Справа № 184/1149/16-ц
Номер провадження 2/184/433/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2016м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Томаш В.І., при секретарі Михайловій Т.В., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Покров в особі виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області «про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на 2/3 частки квартири в порядку спадкування за законом», -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просить суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_2, померлої 23.02.2000 року; визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири № 7 в житловому будинку

№ 6 по вул. Л.Чайкіної в м. Покров Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 23.02.2000 року; визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири № 7 в житловому будинку № 6 по вул. Л.Чайкіної в м. Покров Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 18.10.2015 року.

Представник відповідача - Територіальна громада м. Покров в особі виконкому Покровської міської ради в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу в їх відсутність, при розгляді справи покладаються на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила факт, що позивач протягом тривалого часу проживала разом з бабусею ОСОБА_2 до дня її смерті та своєю матірю ОСОБА_3 до дня її смерті, а зараз продовжує проживати в цій же квартирі разом зі своїми дітьми.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є одним з співвласників квартири № 7 в житловому будинку № 6 по вул. Л.Чайкіної м. Покров Дніпропетровської області. Окрім позивачки, вказана квартира належить на праві власності та зареєстрована на ім'я її матері - ОСОБА_3 та на ім'я матері її вітчима ОСОБА_2 в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.09.1994 року у рівних частках. Тобто кожен з них має право власності на 1/3 частину вказаної квартири. Право власності на вказану квартиру на їхнє ім'я було зареєстровано КП «МБТІ» м. Нікополь 28.09.1994 року. На даний час вартість вказаної квартири відповідно до висновку фахівця складає 57018 грн. 23.02.2000 року померла ОСОБА_2 рідна матір ОСОБА_6, з яким матір позивача на той час перебувала у зареєстрованому шлюбі. Але він на той час вже не проживав разом з ними в цій квартирі. 14.10.1989 року він зареєстрував шлюб з матірю позивача, перевіз її з мамою до своєї матері в м. Покров (Орджонікідзе), а сам виїхав знов на заробітки до РФ, де і зник. Спадщину, що відкрилася після смерті своєї матері, він не прийняв. На час смерті ОСОБА_2 тільки вона з матірю проживали разом в одній квартирі з ОСОБА_2 і між нами протягом всього часу проживання склалися теплі родинні стосунки. Після кризи 1998 року матір позивачки залишилася без роботи і єдиним джерелом їхнього існування на той час була пенсія, яку отримувала ОСОБА_2 Тобто на той час позивачка з матірю фактично знаходилися на її утриманні. Іншого постійного джерела існування у них не було, у матері були тимчасові незначні заробітки, які не були основним джерелом їхнього існування. Після смерті бабусі позивачка з матірю залишилися проживати вдвох в цій квартирі і проживали разом до 18.10.2015 року. 18.10.2015 року матір позивачки - ОСОБА_3 померла. Заповіту на випадок своєї смерті вона не залишила. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після її смерті. На час смерті матері позивачка проживала разом з нею у вказаній вище квартирі, що належить їм на праві власності і були зареєстровані в ній. Таким чином, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, що прийняла спадщину після смерті своєї матері.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка не заявляла про відмову від спадщини. Навпаки ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Орджонікідзевського нотаріального округу ОСОБА_7 і на підставі її звернення 15.03.2016 року нею в Спадковому реєстрі була здійснена реєстрація спадкової справи після смерті матері позивачки за № 58708160. Окрім позивачки, інших спадкоємців немає.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України , право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

2. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Коли позивачка звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_7, вона звернула увагу на той факт, що у неї немає письмових доказів на підтвердження факту прийняття спадщини нею та її матір'ю після смерті ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Керуючись ст. ст.1216, 1217, 1223, 1261, 1269 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 209 213, 256-258 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Покров в особі виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області «про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на 2/3 частки квартири в порядку спадкування за законом» - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла 23 лютого 2000 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/3 частину квартири № 7 в житловому будинку № 6 по вулиці Л.Чайкіної в місті Покров Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 23 лютого 2000 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/3 частину квартири № 7 в житловому будинку № 6 по вулиці Л.Чайкіної в місті Покров Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 18 жовтня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_8