Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей.
Під час розгляду справи питання про призначення опікуна не розглядалося.
Не можуть стягуватися аліменти на користь відповідного дитячого закладу, оскільки ч. 1 ст. 8 Закону від 13 січня 2005 року № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» встановлено, що держава здійснює повне забезпечення дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Відповідно передбачено порядок фінансування такого забезпечення за рахунок державного та місцевого бюджетів.
Оскільки судом не встановлено можливості передати дитину другому з батьків, бабі, дідові та іншим родичам, мачусі, вітчиму, відповідно до положень ч.ч. 4, 5 ст. 167 Сімейного Кодексу, дитина передається на опікування органові опіки та піклування.
Виходячи з наведеного, суд передає малолітню дитину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, під опіку органу опіки та піклування з тим, щоб були прийняті міри для захисту прав та інтересів дитини та вибрано найбільш кращий спосіб подальшого влаштування долі дитини та зобов'язує батьків сплачувати аліменти на користь Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.
Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
На підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною радою України, здійснюють органи опіки та піклування або служби у справах дітей.
Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно позовної заяви позовні вимоги містять дві вимоги, а саме одну позовну вимогу майнового характеру - стягнення аліментів, та одну вимогу немайнового характеру - позбавлення батьківських прав.
Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6890,00 грн.), а за подання позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.).
Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп. за подання позову майнового характеру - стягнення аліментів.
А також, відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі по 551 грн. 20 коп. за подання позову немайнового характеру - позбавлення батьківських прав.
Керуючись ст.ст. 150, 152, 155, 164-167, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст. 10, 11, 15, 60, 79, 88, 209, 212, 214, 215, 223, 367 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити повністю.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Передати Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації малолітню дитину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, для подальшого влаштування.
Стягнути аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного, починаючи з 20 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
Повний тест рішення виготовлено 21 жовтня 2016 року.
Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н. Є. Арапіна