Номер провадження: 22-ц/785/5025/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І., Суворова В.О.

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2016 року по справі за скаргою ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії державного виконавця та скасування постанови від 14 вересня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси зі скаргою на визнання неправомірними дії державного виконавця та скасування постанови від 14 вересня 2015 року посилаючись на те, що на виконанні в Першому Суворовському ВДВС знаходяться зведені виконавчі провадження за №38060347 та №42775009, на загальну суму боргу - 3641298,89 грн., відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2011 року за №2-4270/11 та по справі №1527/10603/12 рішення від 23 квітня 2013 року.

14 вересня 2015 року заступником начальника Першого Суворовського ВДС ОМУЮ ОСОБА_4, винесено постанову про призначення ТОВ «КБ» Домінанта» експертом для надання письмового висновку про оцінку майна з питань визначення вартості майна 1/2 частини нежитлового приміщення № 511, що розташоване по вул. Троїцька,45 в м. Одесі. 16 жовтня 2015 р. представник скаржника отримав копію даної постанови, а 19 жовтня 2015 р. ознайомився з матеріалами виконавчого провадження.

ОСОБА_2 вважає дії державного виконавця неправомірними, а постанову такою, що підлягає скасуванню посилаючись на те, що в постанові від 14 .09.2015 р. не вбачається на якій підставі, чому саме ТОВ «КБ «Домінанта» прийнято експертом в особі оцінювача ОСОБА_5 Скаржник зазначив, що стягувач замовив оцінку приміщення, який є особою зацікавленою у результаті оцінки, запропонував субєктів оціночної діяльності у кількості 7 установ, з яких було обрано саме ТОВ «КБ» Домінанта», а у скаржника є сумніви в неупередженості даної установи та оцінювача ОСОБА_5 Скаржник вважає, що державним виконавцем порушенні вимоги статті 11,10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», статті 58 Закону України «Про виконавче провадження». ОСОБА_2 вказував на те, що з Висновку про вартість від 15 грудня 2015 року вбачається,що оцінювач проводив оцінку на підставі Договору №11-09/2015 від 09.11.2015 р., а в законодавстві закріплена обовязковість проведення незалежної оцінки нерухомого майна. ОСОБА_2 зазначив також, що експерту доручено провести оцінку 1/2 частини нежитлових приміщень, які в натурі не виділені, що відповідно до Свідоцтва про право власності СА №429024 від 11 червня 2009 року дані нежитлові приміщення належать на праві спільної часткової власності в рівних частках ОСОБА_2 і ОСОБА_6.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2016 року скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Вважаючи ухвалу суду незаконною представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.2 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Залишаючи скаргу ОСОБА_2 без задоволення суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Першому Суворовському ВДВС ОМУЮ перебуває зведене виконавче провадження за №38060347 та №42775009, на виконання виконавчих листів: № 1527/10603/12, виданий 28.01.2014 Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення солідарної кредитної заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у розмірі 192 906,10 доларів США та 18 541,72 грн., держмито 1 700,00 грн та ИТЗ 120,00 грн. № 2-4270/2011, виданий 23.04.2013 Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення солідарної кредитної заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у розмірі 185 249,00 доларів США.

Рішення суду боржниками тривалий час не виконуються. Відповідно до вимог п. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з п. 1 ст. 17 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до вимог встановлених п. 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Державний виконавець діє відповідно норм встановлених Законом України «Про виконавче провадження», а саме в п. 2 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Крім того, п 1 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною 2 статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

14 вересня 2015 року заступником начальника Першого Суворовського ВДС ОМУЮ ОСОБА_4, винесено постанову про призначення ТОВ «КБ» Домінанта» експертом для надання письмового висновку про оцінку майна з питань визначення вартості майна 1/2 частини нежитлового приміщення № 511, що розташоване по вулиці Троїцька,45 в м. Одесі. Оригінал даної постанови оглянуто судом і сторонами в судовому засіданні 22 квітня 2016 року. Копії виконавчих проваджень також дослідженні в судовому засіданні ВП №38060347 та ВП №42775009.

Відповідно до вимог ч. 12 п. З ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, поліцейських, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - субєктів господарювання, які також є учасниками виконавчого провадження, що встановлено ст.7 ч 1 п.1 зазначеного закону.

Як встановлено судом, державний виконавець діяв відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження», не виходячи за межі вимог цього закону. Згідно з п 1 , п.2 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - субєктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання, експертом або спеціалістом може бути запрошена будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі.

Таким чином, законодавство надає державному виконавцю право на самостійне призначення субєктів оціночної діяльності субєктів господарювання, під час здійснення ним виконавчого провадження та будь-яких конкурсів з питань визначення можливих кандидатур таких оцінювачів майна при цьому не потребується.

Стягувач ПАТ «Марфін Банк» звернувся до державного виконавця Першого Суворовського Відділу ДВС для призначення оцінщика, для фактичного виконання рішень, повідомивши про готовність авансувати витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності, що передбачено нормами ст..ст. 41, 58 ЗУ «Про виконавче провадження».

Державний виконавець діючи відповідно до вимог п.1 ст.58 ЗУ «Про виконавче провадження», проводить визначення вартості майна боржника за ринковими цінами на день визначення вартості майна, при цьому залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який керується Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до п. З ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» Експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, то містяться в постанові державного виконавця, експерт (оцінювач) попереджається про кримінальну відповідальність, що передбачено ст..13п.5 згаданого Закону. З оригіналу постанови від 14 вересня 2015 року, що оскаржує ОСОБА_2, вбачається, що експерт ОСОБА_5 ознайомлений 15.09.2015р. та попереджений про кримінальну відповідальність.

Пункт 2 ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначає , що витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. До витрат виконавчого провадження в ч.2п.4 і п.2 ст..41 згаданого Закону також належать витрати зумовлені проведенням експертизи, наданням висновку спеціаліста або звіту субєкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання належать до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, тобто належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - субєктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій.

Згідно встановленим нормам п. 2 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження» , якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - субєкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем.

Тобто, державний виконавець залучає субєкта оціночної діяльності тільки на підставі постанови та з власної ініціативи або за заявою сторін, що передбачено нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Стаття третя ч.1 ЗУ «Про державну виконавчу службу» описує норми, які визначають організаційну структуру державної виконавчої служби та окремі елементи правового статусу її структурних підрозділів , також державна виконавча служба не е самостійним державним органом, а її органи розглядаються як структурний елемент Міністерства юстиції України та його територіальних підрозділів - управлінь юстиції.

Відповідно до вимог ч. З ст. З ЗУ «Про державну виконавчу службу» Міністерство юстиції України, Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі мають відповідні рахунки в органах Державного казначейства України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках.

Нормами ч. 2 ст.5, ст.18 ЗУ «Про державну виконавчу службу» відповідні вищі органи ДВС здійснюють керівництво управліннями державної виконавчої служби , також здійснюють матеріально-технічне забезпечення державної виконавчої служби;організують виконання рішень відповідно до закону, надають рекомендації щодо виконання державними виконавцями рішень у порядку, встановленому законом. Дана стаття встановлює компетенцію органів юстиції з організації діяльності державної виконавчої служби, а також встановлює організаційні зв'язки між органами юстиції і органами державної виконавчої служби. Компетенція управлінь юстиції визначена через відповідні функції, серед них безпосереднє керівництво діяльністю державною виконавчою службою, функцією фінансового і матеріально-технічного забезпечення, що передбачав розподіл коштів державного бюджету та коштів виконавчого провадження, виділених для забезпечення діяльності органів державної виконавчої служби.

Таким чином, договори з субєктами оціночної діяльності - суб'єктами господарювання укладаються у межах виконавчих проваджень управліннями юстиції, а не державним виконавцем.

Суд оглянув в судовому засіданні залучену копію договору №11-09/2015 від 09 листопада 2015 року, укладеного між Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області та ТОВ «КБ» Домінанта» в особі директора ОСОБА_7 Статтею другою п.1 Закону України «Про здійснення державних закупівель» встановлюється те, що положення даного закону застосовується до всіх замовників та закупівель товарів, робіт та послуг за умови, що вартість закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт 1 мільйон 500 тисяч гривень. Але, у звязку з тим, що вартість проведення оцінки субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання у межах виконавчого провадження складає менше 200 тисяч гривень, конкурсний відбір не проводиться.

В судовому засіданні представник заявника зазначив, що призначити проведення оцінки 1/2 частини нежитлових приміщень по вул. Троїцькій,45 у м. Одесі неможливо без виділення їх в натурі відповідно до ст. 366 ЦК України. Без такого виділу майна, зазначеного у постанові, обєкту для оцінки у розумінні ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» не існує.

Таке твердження не ґрунтується на діючому законодавстві.

У постанові, що оскаржується, державний виконавець визначив в якості обєкту оцінки 1/2 частини нежитлових приміщень по вул. Троїцькій,45 у м. Одесі.

Згідно матеріалів виконавчого провадження ця частина нежитлових приміщень належить заявнику на підставі Свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 11.06.2009. Право власності заявника зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» 15 червня 2009 року, що підтверджується Витягом 23009984 від 15.06.2009.

Оцінка майна здійснюється субєктами оціночної діяльності відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України».

Відповідно до ст.3 цього Закону майном, яке може оцінюватися, вважаються, зокрема, обєкти в матеріальній формі, будівлі та споруди (включаючи їх невідємні частини).

Ст.9 цього ж Закону встановлює, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Відповідно до цієї статті Закону постановою КМ України № 1440 від 10.09.2003 затверджений Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» визначає в якості обєктів оцінки у матеріальній формі нерухоме майно (нерухомість) та рухоме майно. Цей же стандарт визначає, що до нерухомого майна відносяться, зокрема, будівлі, споруди, їх частини.

Таким чином, обєктом оцінки є частина нерухомого майна, а зазначення державним виконавцем 1/2 частини нежитлового приміщення № 511 у будинку № 45 по вул. Троїцькій у м. Одесі в якості обєкта майна для оцінки відповідає правовстановлюючому документу та нормам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України».

Необхідність вирішення державним виконавцем питання щодо виділу належної боржнику частки зі складу загального майна на стадії винесення постанови про призначення експерта - субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» не передбачена.

За викладених обставин колегія суддів вважає, доводи скаржника не знайшли свого підтвердження при розгляді скарги, оскільки відсутні підстави для скасування постанови від 14 вересня 2015 року про призначення субєкта оціночної діяльності.

Оскаржувана ухвала постановлена судом з додержанням вимог закону.

Посилання автора апеляційної скарги на порушення державним виконавцем процедури призначення експерта (оцінювача), порушення експертом вимог закону при оцінці майна, його 1/2 частини без виділення в натурі, як на підстави для скасування оскаржуваної ухвали є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, ч.1 п.1 ст. 312, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.І. Сватаненко

ОСОБА_8