Справа № 219/6830/16-ц
Провадження № 2-о/219/677/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Кудла Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи: Артемівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, Артемівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту смерті, -

встановив:

до суду надійшла заява ОСОБА_1, згідно якої він просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 26 червня 2016 року в м. Донецьку, вказуючи, що 26 червня 2016 року в м. Донецьку померла його мати - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 368 від 27.06.2016 року. Вказує, що він звернувся до Артемівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, де йому було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть матері та надано письмові розяснення про те, що документ, який було предявлено заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 8.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року № 1150/13024. Даний факт позбавляє його можливості зареєструвати належним чином факт смерті його матері та оформити спадщину.

Представник зацікавленої особи - Артемівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності, проти заяви не заперечував (а.с. 22).

Представник зацікавленої особи - Артемівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання також не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності, проти заяви не заперечував (а.с. 20).

Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого 3.11.1995 року (ОСОБА_3 I-НО № 367030) ОСОБА_1 народився 8.11.1973 року, його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.9).

Згідно довідки комунального підприємтсва «Веста» від 11.03.2016 року № 192 ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 368 від 27.06.2016 року ОСОБА_2 померла 26 червня 2016 року в м. Донецьку від церебрального атеросклерозу з гіпертензією (а.с.8).

Згідно типового договору-замовлення № 21 від 26.06.2016 року між ОСОБА_1 та ФЛП ОСОБА_3 було укладено договір на організацію та проведення поховання померлої ОСОБА_2 (а.с.14).

Відповідно до квитанції № 457829 від 26.06.2016 року ритуальні послуги було оплачено (а.с. 11).

Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Заявник вказує, що ОСОБА_2 померла в м. Донецьку, яка на теперішній час є тимчасово окупованою територією, він отримав лікарське свідоцтво про смерть, однак отримане свідоцтво перешкоджає йому скористатися законними правами про реєстрацію факту смерті для отримання спадщини після смерті його матері, оскільки воно затверджено наказом Міністерства охорони здоровя Донецької Народної Республіки від 9.01.2015 року №12, видане Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР, тобто органом, що перебуває на тимчасово окупованій території.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Так, заявник звернулася до Артемівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, однак йому було розяснено, що документ, який було предявлено заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 8.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року № 1150/13024 (а.с. 21).

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для встановлення факту смерті його матері та для оформлення спадщини.

Згідно матеріалів справи зазначені обставини ніким не оспорені. Цього факту не спростовано і зацікавленою особою.

В судовому засіданні заявником було доведено про неможливість одержання документу, що підтверджує оспорюваний ним факт, іншим шляхом. Вказані причини суд визнає непереборними та такими, що істотно утруднюють заявнику можливість реєстрації смерті його матері.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи заявником було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.

А тому суд задовольняє заяву ОСОБА_1В та встановлює факт смерті 26 червня 2016 року в м. Донецьку ОСОБА_2.

Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 212-215, 256, 257-1, 259 ЦПК України, ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", п.п. 13,18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судове практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті 26 червня 2016 року в м. Донецьку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту його проголошення, а зацікавленими особами в той же строк, але з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Суддя

Суддя О.М.Павленко