Провадження № 2/161/613/16
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань Стецюка Р.В.,

представників позивача Можайка І.О., ОСОБА_1 ,

представника відповідача Плеханова Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивував тим, що 25.08.2015 року ОСОБА_3 , керуючи належним відповідачу транспортним засобом марки «Фіат», д.н.з. НОМЕР_1 не надав переваги в русі автомобілю марки «Фіат» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі. Внаслідок порушення ПДР відбулося зіткнення, транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Вина ОСОБА_3 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, встановлена постановою суду у справі про адміністративне правопорушення.

Вартість відновлювальних робіт та інших витрат по проведенню ремонту складає 74 182,50 грн. та 800 грн. сплачено за виготовлення висновку про завдані матеріальні збитки. Оскільки цивільно правова відповідальність винуватця ДТП застрахована не була, то відшкодовувати шкоду повинен власник джерела підвищеної небезпеки.

Відповідач в добровільному порядку не відшкодовує завдані збитки, а тому просить стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду в розмірі 74 982,50 грн., 2 000 грн. витрат на правову допомогу та понесені судові витрати.

Представники позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_1 вимоги позову підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача вимоги позову не визнав.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, заяви про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не надходило.
Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ч.1 та п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Постановою Луцького міськрайонного суду від 18.09.2015 року працівника в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_3 визнано винним у вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в тому, що 25.08.2015 року о 14:15 год., керуючи транспортним засобом марки «Фіат» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Конякіна в м. Луцьку, рухаючись по другорядній дорозі не надав переваги в русі автомобілю марки «Фіат» д.н.з. НОМЕР_2 , який наближався до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення та транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.16.11 ПДР України (а.с. 6).

Внаслідок ДТП автомобілю марки «Фіат Дукато» д.н.з. НОМЕР_2 , належному на праві власності ОСОБА_2 (а.с. 7) було спричинено механічні ушкодження, які зафіксовані в протоколі огляду транспортного засобу від 26.08.2015 року.

На замовлення ОСОБА_1 , 26.08.2015 року було проведено огляд та встановлення вартості матеріального збитку завданого внаслідок ДТП, суб`єктом оціночної діяльності виготовлено звіт №2015/2695 про оцінку транспортного засобу «Фіат Дукато» д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 .

Відповідно до даного звіту визначено пошкодження завдані транспортному засобу та вартість матеріального збитку, яка складає 74 182,50 грн. (а.с. 8-51).

З квитанції №ПН4936 від 31.08.2015 року вбачається, що представником позивача ОСОБА_1 здійснено оплату за оцінку транспортного засобу в розмірі 800 грн. (а.с.52).

З пояснень сторін в судовому засіданні, встановлено, що автомобіль марки «Фіат Дукато» д.н.з. НОМЕР_2 було частково відремонтовано стороною позивача за власні кошти.

Висновком №8484 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля від 13.04.2016 року встановлено, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля марки «Фіат Дукато» становить 290863,99 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля становить 80 391,15 грн. (а.с. 82-97). Однак, сторона позивача підтримала позов в заявленому в позовній заяві розмірі.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України установлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Належність транспортного засобу марки «Фіат», д.н.з. НОМЕР_1 , яке стало учасником ДТП під керуванням ОСОБА_3 - відповідачу Луцькому прикордонному загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України в судовому засіданні сторонами не заперечується.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, а тому завдана шкода підлягає відшкодуванню особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення речі.

Оскільки, позивачем заявлено вимогу про відшкодування шкоди в розмірі 74 982,50 грн. (з врахуванням витрат за виготовлення звіту про оцінку транспортного засобу), яка відповідає реально понесеним витратам та є меншою аніж визначений судовою автотоварознавчою експертизою розмір, то вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі вимог ст.ст. 12, 56 ЦПК України підлягають також до задоволення частково вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача понесених витрат на правову допомогу.

Судом встановлено, що 24.11.2015 року представник позивача Гичка В.М., в інтересах ОСОБА_2 уклала договір про надання юридичних послуг з адвокатом Можайком І.О. відповідно до умов якого клієнт (позивач) доручає адвокату надавати йому правову допомогу, в тому числі для звернення до суду з даним позовом та представляти його інтереси в суді (а.с.55).

З квитанції до прибуткового касового ордера №59 від 24.11.2015 року вбачається, що представником позивача Гичкою В.М., в інтересах ОСОБА_2 оплачено надання правової допомоги ОСОБА_4 в розмірі 2 000 грн. (а.с.56).

В ході судового розгляду справи ОСОБА_4 було представлено довідку-розрахунок вартості витрат на правову допомогу, з якої вбачається що граничний розмір витрат становить 2 923,20 грн.

А тому, суд дійшов висновку про підставність вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки визначений розмір є гранично допустимим та документально підтверджений квитанцією до прибуткового касового ордера.

Не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача 800 грн. за складання звіту про оцінку транспортного засобу, який надавався стороною позивача в якості доказу у справі, оскільки такі витрати не є судовими відповідно до ст.79 ЦПК України.

Разом з тим, згідно положень ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача в користь позивача підлягає сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 61, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 22, 386, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України в користь ОСОБА_2 74 182 (сімдесят чотири тисячі сто вісімдесят дві) гривні 50 копійок матеріальної шкоди, 2000 (дві тисячі) гривень витрат на правову допомогу та 741 (сімсот сорок одну) гривню 82 копійки судового збору

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій