Справа № 192/2728/16-ц
У х в а л а

"26" серпня 2016 р. суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Омелюх В.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, ОСОБА_3 про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом на домоволодіння та земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності на домоволодіння, визнання права власності за кожним на ? частину домоволодіння та земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним виданого 03 листопада 2006 року державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину домоволодіння на імя ОСОБА_4 та скасування державної реєстрації права власності на нього; про визнання недійсним виданого 03 листопада 2006 року державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину домоволодіння на імя ОСОБА_3 та скасування державної реєстрації права власності на нього; про визнання недійсним виданого 03 листопада 2006 року державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки на імя ОСОБА_4; про визнання недійсним виданого 03 листопада 2006 року державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки на імя ОСОБА_3; про визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частину домоволодіння та на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування; про визнання права власності за ОСОБА_2 права власності на ? частину домоволодіння та ? частину земельної ділянки в порядку спадкування.

Подана позивачами позовна заява, яка надійшла до канцелярії суду поштою, не відповідає вимогам частини 2 ст.119 ЦПК України, а саме:

- п.4 позивачі звернулися до суду з десятьма позовними вимогами, з яких шість вимог немайнового характеру, а чотири позовних вимоги майнового характеру: про визнання права власності за ОСОБА_1 права власності на ? частину домоволодіння та на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування; про визнання права власності за ОСОБА_2 на ? частину домоволодіння та ? частину земельної ділянки в порядку спадкування, але ціна позову в позовній заяві з урахуванням положень ст.80 ЦПК України позивачами не зазначена;

- п.п.3,6 в частині викладення змісту позовних вимог та обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги: в позовній заяві взагалі не зазначено визначених законом підстав позовних вимог позивачів щодо спадкування майна - домоволодіння та земельної ділянки, належного їх померлому 03 березня 2006 року дідові ОСОБА_5, а зазначене в позовній заяві право позивачів на спадщину на підставі представництва (третій аркуш позовної заяви) не передбачено ЦК України, ст.1266 якого передбачено спадкування за правом представлення; в позовній заяві містяться розбіжності в написанні імені, а відповідно і по батькові померлого спадкодавця та його дітей Віталія та ОСОБА_3 ОСОБА_5, Гнатович (Ігнат, Ігнатович), а відповідно і наявність виникнення підстав для спадкування за правом представлення; не зазначені визначені законом підстави визнання недійсними виданих 03 листопада 2006 року державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/2 частину домоволодіння та земельної ділянки на імя ОСОБА_4 та на 1/2 частину домоволодіння та земельної ділянки на імя ОСОБА_3 та інше.

- п.6 не зазначено докази, що підтверджують кожну обставину, чи наявність підстав для звільнення від доказування, в тому числі в частині родинних стосунків між позивачами та померлим 03 березня 2006 року дідом ОСОБА_5.

Крім цього, подана позивачами позовна заява не відповідає вимогам ч.5 ст.119 ЦПК України, якою передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Так, як вбачається зі змісту позовної заяви позивач звернувся до суду з шістьма позовними вимогами немайнового характеру, при цьому судовий збір за даними позовами сплачено лише в сумі 551 гривня 21 копійка, що вбачається з доданої до позову квитанції №0.0.603754440.1 від 19 серпня 2016 року, тобто лише за однією з позовних вимог немайнового характеру, а за іншими вимогами немайнового характеру судовий збір взагалі не сплачено, в той час як згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, розмір якої станом на 01 січня 2016 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено у розмірі 551 гривня 20 копійок, тобто судовий збір не доплачено в сумі 2756 гривень 00 копійок.

Крім цього, згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0.4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, розмір якої станом на 01 січня 2016 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено у розмірі 1378 гривень.

В той же час, позивачами до позовної заяви в частині чотирьох позовних вимог майнового характеру квитанцій про сплату судового збору взагалі не додано, а п.1 прохальної частини позовної заяви заявлено клопотання про відстрочення доплати судового збору до моменту отримання фотокопій правовстановлюючих документів на спірне майно та проведення експертної оцінки його вартості, при цьому дане клопотання взагалі не містить обґрунтування такого відстрочення в тексті позовної заяви.

Положеннями ст.82 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, тобто норми цивільно-процесуального законодавства взагалі не передбачають зазначеної в позові підстави відстрочення доплати судового збору, у звязку з чим дане клопотання задоволенню не підлягає.

Оскільки позивачем взагалі не зазначена ціна позову, а до позовної заяви не додано будь-яких доказів вартості майна за позовами майнового характеру, суд позбавлений можливості визначити суму судового збору, який підлягає сплаті в частині позовних вимог майнового характеру, але при цьому його розмір повинен становити 1% ціни позову, але не менше 0.4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», яка визначає порядок сплати судового збору, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру, тобто судовий збір за даною позовною заявою підлягає сплаті за ставками, встановленими для позовних заяв як немайнового характеру, так і майнового характеру, у звязку з чим позивачу необхідно сплатити недоплачений судовий збір з зазначенням наступних реквізитів: отримувач коштів - УДКСУ Солонянського району, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37916143, банк отримувача ГУДКСУ в Дніпропетровській області, код банку отримувача (МФО)805012, рахунок отримувача 0305, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу - судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Солонянський районний суд Дніпропетровської області (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа).

Частиною 1 ст. 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З урахуванням того, що подана позовна заява не відповідає вимогам ч.2 та ч.5 ст.119 ЦПК України, тому є визначені законом підстави для залишення її без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 80, 119, 120,121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, ОСОБА_3 про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом на домоволодіння та земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності на домоволодіння, визнання права власності за кожним на ? частину домоволодіння та земельної ділянки, залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити, що якщо недоліки не будуть усунені у встановлений строк, позовна заява буде вважатись неподаною і повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя