Номер провадження 22-ц/775/842/2016
Головуючий в 1 інстанції: Погрібна Н.М.
Категорія: 50 Доповідач: Груіцька Л.О.,
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Груіцької Л.О.,

суддів: Новікової Г.В., Соломахи Л.І.,

секретар: Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2016 року у по справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання:ОСОБА_3, у розмірі 1/5 частини від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 17.12.2015р. і до закінчення терміну навчання, а саме до 30 червня 2018 року, але не більш ніж до досягнення ОСОБА_3 23 років. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

З вказаним рішенням не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, а саме:

- суд безпідставно вирішив, що позивачка має право звертатися до суду з таким позовом, оскільки таке право має сама донька, а позивачка немає на то повноважень;

- донька не проживає разом з позивачкою, оскільки мешкає у гуртожитку у м. Білгороді;

- суд не узяв до уваги його матеріальний стан й неправильно визначив розмір аліментів. Згоден, платити 1/10 частину від його заробітку.

Просив рішення суду першої інстанції скасувати та у позові відмовити.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача апеляційну скаргу підтримала, просила суд рішення суду скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Позивачка в судове засідання апеляційного суду не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим слухати справу за відсутністю позивачки.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статей 11 і 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 2 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст.2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК , а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено що відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.7) ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, її батьками в свідоцтві про народження записані: батько ОСОБА_1 та матір: ОСОБА_2.

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу 10 серпня 1999року розірвано шлюб між позивачкою та відповідачем (а.с.9).

Згідно свідоцтва про шлюб , 14.11.2012року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_6 та останній надано прізвище « ОСОБА_2»/ а.с.8/;.

Відповідно до довідки, виданої деканом «Белгородського державного національного дослідного університету» від 30.09.2015року, ОСОБА_3 є студенткою 2 курсу денної форми навчання за спеціальністю «журналістика», знаходиться на безкоштовній основі навчання. Строк навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2016 року.

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Новолуганської сільської ради від 19.01.2016року, вбачається, що відповідач проживає за адресою:АДРЕСА_1 та має наступний склад сімї: дружина, донька, син/ а.с.22/;

Згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів жінці відповідача - ОСОБА_7 інформація про доходи відсутня/ а.с.23./

Як вбачається з ксерокопії трудової книжки виданої на ім'я позиачки- ОСОБА_2 остання на даний час ніде не працює/ а.с.26-30/.

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Новолугнаської сільської ради від 18.01.2016року, позивачка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та має склад сім'ї: ОСОБА_3/ а.с.31/;

Згідно звіту про здійснення відрахування та виплати ПрАТ «Бахмутський Аграрний Союз», вбачається, що відповідачу за період 01.01.2015року по 31.05.2015 року нарахована заробітна плата за січень 2015 року у розмірі 3133,06грн., за лютий 2015 року у розмірі 4281,00грн., за березень 2015 року у розмірі 4401,56грн., за квітень 2015 року у розмірі 3851,46грн., за травень 2015 року у розмірі 5226,28грн., де середньомісячна заробітна плата складає 4178,67грн./ а.с.32/;

Згідно довідки наданої «Белгородським державним національним дослідним університетом» від 11.02.2016року вбачається, що донька позивачки та відповідача отримує стипендію щомісячно 1100,00 рублів.

Згідно довідки наданої ПУМБ, вбачається, що національний курс гривні по відношенню до Російського рубля згідно розпорядження Національного Банку України станом на 16.02.2016року складає - 3-4480. Згідно довідки, наданої центральною районною лікарнею м. Артемівська в тому, що відповідач має хронічні захворювання. Задовольняючи частково позовні вимоги прийнявши рішення про стягнення з відповідача аліменти у розмірі 1/5 частини від усіх доходів відповідача , суд враховував стан здоров'я відповідача, який страждає на хронічні захворювання має дружину та двох діток, дружина відповідача не працює, позивачка проживає разом з донькою, не працює, ОСОБА_3 є повнолітньою та потребує матеріальної допомоги.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції правильно встановив, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України).

При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції встановив, що дочка відповідача досягла віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовжує навчання, потребує у зв'язку з цим у матеріальній допомоги, суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, дружини, інші обставини, що мають істотне значення у справі, встановив про наявність у батька можливості надавати таку допомогу. Враховуючи докази надані відповідачем в обґрунтування заперечень проти позову, суд першої інстанції позов задовольнив частково.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до Постанови Пленуму ВС України №3 від 15.05.2006р., при вирішенні спору про стягнення аліментів на дитину судам необхідно враховувати, що укладення нею шлюбу не припиняє передбаченого законом обов'язку утримувати її, а обов'язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів : досягнення дочкою віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків.

Обґрунтовано встановивши наявність у ОСОБА_3 потреби у матеріальній допомозі у зв'язку із навчанням та вказавши на обов'язок відповідачем її утримувати, суд першої інстанції належним чином мотивував свій висновок про визначення розміру аліментів та обов'язок позивачки разом з відповідачем надавати допомогу донці. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, зробив розрахунок,з'ясував обставини справи щодо наявності у відповідача можливості надавати утримання повнолітній дочці з урахуванням матеріального стану позивача, що має значення для визначення розміру аліментів, мотивував свій висновок про визначення розміру аліментів у розмірі 1/5 частини від усього доходу відповідача.

Враховуючи наведене, колегія апеляційного суду не бере до уваги обґрунтування апеляційної скарги відповідача у частині занадто високого розміру стягнутих з нього аліментів на повнолітню дочку. З цих підстав рішення суду повинно бути залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Суд не бере до уваги в обґрунтування апеляційної скарги доводи відповідача у тій частині,що позивачка не має право звертатися до суду з таким позовом, оскільки таке право має сама донька, а позивачка немає на то повноважень, оскільки донька не проживає разом з позивачкою, мешкає у гуртожитку у м. Білгороді з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

З матеріалів справи вбачається, що донька позивачки є членом її сім'ї, але тимчасово не проживає разом з нею, бо навчається у іншому місці. З цих підстав позивачка мала право звернутися до суду з вказаним позовом.

Інші доводи апеляційної скарги щодо неправильності ухваленого рішення, порушення чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права,не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: