Справа № 175/76/16-ц
Провадження № 4-с/175/54/16
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.,

з участю секретаря Рись Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: заступник начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби, начальник управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, виконувач обовязки начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_3, ОСОБА_4 на постанову начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 № 2/10/1/2016 від 06 січня 2016 року, -

в с т а н о в и в :

В січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 № 2/10/1/2016 від 06 січня 2016 року, яку в травні 2016 року уточнив та просив постанову заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 № 2/10/1/2016 від 06 січня 2016 року у виконавчому провадженні №44936519 визнати неправомірною; зобовязати заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 задовольнити вимоги його, ОСОБА_1, скарги від 18 грудня 2015 року у виконавчому провадженні №44936519.

ОСОБА_1 у судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби за довіреністю ОСОБА_5 у судовому засіданні скаргу вважав необгрунтованою та просив відмовити в її задоволенні.

Представник зацікавленої особи заступника начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_6 у судовому засіданні заявлені вимоги в скарзі не визнала та просила відмовити в їх задоволенні.

ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася.

Вислухавши сторони, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають права оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Частиною 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду.

Встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2012 по справі № 2-6510/2011 позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 0.0. про захист прав споживача задоволений частково, зобов'язано фізичну особу-підприємця Петрову 0.0. повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до Договору № ДК 06/12-10 від 02 грудня 2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів. На примусове виконання вищевказаного рішення, 21 січня 2013 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області був виданий виконавчий лист № 2-6510/2011.

02 жовтня 2014 року на підставі виконавчого листа №2-6510/2011, який надійшов із Кіровського ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції, постановою державного виконавця ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_7 відкрито виконавче провадження №44936519 із примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2012 року по справі №2-6510/2011 відповідно до якого, фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 Олександрівну зобов'язано повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до Договору №ДК 06/12-10 від 02 грудня 2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів.

18 лютого 2013 року винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у виконавчому провадженні № 36445964 державним виконавцем Кіровського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_8 з примусового виконання виконавчого листа № 2-6510/2011 від 21 січня 2013 року виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про зобовязання ФОП ОСОБА_4 повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу метало пластикових виробів відповідно договору № ДК 06/12-10 від 02 грудня 2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів. Боржником ОСОБА_4 постанова від 18 лютого 2013 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 680 грн., виконана.

02 жовтня 2014 року за вих. № 16904/8 державним виконавцем Біляковським О.М., було направлено ФОП ОСОБА_4 вимогу державного виконавця про зобовязання виконати вимоги виконавчого документа в строк до 24 жовтня 2014 року, однак вимога отримана ОСОБА_4 21 жовтня 2014 року не була виконана. Тому, в дотримання ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження», 27 жовтня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про накладення на ФОП ОСОБА_4 штрафу у розмірі 170 грн.

28 жовтня 2014 за вих. № 18088/8 державним виконавцем Біляковським О.М., було направлено ФОП ОСОБА_4 вимогу державного виконавця про зобовязання виконати вимоги виконавчого документа в строк до 04 листопада 2014 року, однак вимога отримана ОСОБА_4 03 листопада 2014 року не була виконана. Тому, в дотримання ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження», 05 листопада 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про накладення на ФОП ОСОБА_4 штрафу у розмірі 340 грн.

Боржником ФОП ОСОБА_4 постанови від 27 жовтня 2014 року про накладення штрафу у розмірі 170 грн. та від 05 листопада 2014 року про накладення штрафу у розмірі 340 грн. - виконані.

23 лютого 2015 року ОСОБА_1, як стягувач у виконавчому провадженні №44936519, направив до ВДВС Дніпропетровського РУЮ рекомендованим листом скаргу на постанови державного виконавця Біляковського О.М. від 27 жовтня 2014 року та від 05 листопада 2014 року. Однак, дану скаргу начальник ВДВС Дніпропетровського РУЮ ОСОБА_9 по суті не розглянув, жодного рішення по ній не прийняв, та ніякої відповіді ОСОБА_1 не направив. Так, 09 листопада 2015 року вищезазначена бездіяльність начальника ВДВС ОСОБА_9 була оскаржена ОСОБА_1 до начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_10

Постановою начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_10 №61/10/1/2015 від 26 листопада 2015 скаргу ОСОБА_1 від 09 листопада 2015 року було задоволено, бездіяльність начальника ВДВС ОСОБА_9 визнано неправомірною та зобов'язано начальника ВДВС ОСОБА_9 розглянути скаргу ОСОБА_1 від 23 лютого 2015 року та направити скаржнику відповідь про результати її розгляду в строк до 04 грудня 2015 року.

Відповідно до постанови в.о. начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_3 №1597/8 від 04 грудня 2015 року, яку ОСОБА_1 отримав 15 грудня 2015 року, дії державного виконавця ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_7 щодо винесення постанов від 27 жовтня 2014 року та від 05 листопада 2015 року про накладення на ОСОБА_4 штрафів, відповідно, у розмірі 170 грн. та 340 грн., визнані такими, що вчинені з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а скаргу ОСОБА_1 від 23 лютого 2015 року залишено без задоволення (а.с.12-13). Не погодившись з вищевказаною постановою, 18 грудня 2015 року ОСОБА_1, як стягувач у виконавчому провадженні №44936519, звернувся до начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_10 зі скаргою на постанову в.о. начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_3 №1597/8 від 04 грудня 2015 року.

Постановою заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_11 №2/10/1/2016 від 06 січня 2016 року, скаргу ОСОБА_1 від 18 грудня 2015 року було залишено без задоволення, оскільки оскаржувані постанови державного виконавця ВДВС Дніпропетровського РУЮ ОСОБА_12 від 27 жовтня 2014 року про накладення на ОСОБА_4 (боржник) штрафу у сумі 170 грн. та від 05 листопада 2014 року про накладення на ОСОБА_4 (боржник) штрафу у сумі 340 грн. винесені у відповідності до вимог ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження». ОСОБА_1 з вищевказаною постановою не погодився, а тому звернувся до суду з даною скаргою.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Порядок примусового виконання судових рішень немайнового характеру визначений ч. 2 ст. 25, ч. 1 ст. 27, ст. 75, ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження». Так, відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно зі ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Всупереч вимогам ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець ОСОБА_7 у своїй постанові від 02 жовтня 2014 року про відкриття виконавчого провадження №44936519 не встановив ОСОБА_4 (боржник) строк для самостійного виконання рішення суду. Отже, постанови державного виконавця ВДВС ОСОБА_7 від 27 жовтня 2014 року та від 05 листопада 2014 року у виконавчому провадженні №44936519 є неправомірними, оскільки були прийняті державними виконавцем ОСОБА_7 у порушення вимог ч. 2 ст. 25, ч. 1 ст. 27, ст. 75, ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням вищезазначеного, постанова заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П'ятницького A.B. №2/10/1/2016 від 06 січня 2016 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 від 18 грудня 2014 року є неправомірною, скільки таке рішення (постанова) прямо суперечить вимогам ч. 2 ст. 25, ч. 1 ст. 27, ст. 75, ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно ст. 384 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби (ч. 1 ст. 384 ЦПК України). Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (ч. 2 ст. 384 ЦПК України).

Згідно ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6: за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК України.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Оскаржувана постанова заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 №2/10/1/2016 від 06 січня 2016 року отримана ОСОБА_1 06 січня 2016 року, що підтверджено матеріалами справи та не заперечувалося сторонами у справі. Тому, десятиденний строк, установлений ст. 385 ЦПК України, на оскарження вищезазначеної постанови розпочався скаржником не пропущено.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

З урахуванням вищезазначеного, на підставі ст. 82, 83, 83 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 383-385 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Постанову заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 № 2/10/1/2016 від 06 січня 2016 року у виконавчому провадженні №44936519 визнати неправомірною.

Зобовязати заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 задовольнити вимоги скарги ОСОБА_1 від 18 грудня 2015 року у виконавчому провадженні №44936519 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в пятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Озерянська Ж.М.