Справа № 199/1959/16-ц
14 червня 2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
судді Скрипник О.Г..
секретарі Свіріній Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно договору купівлі-продажу від 15.08.2003 року, їй на праві власності належить 42/100 частини домоволодіння по вул. Солончаковій , 10 б в м. Дніпропетровську . У вказаному житловому будинку зареєстрований її колишній чоловік, .
Відповідач з березня 2015 року у домоволодінні не проживає, за комунальні послуги не сплачує, жилою площею будинку не користується.
Зважаючи на викладене вище, позивач просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилою площею житлового будинку № 62 по вул. Шефська в м. Дніпропетровську.
В судове засідання позивач не зявився, його представник надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлялася належними чином, про причини неявки судові не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.11.2015 року, позивачу на праві особистою приватної власності належить домоволодіння № 62 по вул. Шефська в м. Дніпропетровську.
В спірному домоволодінні зареєстрований ОСОБА_3, проте з березня 2015 року в будинку не проживає, жилою площею не користується, за комунальні послуги не сплачує.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.
Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Так, як відповідач з березня 2015 року не проживає в домоволодінні № 62 по вул.Шефська в м. Дніпропетровську, суд вважає його таким, що втратив право користування жилою площею цього будинку.
Керуючись ст..ст.319, 391, 405 ЦК України, ст..ст. 174, 215-218, 226-228 ЦПК України, суд.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, залишити без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Г.Скрипник