Справа №: 398/157/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" липня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Ковальової О.Б.,

за участю: секретаря Дудченко О.Ю.,

представників: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4

про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, де просить стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 100 839,85 грн. .

Свої вимоги мотивує тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.06.1995 року про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, утворилась заборгованість по виплаті аліментів, яка станом на 03.03.2013 року становить суму 39 189,98 грн.

Вважає, що відповідач повинен сплатити пеню у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з грудня 2009 року по 03.03.2013 року. Оскільки згідно із розрахунком державного виконавця заборгованість по аліментам станом на 03.03.2013 року становила 39 189,98 грн., то пеня за прострочення сплати аліментів за розрахунком позивачки складає 100 839,85 грн.

29.03.2016 року позивачкою подано заяву про зменшення позовних вимог, де позивач зазначає, що за період з 01 грудня 2009 року по 31 березня 2013 року, сума пені, яка підлягає стягненню на її користь становить 89 172,95 грн., надавши відповідний розрахунок, яку і просить стягнути на її користь, а також судові витрати.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав вказаних в позові. Позивачка щодо розрахунку пені не може дати ніяких пояснень, посилаючись на те, що цей розрахунок зробила її представник, але просить стягнути з відповідача пеню в тому розмірі, що нею вказано в позові.

Представник позивачки згоден з тим, що розрахунок пені, який наведено в запереченні відповідача є правильним, але підтримує позов, так як позивачка не бажає уточнювати суму пені. Вважає, що відповідачем не доведено відсутність його вини в простроченні сплати аліментів, а його доводи є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Відповідач позов не визнає, пояснивши, що заборгованість по аліментам за минулий період була нарахована йому лише в 2015 році. Крім того з листопада 2012 року і по вересень 2014 року донька ОСОБА_5 фактично проживала з ним та перебувала на його утриманні.

Представник відповідача, надав письмове заперечення, де вказав, що позивачка в

позовній заяві зазначає, що здійснює розрахунок, виходячи з суми заборгованості за кожен місяць окремо, а фактично до заборгованості за кожен місяць, додає заборгованість за попередні місяці та нараховує пеню на загальну суму. Тому представник відповідача звертає увагу суду на те, що останніми роками практика Верховного Суду України в розгляді подібних справ змінилася і ВСУ сформульовано нові правові позиції, зокрема, в справах №6-94 цс15 від 01.07.2015р. та №6-269цс15 від 16.12.2015року. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались та наводить відповідний розрахунок. Крім того вважає, що немає вини відповідача в тому, що утворилась дана заборгованість (а.с.53)

Заслухавши пояснення позивачки, відповідача та їх представників, свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено наступне.

03 березня 1995 року у сторін народилася донька -ОСОБА_5.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду .Кіровоградської області від 21.06.1995 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дітей, дочки ОСОБА_8, 03.03. ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), починаючи з 23.05.1995 року і до досягнення дочкою ОСОБА_9 18 років, тобто до 28.05.1998 року, а потім ? частину до досягнення дочкою ОСОБА_8 повноліття, тобто до 03 березня 2013 року (а.с.7).

На виконання рішення суду від 21.06.1995року, видано виконавчий лист №2-1271995 (а.с.8). На підставі даного виконавчого листа державною виконавчою службою було відкрито виконавче провадження.

Судом також встановлено, що платник аліментів ОСОБА_4, починаючи з грудня 2009 року, допустив заборгованість по сплаті щомісячних сум аліментів, яка станом на 03.03.2013 року визначена в сумі 39 189,98 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, який складено державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції та не оспорюється сторонами та їх представниками при судовому розгляді справи, тому суд оцінює зазначену довідку як достовірну (а.с.12 - 14).

Причиною виникнення заборгованості є те, що відповідач сплачував аліменти щомісячно в сумі меншій, ніж та, що нараховував державний виконавець або зовсім їх не платив.

Відповідно до ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається державним виконавцем виходячи з фактичного заробітку (доходу), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не проводилося, або одержуваного ним на момент визначення розміру заборгованості. Якщо боржник у цей період та на час визначення заборгованості не працював, така заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. У разі спору розмір заборгованості визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Розмір суми заборгованості за аліментами відповідачем в судовому порядку не оскаржується, позов про звільнення повністю або частково від сплати заборгованості за аліментами, відповідачем не подано.

Пленум Верховного Суду України у п.22 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»розяснив, що передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді

неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК умов - повністю або частково звільнити від сплати заборгованості

Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов'язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів. Право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, та не пов'язується з обов'язковим попередженням боржника про наявність заборгованості по аліментам та наданням йому строку для її погашення.

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Згідно уточнених позовних вимог та складеного позивачкою розрахунку неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2009 року по 03.03.2013 року становить 89 172,95 грн. (а.с. 111 - 116)

Проте позивачка здійснила розрахунок пені, додаючи всі дні заборгованості за кожен послідуючий місяць, а не виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення обов'язку щодо сплати аліментів, підсумувавши розмір нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року № 6-94цс15, якою Верховний Суд України відступив від правової позиції, викладеної раніше. Згідно зі ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України є обов'язковим для судів.

А тому, суд вважає, що позивачкою неправильно зроблено розрахунок пені.

Відповідно до вимог ст. 196 СК України позивачка має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі, що становить 11 834,16 грн., що складається з наступного:

місяцьРозмір заборгованості (різницяміж нарахованими та сплаченими аліментами) грн.Кількість днів у місяці Розмір пені
Грудень 2009р.49,80грн.3115,44
Січень 2010121,30 (270,30-149)2833,96
Лютий 2010122 (270,30-148)3137,82
Березень 2010122 (270,30-148)3036,6
Квітень 2010127,10 (275,10-148)3139,37
Травень 2010127,10 (275,10-148)3038,1
Червень 2010127,10 (275,10-148)3139,37
Липень 2010127,30 (276,30-149)3139,38
Серпень 2010110,44 (276,30-165,86)3033
Вересень 2010111,41 (276,30-164,89)3134,41
Жовтень 2010117,5 (282,30-164,89)3035,1
Листопад 2010117,22 (282,30-165,08)3136,27
Грудень 2010122,98 (287,10-164,12)3137,82
Всього за 2010рік: 379,17
Січень 2011128,02 ( 293,10-165,08)2835,84
Лютий 2011128,02 (293,10-165,08)3139,68
Березень 2011120,23 (293,10-172,87)3036
Квітень 2011126,23 (299,10-172,87)3139,06
Травень 2011126,23 (299,10-172,87)3037,8
Червень 2011422,97 (595,84-172,87)31131,13
Липень 2011293,29 (639,07-345,78)3190,83
Серпень 2011404,44 (602,01-197,57)30121,2
Вересень 2011404,44 (602,01-197,57)31125,24
Жовтень 2011109,03 (306,60-197,57)3032,7
Листопад 2011109,03 (306,60-197,57)3133,79
Грудень 2011115,03 (312,6-197,57)3135,65
Всього за 2011 рік: 758,92
Січень 20122054,79 (2401,73-346,94)28575,34
Лютий 20122054,79 (2401,73-346,94)31636,74
Березень 20122054,79(2401,73-346,94)30616,2
Квітень 2012224,79(571,73-346,94)3169,44
Травень 2012224,81 (571,73-346,92)3067,2
Червень 2012224,81 (571,73-346,92)3169,44
Липень 2012833,14 (1180,06-346,92)31258,23
Серпень 2012833,14 (1180,06-346,92)30249,9
Вересень 2012833,14 (1180,06-346,92)31258,23
Жовтень 20126863,14 (7210,06-346,92)302058,94
Листопад 20126863,14 (7210,06-346,92)312127,53
Грудень 20126863,14 (7210,06-346,92)312127,53
Всього за 2012рік: 9114,72
Січень 20132514,18 (2861,10-346,92)29729,11
Лютий 20132514,18 (2861,10-346,92)31779,34
Березень 2013243,31 (276,88-33,57)3072,9
Всього за 2013рік: 1581,35

Таким чином, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2009 року по 03.03.2013 року складатиме 11 834,16 грн. та з даною сумою розрахунку пені погоджується і представник позивача.

Таким чином, задовольняючи позов у зазначеній частині частково, суд вважає, що позивачка неправильно обчислила розмір пені, оскільки відповідно до ст.196 СК України, враховуючи, що за судовим рішенням відповідач зобовязаний до щомісячної сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - неустойка (пеня) має нараховуватися у розмірі 1% за кожен день прострочення несплачених аліментів за кожен місяць прострочення окремо.

Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобовязання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів.

Суд вважає, що відповідачем не доведено відсутність його вини в простроченні сплати аліментів.

Також, під час розгляду справи суд не встановив обставин, з якими закон повязує звільнення від відповідальності платника аліментів за їх прострочення, тобто не встановлено факту несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками, тощо.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачу було відомо про стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 до її повноліття, його доводи про те, що про заборгованість він нічого не знав до 2015 року, так як дочка ОСОБА_8 проживала з ним з листопада 2012 року по вересень 2014 року спростовуються її поясненнями в суді при розгляді даної справи, а також суд приймає до уваги те, що він не звертався до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів.

Також у ч.1 ст.20 СК України зазначено, що до вимог, які випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч.2 ст.72, ч.2 ст.129, ч.3 ст.138. ч.3 ст.139 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 79, ст.84 ЦПК України витрати на правову допомогу іншому фахівцю в галузі права належать до витрат, повязаних з розглядом справи. Ці витрати несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати з січня 2016 року встановлено 1378 грн.

Тобто, у випадку повного задоволення позову розмір відшкодування оплати за годину роботи адвоката повинен становити не більше 551 грн. 20 коп. (1378 грн. х 40%). Враховуючи загальний обсяг наданої правової допомоги, рівень складності справи, час розгляду справи та виходячи з принципів розумності виваженості і справедливості, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати за надання правової допомоги в розмірі 1200,00 грн., відповідно до вимог позивачки.

Згідно до ст. 88 ЦПК України. оскільки позивачка при подачі позову не сплатила судовий збір, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то суд стягує з відповідача на користь держави 71,66 грн. судового збору пропорційно до частини задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ПІН: НОМЕР_1) на користь МахноНадії Іванівни (21.06.1956 р.н.) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2009 року по 03.03.2013 року в сумі 11 834(одинадцять тисяч вісімсот тридцять чотири) грн.16 коп. та 1200 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 71,66 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд.

Суддя: