АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 686/9379/15-ц
Провадження № 22-ц/792/833/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області в складі :

головуючого Кізюн О.Ю.

суддів: Марцинкевича А.М., Переверзєвої Н.І.

з участю секретаря Дубової М.В.

апелянта ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2

представника ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні справу провадженням № 22ц/792/833 /16 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11 березня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Хмельницької міської ради (третя особа, котра не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна архітектурно - будівельна інспекція України) про припинення права спільної часткової власності, виділення в натурі частки майна, визначення порядку користування прибудинковою земельною ділянкою.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,

встановила:

В обгрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що згідно договору дарування від 02.02.2005 року їй на праві власності належить 13/50 (загальна площа 36,1 кв. м.) будинковолодінні АДРЕСА_1. Інша частина цього будиноковолодіння 37/50 належить відповідачам - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 За будинковолодінням закріплена земельна ділянка площею 0,09 га. Будинок має два входи-виходи, однак не поділений в натурі, тому позивачка з урахуванням уточнених позовних вимог просила: припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 13/50 частки будинковолодіння АДРЕСА_1; виділити їй в натурі 13/50 частки в будинковолодінні АДРЕСА_1, що складається з приміщень: коридор - 7,3 кв. м., житлова кімната площею 16,2 кв. м., житлова кімната площею 12,6 кв. м., загальною площею 36,1 кв. м., житловою площею 28,8 кв. м.; визначити порядок користування прибудинковою земельною ділянкою площею 0,09 га. між співвласниками домоволодіння відповідно до 1-го варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи від 30.09.2015 року(а.с.3-5, 29-31, 176-179, 191)

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Демінська А.А. Справа №22ц/792/833/16

Доповідач -Кізюн О.Ю. Категорія № 2,5

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11 березня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено (а.с.200-202)

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати

з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким заявлені нею вимоги задовольнити. Апелянт вказує, що згідно договору дарування від 02.02.2005 року їй на праві власності належить 13/50 частини будинковолодіння АДРЕСА_1, яка складається з конкретних приміщень: коридор - 7,3 кв. м., житлова кімната площею 16,2 кв. м., житлова кімната площею 12,6 кв. м., загальною площею 36,1 кв. м., житловою площею 28,8 кв. м. і будь-яких самочинних прибудов до її частини немає. Самочинна прибудова (магазин) зроблена ОСОБА_3 до її частини будинку, тому незаконним вважає посилання суду на те, що виділ її частки є неможливий, так як є самочинні прибудови до будинку. Суд при вирішенні справи не застосував ст. 377 ЦК та ст. 122 ЗК, які підлягали до застосування; дав невірну оцінку зібраним доказам, зокрема висновку судової будівельно - технічної експертизи від 30.09.2015 року, залишив поза увагою визнання позову Хмельницькою міською радою (а.с.205-209)

В засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали. Просили рішення суду першої інстанції скасувати і задовольнити позов відповідно до уточнених вимог.

Представник ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач Хмельницька міська рада та третя особа про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав та мотивів.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам закону, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що відповідно до п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України у постанові від 03.04.2013 року по справі №6-12цс13, домовленість співвласників про порядок володіння і користування майном, що є їх спільною частковою власністю, оформлена нотаріально посвідченим договором, є обов'язковою для майбутніх співвласників при здійсненні ними правомочностей володіння і користування спільним майном. Що ж стосується існуючої у співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені у ст.ст. 364, 367 ЦК України, як способи реалізації цієї правомочності при здійсненні якої передбачена ч.4 ст.358 ЦК України умова не є обов'язковою. У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток в праві власності на будинок.

Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Тобто, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і для нього припиняється право спільної часткової власності.

Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч.1 ст.183 ЦК).

Ураховуючи положення ст.ст.183,358,364,379,380,382 ЦК України, виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є учасниками спільної часткової власності і їм на праві спільної часткової власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 з визначеними індивідуальними частками та встановленим порядком користування житловим будинком та надвірними спорудами (а. с. 76-80)

Як видно із матеріалів інвентаризаційної справи по будинковолодінню АДРЕСА_1, цілий жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Хмельницьким міським відділом комунального господарства Хмельницького міськвиконкому 05.08.1988 року, належав на праві особистої власності ОСОБА_9 (арк.67 інвентарної справи)

Згідно Договору дарування від 14.06.1991 року ОСОБА_9 подарував ОСОБА_10 37/50 частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1. У договорі визначено, що у користування обдарованого переходять коридор площею 6,6 кв. м., кухня площею 6,8 кв. м., коридор площею 6,4 кв. м., столова площею 13,0 кв. м., жила кімната площею 12,8 кв. м., жила кімната 16,1 кв. м., сараї Б.В,Д; погріб, сарай З, гараж, вбиральня, навіс та огорожа. 04.07.1991 року Хмельницьким БТІ зареєстровано за ОСОБА_5 37/50 домоволодіння на праві особистої власності, а також вказано всі приміщення, які згідно договору перейшли у користування обдарованого (арк. 85-86 інвентарної справи)

Згідно Договору дарування від 19.05.1998 року ОСОБА_9 відчужив ОСОБА_11 13/50 житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в в АДРЕСА_1. У договорі вказано, що у власність обдарованого переходять: кухня площею 7,3 кв. м., житлова кімната площею 16,2 кв. м., житлова кімната площею 12,6 кв. м. Згідно відмітки Хмельницького БТІ 10.05.2002 року за ОСОБА_11 на праві приватної власності зареєстровано 13/50 будинку згідно договору дарування (арк. 97 інвентарної справи)

Відповідно до Договору дарування від 02.02.2005 року ОСОБА_12 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла в дар13/50 частини житлового будинку за номером АДРЕСА_1 Відповідно до умов цього договору у власність обдаровуваної переходить частина будинку, що складається з кухні площею 7,3 кв. м., житлової кімнати площею 16,2 кв. м., житлової кімнати площею 12,6 кв. м. Загальна площа відчужуваної частини будинку становить 36,1 кв. м., житлова площа - 28,8 кв. м. На підставі цього договору дарування за ОСОБА_1 13.06.2005 року зареєстровано право приватної власності на 13/50 частки домоволодіння в АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (арк.112-113 інвентарної справи)

Встановлено, що після смерті ОСОБА_10, 37/50 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1 успадкували ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, згідно яких за ОСОБА_5, ОСОБА_4 на праві приватної власності зареєстровано по 74/250 спадкового нерухомого майна, а за ОСОБА_3 - 37/250 цього майна (арк. 90-91, 109 інвентарної справи)

З наведеного убачається, що між первісними співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_11 відповідно до нотаріально посвідчених договорів дарування був встановлений порядок користування жилим будинком, надвірними будівлями та спорудами, і такий порядок користування перейшов до наступних співвласників - сторін у даній справі.

Встановлено і ці обставини сторонами не оспорюються, що відповідно до встановленого порядку користування сторони користуються частинами будинку, кожна з яких має окремий вхід - вихід, окрему систему життєзабезпечення (відокремлені мережі газо-,електропостачання та опалення), тобто складають окремий об'єкт нерухомого майна.

Ці обставини підтверджуються висновком судової будівельно - технічної експертизи № 294/015 від 30.09.2015 року (а.с.49-110)

Згідно висновку судової будівельно - технічної експертизи точно розділити будівлі та споруди у відповідності з ідеальними частками неможливо. Однак, з урахування ідеальних часток співвласників, планування житлового будинку, наявність окремих входів - виходів та інженерних комунікацій експерт прийшов до висновку про можливість поділу житлового будинку в частках близьких до ідеальних з дотриманням вимог ДБН, вказавши, що є технічно можливим виділити ОСОБА_1 в натурі частину жилого будинку по АДРЕСА_1 відповідно до встановленого порядку користування між співвласниками, а саме: кухню 1-3 площею 7,3 кв. м., житлову кімнату 1-4 площею 16,2 кв. м., житлову кімнату 1-5 площею 12,6 кв. м., загальною площею 36,1 кв. м. та житловою площею 28,8 кв. м. Загальна вартість виділеної частини домоволодіння становить 111 919 грн., що складає 27,30 % і є більше від ідеальної частки ОСОБА_1 13/50 (26%) на 5 342 грн.

Ураховуючи, що відхилення від розміру ідеальних часток співвласників є незначним, що встановлений між сторонами порядок користування жилим будинком є окремим багато років, створює для кожної сторони окрему систему життєзабезпечення, колегія суддів вважає доцільним виділити в натурі ОСОБА_1 відповідно до висновку експерта приміщення загальною площею 36,1 кв. м. та житловою площею 28,8 кв. м. в житловому будинку АДРЕСА_1, які складаються: з кухні площею 7,3 кв. м., житлової кімнати площею 16,2 кв. м., житлової кімнати площею 12,6 кв. м., загальною вартістю 111919 грн., що становить 27/30% частки домоволодіння.

У зв'язку із виділенням в натурі ОСОБА_1 частини жилого будинку, яка обумовлює відступ від ідеальних часток сторін в будинковолодінні, слід присудити з ОСОБА_1 на користь відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 грошову компенсацію у розмірі 5 342 грн.

При вирішенні справи суд першої інстанції виходив з того, що виділ частки ОСОБА_1 у домоволодінні є неможливим, оскільки до житлового будинку, який є об'єктом спільної часткової власності сторін, здійснено самочинну прибудову.

Однак з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитись не можна, оскільки він зроблений без урахування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що між співвласниками склався усталений порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності, згідно якого кожна сторона користується належними їй приміщеннями в будинку та надвірними спорудами окремо, і ці приміщення будь-яких самочинних перепланувань чи реконструкцій не зазнали.

Зі змісту висновку експерта від 30.09.2015 року видно, що до частини будинку, яка перебуває у користуванні відповідачів ОСОБА_13, ОСОБА_4, ОСОБА_5 здійснено самочинну нежитлову прибудову, яка експертом не враховувался при наданні варіантів розподілу домоволодіння. В судовому засіданні сторони пояснили, що прибудова здійснена відповідачами і використовується як магазин.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що самочинну нежитлову прибудову, яку здійснили відповідачі, не можна вважати такою, що входить до складу об'єкта нерухомого майна, який підлягає поділу, а тому не є перешкодою для виділення частки позивачки в натурі.

Колегія суддів також визнає законним і обґрунтованими вимоги позивачки про встановлення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.2 ст.377 ЦК України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно ч.4 ст. 120 ЗК України, при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

В п. 19 постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за № 7 від 16 квітня 2004 року Верховний Суд України роз'яснив, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки.

При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.

Згідно висновку судової будівельно - технічної експертизи № 294/015 від 30.09.2015 року площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 згідно плану землекористування становить 0,09 га, фактична площа земельної ділянки, якою користуються співвласники домоволодіння по АДРЕСА_1 становить 0,0904 га (904 кв. м.)

Експертом запропоновано два варіанта встановлення порядку користування земельною ділянкою між сторонами відповідно до ідеальних часток у праві власності на домоволодіння та поділу житлового будинку (а.с.71-73, 88-89,91-102)

Ураховуючи наведені нормативні положення та обставини справи, колегія суддів вважає доцільним встановити порядок користування земельною ділянкою між сторонами відповідно до варіанту № 1 висновку експерта.

Згідно цього варіанту (Додаток № 11 до висновку судового експерта № 294/015) в користування відповідачів ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_4 надається в користування земельна ділянка площею 0,0637 га, в користування ОСОБА_1 - земельна ділянка площею 0,0224 га, і в спільному користуванні сторін залишається земельні ділянки площею 0,0043 га. (а.с.95-98)

При вирішенні питання про розподіл судових витрат відповідно до правил ст.88 ЦПК України, колегія суддів ураховує понесені позивачкою і документально підтверджені витрати по оплаті судового збору за подачу позовної заяви в сумі 487 грн. 20 коп., за подачу апеляційної скарги в сумі 1 440 грн. 25 коп. та витрати за проведення судової експертизи в сумі 4 200 грн., тому у зв'язку із задоволенням позовних вимог позивачки понесені нею судові витрати на загальну суму 6 127 грн. 45 коп. суд присуджує на її користь з відповідачів ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_4 по 2 042 грн. 48 коп. з кожного.

. Витрати по оплаті судового збору в сумі 822 грн. 17 коп., які були недоплачені позивачкою при подачі апеляційної скарги, підлягаю стягненню з відповідачів ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_4 в рівних частках по 240 грн. 42 коп. в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11 березня 2016 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Виділити в натурі ОСОБА_1 приміщення загальною площею 36,1 кв. м. та житловою площею 28,8 кв. м. в житловому будинку АДРЕСА_1, які складаються: з коридора площею 7,3 кв. м., житлової кімнати площею 16,2 кв. м., житлової кімнати площею 12,6 кв. м., і становлять 27/30% частки домоволодіння, загальною вартістю 111919 грн., що на 5 342 грн. перевищує вартість ідеальної частки 13/50 (26%) ОСОБА_1 в зазначеному будинку згідно із договором дарування від 02 лютого 2005 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 грошову компенсацію в сумі 5 342 грн. за зменшення частки в жилому будинку.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 щодо співвласників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у житловому будинку АДРЕСА_1.

Встановити між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відповідно до варіанту №1 Висновку експерта № 294/015 судової будівельно - технічної експертизи від 30 вересня 2015 року порядок користування земельною ділянкою площею 904 кв. м., яка розташована за адресою АДРЕСА_1 пропорційно до ідеальних часток співвласників домоволодіння та поділу житлового будинку в натурі.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі по 2 042 грн. 48 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір по 240 грн. 42 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча /підпис/ Кізюн О.Ю.

Судді: підписи Марцинкевич А.М.

Переверзєва Н.І.

Копія вірна. Суддя апеляційного суду О.Ю.Кізюн