Справа № 308/7976/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2016 року Ужгородський міськрайонний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого судді Семерака І.О.

при секретарі Віраг Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м.Мукачево Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном та виселення з приміщення гуртожитку,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач вернувся в суд з даним позовом мотивуючи його тим, що квартитрно-експлуатаційни відділ м.Мукачево МО України (далі по тексту КЕВ м.Мукачеве) є складовою частиною ЗС України, підпорядковується Головному квартирно-експлуатаційному управлінню, яке є одним із структурних підрозділів Міністерства оборони і являється бюджетною організацією.

Відповідно до розпорядження начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України від 09.12.2005 року №303/18/2050 та Директора департаменту фінансів Міністерства оборони України від 09.12.2005 року №248/4/1837 «Про передачу з бухгалтерського обліку військових частин на бухгалтерський облік квартирно-експлуатаційних відділів, квартирно-експлуатаційних частин районів нерухомого майна Міністерства оборони України», будівлі які розташовані на території військового містечка АДРЕСА_1 , що розташована на території в/ч НОМЕР_1 , в 2006 році була зарахована на баланс квартирно-експлуатаційного відділу м.Мукачеве.

Так за керівними обліковими даними на балансі КЕВ м.Мукачеве, знаходиться гуртожиток для проживання військовослужбовців і членів їх сімей, які не забезпечені окремою житловою площею за адресою:

АДРЕСА_2 , вказаного гуртожитку мешкає колишній військовослужбовець ЗС України, підполковник у відставці ОСОБА_2 , який був заселений у гуртожиток до 2006 року тобто до моменту передачі будівлі №34, в/ч НОМЕР_1 на баланс КЕВ м.Мукачево. Оскільки за усною згодою сторін між колишнім керівництвом в/ч НОМЕР_1 та ОСОБА_1 останній був заселений тимчасово на короткий термін то ордер на поселення в кімнату йому не було видано, а відповідно договір житлового найму вищезазначеної кімнати в гуртожитку з ним не підписувався.

Вказує, що на даний час ОСОБА_1 є таким, що звільнений у запас із збройних сил України та на квартирному обліку у КЕВ м.Мукачево не перебуває.

На вимогу п.2.19 наказу Міністра оборони №577-2006 p.; п.5.10 наказу Міністра оборони України № 401 від 19.06.2014 року «у разі якщо особа звільнена з військової служби, не перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у ЗС України, вона підлягає виселенню з гуртожитку з усіма членами сім`ї, які з нею проживають, крім випадків, передбачених чинним законодавством, незалежно від кількості вислуги років у календарному обчисленні».

Таким чином, позивач вважає, що відповідач повинен був у двомісячний термін звільнити службове житлове приміщення - кімнату у гуртожитку за вищевказаною адресою та належним чином здати до КЕВ м. Мукачево. З цього приводу КЕВ м.Мукачеве не одноразово письмово та усно звертався до ОСОБА_1 з проханням про необхідність звільнення житлового приміщення, кімнати у гуртожитку в добровільному порядку. Однак, такі звернення залишені ним без відповіді та задоволення. ОСОБА_1 продовжує утримувати житлове приміщення у гуртожитку - кімнату АДРЕСА_3 .

У зв`язку з цим, просить суд зобов`язати відповідача звільнити житлове приміщення - кімнату №1, в гуртожитку для військовослужбовців МО України за адресою: АДРЕСА_4 , військове містечко № НОМЕР_2 , будівля 34.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та, з підстав наведених в ньому, просив його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити, вважаючи такий безпідставним. При цьому пояснив, що він на законних підставах проживає у приміщенні вказаного гуртожитку з 1993 року, ним у укладено з КЕВ м.Мукачево 29.03.2007 року договір найму житлового приміщення, і він сплачує комунальні послуги. Ордер на проживання в гуртожитку та всі документи знаходяться в КЕВ м.Мукачево. Також зазначив, що 12.04.2011 року він відновлений в загальній черзі квартирного обліку з 15.03.1993 року, а в позачерговій з 20.01.2004 року. У зв`язку з цим, вважає, що не має підстав для його виселення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши доказі виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ст.ст.10, 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що Квартитрно-експлуатаційни відділ м.Мукачево МО України (далі КЕВ м.Мукачеве) є складовою частиною ЗС України, підпорядковується Головному квартирно-експлуатаційному управлінню, яке є одним із структурних підрозділів Міністерства оборони і являється бюджетною організацією. КЕВ м. Мукачеве являється органом державної військової влади на місцях в системі Збройних Сил України, на який у відповідності до вимог п. 4 «Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року № 1081, покладено функції здійснення обліку житла, спорудженого за рахунок бюджетних коштів для забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та контроль за його використанням.

Відповідно до розпорядження начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України від 09.12.2005 року №303/18/2050 та Директора департаменту фінансів Міністерства оборони України від 09.12.2005 року №248/4/1837 «Про передачу з бухгалтерського обліку військових частин на бухгалтерський облік квартирно-експлуатаційних відділів, квартирно-експлуатаційних частин районів нерухомого майна Міністерства оборони України», будівлі які розташовані на території військового містечка АДРЕСА_1 , що розташована на території в/ч НОМЕР_1 , в 2006 році була зарахована на баланс КЕВ м.Мукачеве.

З матеріалів справи вбачається, що згідно послужного списку військовослужбовець ОСОБА_1 прибув 18.05.1993 року у військову частину НОМЕР_3 (м.Ужгород) для проходження служби на підставі наказу командувача Прикво від 18.05.1993 року №02111. На кварт облік ОСОБА_1 став 15.05.1993 року.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 був заселений до гуртожитку за адресою: АДРЕСА_5 , де і проживає на даний час в кімнаті №1, що стверджується інформаційною довідкою завідуючої гуртожитком від 15.06.2015 року №696.

Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 03.12.2003 року №250 стверджується, що на підставі витягу із наказу ГК СВ України від 07.11.2003 року №297, підполковника ОСОБА_1 , заступника командира гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону з озброєння 331 САП 128 механізованої дивізії (вислуга років у ЗС 32 роки 2 місяці), звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я, з правом носіння військової форми одягу.

В своєму позові КЕВ м.Мукачеве посилається на те, що на даний час ОСОБА_1 є таким, що звільнений у запас із збройних сил України та на квартирному обліку у КЕВ м.Мукачево не перебуває, ордеру на проживання у гуртожитку він не має, догові з ним не укладався, а тому позивач вважає, що є всі підстави для його виселення з вищевказаного гуртожитку.

Так, згідно п.2.19 наказу Міністра оборони №577-2006 p. та п.5.10 наказу Міністра оборони України № 401 від 19.06.2014 року, у разі якщо особа звільнена з військової служби, не перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у ЗС України, вона підлягає виселенню з гуртожитку з усіма членами сім`ї, які з нею проживають, крім випадків, передбачених чинним законодавством, незалежно від кількості вислуги років у календарному обчисленні.

З наданого позивачем витягу з протоколу №103 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_4 від 28.11.2008 року вбачається, що комісією прийнято рішення про виключення ОСОБА_1 з квартирного обліку з загальної та позачергової черги.

Однак, витягом з протоколу №127 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_4 від 12.04.2011 року стверджується, що комісія розглянувши протест Військової прокуратури Ужгородського гарнізону відносно рішення ЖК в/ч НОМЕР_4 №103 від 28.11.2008 року постановила відновити підполковника запасу ОСОБА_1 в загальній черзі з 15.03.1993 року, а в позачерговій з 20.01.2004 року.

Посилання ж позивача на те, що відповідач безпідставно проживає у вищевказаному гуртожитку спростовуються наданим відповідачем договором найму житлового приміщення укладеного між ОСОБА_1 та КЕВ м.Мукачево 29.03.2007 року за №198.

Крім цього, п. 7.2 Інструкції щодо організації надання житлової площі у гуртожитках Збройних Сил України, затвердженої наказом МОЗ України від 24 березня 2008 року N 113, передбачено, що у двотижневий термін з дня виключення зі списків особового складу військової частини підлягає виселенню із гуртожитку з усіма членами сім`ї без надання іншого житлового приміщення особа, звільнена з військової служби в запас або у відставку: через службову невідповідність; у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; за власним бажанням; у зв`язку з позбавленням військового звання; у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у вигляді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади; у разі, якщо особа не перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у Збройних Силах України.

Однак, пунктом 7.8 вказаної Інструкції визначено, що не можуть бути виселені з гуртожитку без надання іншого житлового приміщення особи, зазначені у статті 125 ЖК Української РСР.

Статтею 125 ЖК Української РСР передбачено, що без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено, крім інших, також осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років, та осіб, звільнених у зв`язку з ліквідацією підприємства, установи, організації або за скороченням чисельності чи штату працівників.

Аналогічні положення викладені в п. 35 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 року N 37.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебував на військовій службі з 01.09.1971 року по 03.12.2003 року (тобто 32 роки 2 місяці), що стверджується витягом із послужного списку, і його звільнено за станом здоров`я.

Таким чином ОСОБА_1 належить до кола осіб, перелічених у ст.125 ЖК Української РСР, а тому відсутні підстави для його виселення з приміщення кімнати №1 в гуртожитку за вищевказаною адресою.

Аналогічна правова позиція висловлена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ у ухвалі від 13.04.2011 року у справі N6-4817св10.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову КЕВ м.Мукачево слід відмовити.

Керуючись ст.ст.124, 125 ЖК Української РСР, ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :
В задоволенні позову Квартирно-експлуатаційного відділу м.Мукачево Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном та виселення з житлового приміщення кімнати №1 в гуртожитку для військовослужбовців МО України за адресою: АДРЕСА_6 , відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду Семерак І.О.