Справа № 638/2695/16-ц
Провадження № 2-о/638/89/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2016 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого-судді: Задорожного М.І.

при секретарі: Крупенко Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу по заяві ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про оголошення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлим 25 січня 2016 року. В подальшому ОСОБА_3 надав до суду заяву, якою уточнив вимоги та просив встановити факт смерті ОСОБА_3 в сел. Комсомолець, Лутугинського району, Луганської області, вул. Садова, буд. 46.

Заяву обґрунтовує тим, що 25 січня 2016 року помер дід заявника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований згідно паспорту, на тимчасово окупованій території в АДРЕСА_1, а фактично проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_3 проживав сам, оскільки його дружина, ОСОБА_4, померла 2013 року.

Будинок в якому фактично проживав померлий ОСОБА_3, належав йому на праві власності, в звязку із чим встановлення факту його смерті необхідно для оформлення права спадкування.

Заявник, ОСОБА_2, є онуком по батьковій лінії ОСОБА_3 та на даний час проживає в м. Харкові.

В судове засіданні заявник не зявився, представником заявника надано до суду заяву в якій вона просила розглядати справу за їх відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою і підлягаючою задоволенню з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що 25 січня 2016 року помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно паспорту померлий був зареєстрований на тимчасово окупованій території в АДРЕСА_1.

Фактично ОСОБА_3 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Проживав ОСОБА_3 сам, оскільки його дружина, ОСОБА_4, померла 2013 року про, що свідчить свідоцтво про смерть ОСОБА_5 І-ЕД № 381551 видане Виконавчим комітетом Білоріченськом селищної ради Лутигинського району Луганської області від 07.10.2013 року.

З матеріалів справи також вбачається, що будинок в якому фактично проживав померлий ОСОБА_3, належав йому на праві власності.

Родинні відносини між ОСОБА_3 та заявником ОСОБА_2, підтверджуються наступним:

Відповідно до свідоцтва про народження І-ЕД № 043573 виданого Білоріченськом селищною радою Лутугінського рйону Луганської області від 22 січня 1997 року, ОСОБА_2 народився 13.01.1997 року, його батьком є ОСОБА_6.

Відповідно до свідоцтва про народження І-ЕД № 455171, виданого відділом ЗАГС Ленінського району м. Ворошиловграда від 07.05.1975 року, ОСОБА_6 народився 08.04.1975 року та його батьком є ОСОБА_3.

Судом встановлено, що заявник, ОСОБА_2, є онуком ОСОБА_3, який на даний час проживає в м. Харкові.

Встановлення факту смерті ОСОБА_3 заявникові необхідно для оформлення права спадкування.

Зі змісту ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п.1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно з ч. 1-2ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 1-3ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно розділу II п. 3 вищевказаних правил у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території.

У відповідності до статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Таким чином, оскільки заявник ОСОБА_2, який є громадянином України, тимчасово проживає в місті Харкові та є онуком ОСОБА_3, який 25 січня 2016 року помер на тимчасово окупованій території Україні в Луганській області, після його смерті заявник не може отримати свідоцтво про смерть, з метою захисту законних прав та інтересів заявника для оформлення спадкових прав суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_3 25 січня 2016 року зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, а фактично проживавшого в ІНФОРМАЦІЯ_3, який знайшов підтвердження в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 212-215,246ЦПК України, ст. ст. 3, 234, 256, 257 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, а фактично проживавшого в ІНФОРМАЦІЯ_3, помер 25 січня 2016 року в сел. Комсомолець, Лутугинського району, Луганської області, вул. Садова, буд. 46.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: