Справа №442/2467/16-ц
Провадження №2/442/969/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря Олійник О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, просив змінити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням суду на користь відповідача на утримання дітей з 750 грн.на кожну дитину на 500 грн. щомісячно на кожну дитину. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що від шлюбу з відповідачкою, який розірвано 11.08.2015 р., мають двоє дітей, сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.11.2014 року з нього стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 750 грн. щомісячно на кожну дитину. Стверджує, що його матеріальне становище різко погіршилось, оскільки не має постійного місця праці, має лише тимчасові підробітки. Крім цього, на його утриманні є його бабуся, з якою він проживає разом, та сплачує комунальні платежі по утриманні житла.Одночасно додає, що бере активну участь у вихованні дітей та добровільно фінансово їм допомагає, купуючи необхідні речі.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на викладені у позовній заяві обставини, та просять позов задовольнити.

Представник відповідачки проти позову заперечила та пояснила, що розмір аліментів, які стягуються з позивача є вмотивованим, даних коштів не достатньо для нормального утримання та розвитку дітей. Позивач як батько зобов'язаний сплачувати аліменти та утримувати дітей, а тому просить в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі до 2015 року, за час якого, у них 29.09.2006 р. народився син ОСОБА_5, та 26.08.2010 р. народилася дочка ОСОБА_6, що стверджується копіями свідоцтв про народження (а/с 2-3), які на даний час проживають разом з матір'ю.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.11.2014 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 та сина ОСОБА_5 по 750 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 11.11.2014 р. і до досягнення дітьми повноліття (а.с8). Рішення суду набрало законної сили. Шлюб між сторонами розірвано, згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.08.2015 року (а/с9)..

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. А виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів, але за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи позов про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилається на погіршення свого матеріального становища, зазначав, що його матеріальний стан на даний час не дає можливості сплачувати аліменти в розмірі по 750 грн., визначеному рішенням Дрогобицького міськрайонного суду, оскільки він не має постійного місця праці, на утриманні має свою бабусю та на нього покладені обов»язки по оплаті комунальних платежів за житло, в якому він проживає разом із бабцею. А тому розмір аліментів, які він фактично сплачує на утримання дітей, перевищує половину його доходу, який він отримує за рахунок тимчасових підробітків, що ставить його у скрутне матеріальне становище та позбавляє його права на нормальне існування.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленого цим Кодексом.

Доказів про неможливість сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі позивач не надав, також не надав доказів про те, що його стан здоров'я не дає йому змоги сплачувати аліменти на дітей, а також не надав інших рішень судів про стягнення з нього аліментів на утримання інших дітей від іншого шлюбу чи аліментів на дружину, тощо.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років становить: з 01 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня 2016 року - 1531 грн., з 1 грудня 2016 року - 1637 грн. А відповідно до ч. 4 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зменшення розміру аліментів до 500 грн. щомісяця на кожну дитину значно погіршить матеріальне забезпечення неповнолітніх дітей сторін та унеможливить забезпечення їм належного рівня життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За таких обставин, беручи до уваги положення ст. 182 СК України, враховуючи, що позивач не довів належними доказами наявність підстав для зменшення розміру аліментів на утримання дітей, та зважаючи на ту обставину, що при зменшенні розміру аліментів суттєво погіршиться становище дітей, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215, 218 ЦПК України, ст. 192 СК України, суд -

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Нагірна О.Б.