Справа №: 705/5301/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Кімстачова О.С.

з участю:

секретаря судового засідання Власової Т.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умані Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа: Уманський міський відділ державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2015 позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа: Уманський міський відділ державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач посилається на такі обставини. На протязі осені 2014 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували в трудових відносинах і за допомогою шахрайських дій, відповідач незаконно вимагав від позивача 62 600 грн. Оскільки його вимагання не дали ніяких результатів, відповідач в листопаді 2014 року неодноразово звертався до правоохоронних органів з повідомленнями про вчинення позивачем кримінальних правопорушень, але відповідно до висновків Уманського МВ УМВС України в Черкаській області від 06.11.2014 та 12.11.2014 перевірку за зверненнями ОСОБА_3 припинено у звязку з відсутністю у діях позивача ознак кримінального правопорушення. Зважаючи на те, що тиск не припинявся, позивач був змушений звернутися до приватного нотаріуса з метою підписання з відповідачем ОСОБА_3 договору позики. Приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_5 02.12.2014 був посвідчений договір позики, відповідно до якого позикодавець ОСОБА_3 нібито передав ОСОБА_1 кошти в сумі 62 600 грн., однак самого факту передачі грошових коштів, як в присутності нотаріуса, так і без нього не було.

На виконання зазначеного договору позики в приміщенні магазину «Версаль», розташованого по вул. Ж.Революції, 75/1, в м. Умані, позивач виконав умови договору та повернув ОСОБА_3 позику в повному обсязі, про що останній написав відповідну розписку, як і передбачено договором. Передача коштів за договором позики проходила в присутності свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, що свідчить про повне виконання 30.12.2014 зобовязань за цим договором позики.

У березні 2015 року від ДВС позивачу стало відомо, що приватним нотаріусом ОСОБА_5 вчинено виконавчий напис від 21.01.2015 на імя ОСОБА_3 про стягнення з нього грошових коштів в сумі 62 600 грн., відповідно до договору позики від 02.12.2014.

27.03.2015 позивач звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_5 з вимогою про скасування виконавчого напису № 48 від 21.01.2015, оскільки вчинений він з порушенням Закону. Відповіддю на звернення від 23.04.2015 приватний нотаріус ОСОБА_5 повідомила, що сума договору позики не відповідає сумі вказаній у розписці, яку 30.12.2014 надав йому ОСОБА_3 та не містить дати її складання, тому нотаріус прийшла до висновку, що позивач неналежним чином виконав умови договору позики від 02.12.2014, який укладено між ним та ОСОБА_3

Відповідно до постанови державного виконавця від 26.01.2015 за виконавчим написом нотаріуса ОСОБА_5 відкрите виконавче провадження ВП 46200528 про стягнення з позивача на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 62 600 грн. Відповідно до постанови державного виконавця від 09.07.2015 автомобіль позивача ОСОБА_1 «Мерседес», д.н.з. С А 3376 ВМ, оголошено в розшук.

Позивач вважає, що незаконними діями відповідачів були порушені його законні права та інтереси, оскільки ОСОБА_3 має намір та намагається заволодіти його майном, а саме: грошовими коштами, отримавши їх двічі, тому він змушений звертатися з цим позовом до суду з метою захисту своїх прав та інтересів.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити, пославшись на обставини, наведені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні предявлені позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні повністю. Пояснили, що дійсно 02.12.2014 приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу ОСОБА_5 був посвідчений договір позики, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, відповідно до умов якого позикодавець передав позичальнику у власність грошові кошти в сумі 62 600 грн., а позичальник зобовязувався повернути позику до 31.12.2014. Позика була передана позичальнику безпосередньо при підписанні сторонами даного договору. Підписання цього договору позичальником підтверджує факт одержання ним від позикодавця грошових коштів, а повернення коштів повинно підтверджуватися відповідним актом прийому-передачі грошових коштів, як це передбачено п. 5 договору позики. Свої зобовязання за договором позики позичальник не виконав, оскільки в строк, обумовлений договором, тобто до 31.12.2014, грошові кошти в сумі 62 600 грн. не повернув. Це змусило відповідача ОСОБА_3 21.01.2015 звернутися до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 на підставі договору позики вищезазначених коштів. 21.01.2015 приватний нотаріус вчинила виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_3 62 600 грн. боргу за договором позики. На теперішній час виконавчий напис знаходиться в провадженні Уманського міського відділу ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області.

Позиція позивача щодо неправомірності дій нотаріуса при вчиненні виконавчого напису та порушення при цьому вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України є безпідставною. Так, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлено Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, і відповідно до вказаного Переліку нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості по наданим документам. Сам факт подання нотаріусу заперечень боржника свідчить про наявність спору між кредитором та боржником. У п. 5 Договору позики зазначено, що повернення позики підтверджується відповідним актом прийому-передачі грошових коштів, зазначених в п. 4 Договору, який відповідно до закону також має бути нотаріально посвідченим. Наявність оригіналу договору позики, встановлений строк виконання зобовязання, який настав, та відсутність акта прийому-передачі підтверджує безспірність заборгованості за договором позики в розмірі 62 600 грн.

У своїй позовній заяві позивач стверджує, що нотаріус не направив йому повідомлення про вчинення виконавчого напису, яке забезпечило б йому можливість подати нотаріусу свої письмові заперечення чи докази, що спростовують правомірність застосування примусових заходів стягнення боргу, чим нібито порушив його право на захист. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту. Оскільки сторони договору позики добровільно встановили строк виконання зобовязання 31.12.2014, позичальник в цей строк не виконав свого обовязку щодо повернення суми позики, тому після спливу цього строку повідомляти його не було потреби. Перший розділ вказаного Переліку документів назва: Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами) складається з двох пунктів, перший стосується нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом із позначкою 1 цього Переліку), а другий до іпотечних договорів, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобовязанням до закінчення строку виконання основного зобовязання. Перший пункт вказаного переліку не передбачає обовязкове надсилання повідомлення (письмової вимоги) про усунення порушень, а от другий пункт з позначкою 1 такий обовязок іпотекодержателя (який в цьому випадку взагалі відсутній) передбачає. Тобто, відсутність іпотекодавця, наявність оригіналу договору позики, встановлений строк виконання зобовязання, який настав, та відсутність акта прийому-передачі повністю спростовує необхідність направлення вказаного повідомлення нотаріусом боржнику та підтверджує правомірність вчинення виконавчого напису.

Оскільки, предметом позову є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, але позивачем не доведено, що під час вчинення виконавчого напису, нотаріус допустив порушення закону, позов, на думку відповідача і його представника, задоволенню не підлягає.

Відповідач приватний нотаріус ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що в постановленні рішення покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи Уманського МВ ДВС Уманського МРУЮ до суду не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, письмових пояснень не подав.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, подані сторонами на підтвердження своїх вимог і заперечень, суд встановив такі обставини справи і дійшов таких висновків.

02.12.2014 ОСОБА_3І позикодавець. та ОСОБА_1 позичальник уклали Договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу ОСОБА_5, в реєстрі № 2112 (далі у тексті Договір позики). За умовами цього Договору позики ОСОБА_12 отримав грошові кошти в сумі 62 600 грн., які зобов'язався повернути позикодавцю у строк до 31.12.2014. Згідно з п. 5 Договору позики повернення позики підтверджується відповідним актом прийому-передачі грошових коштів (а.с. 8).

21.01.2015 приватний нотаріус вчинила виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 62 500 грн. боргу за Договором позики за зверненням позикодавця (а.с. 51). Вказаний виконавчий напис був вчинений нотаріусом з посиланням на ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пункт 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172). У виконавчому написі, вчиненому на примірнику оригіналу Договору позики, зазначені відомості, передбачені ст. 89 Закону України «Про нотаріат».

На цей час виконавчий напис знаходиться на примусовому виконанні в Уманському міському відділі ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження № 46200528 від 26.01.2015.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Також статті 15, 16 ЦК України містять норми про те, що особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; і перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 затверджений Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з пунктом 1 розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, до таких документів належать нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Позивач як на підставу своїх вимог посилається на те, що він повернув борг 30.12.2014, передавши позикодавцю грошові кошти в сумі 62 600 грн. в присутності свідків, про що ОСОБА_3 видав йому розписку без дати про отримання коштів у сумі 70 000 грн. (а.с. 21). Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що розписка була написана раніше у листопаді 2014 року і це був інший борг ОСОБА_1, а не борг за Договором позики.

Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України закріплено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведені вище норми ЦК України і ЦПК України та умову Договору позики (п.5) щодо способу підтвердження повернення суми позики, а також відсутність у розписці (а.с. 21) дати її складання та посилання на підставу боргу, тобто на Договір позики, суд вважає, що надані позивачем докази розписка, показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_7 щодо обставин складання вказаної розписки і передачі 30.12.2014 ОСОБА_1 грошових коштів ОСОБА_3 в сумі 62 600 грн. є недопустимими для підтвердження обставин щодо повернення суми боргу за Договором позики, на які посилається позивач.

Позивач ОСОБА_1 під час судового розгляду не надав суду доказів на підтвердження того, що приватний нотаріус Уманського міського нотаріального округу ОСОБА_5 вчинила виконавчий напис на Договорі позики з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», якою визначені умови вчинення виконавчих написів, та пунктів 3.1, 3.2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затверджених наказом Мінюсту від 22.02.2012 № 296/5) щодо надання їй документів, які підтверджують безспірність заборгованості за Договором позики.

Отже, на підставі наведеного вище, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 не довів під час судового розгляду ті обставини, на які він посилався в позовній заяві як на підставу своїх позовних вимог і які могли б бути підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідачів не підтверджені належними і допустимими доказами, тому позов задоволенню не підлягає повністю.

Керуючись ст. 3, 4, 10 ,11, 15, 57-60, 64, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа: Уманський міський відділ державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_5 від 21.05.2015 (реєстр 2112), відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто 62 600,00 грн. таким, що не підлягає виконанню, відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: О.С. Кімстачов