Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є.,
суддів: Закропивного О.В., Нагорняка В.А.,Мазур Л.М., Писаної Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», яке діє через представника Пархоменко НаталіюВалентинівну, на рішення апеляційного суду Рівненської області від 28 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулось до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_6 (позичальник) та ОСОБА_7 (поручитель) заборгованість за кредитним договором від 11 березня 2008 року № Ф1-08/59045-20 у розмірі 300 828,21 грн, з яких: 92 593,03 грн - строкова заборгованість за кредитом, 24 465,95 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 1 587,52 грн - строкова заборгованість за відсотками, 32 158,20 грн - прострочена заборгованість за відсотками, 150 023,51 грн - пеня.

Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 18 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором від 11 березня 2008 року № Ф1-08/59045-20 у розмірі 160 804,70 грн, з яких: строкова заборгованість за основним боргом кредиту у розмірі 92 593,03 грн, прострочена заборгованість за основним боргом кредиту у розмірі 24 465,95 грн, строкова заборгованість за процентами у розмірі 1 587,52 грн, прострочена заборгованість за процентами у розмірі 32 158,20 грн та пеня у розмірі 10 тис. грн.

У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 28 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано і ухвалено у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»,посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказане рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судами встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 11 березня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (після зміни найменування - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») і ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № Ф1-08/59045-20, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 181 892 грн зі сплатою 16,5 % річних за користування коштами.

Сторонами погоджено, що повернення кредиту і сплата процентів за користування коштами повинні здійснюватися періодичними (щомісячними) платежами до 10 числа кожного наступного місяця. Кінцевий строк повного повернення кредитних коштів встановлено до 10 березня 2023 року.

З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, 11 березня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_7 було укладено договір поруки № 59045-20-n, за яким поручитель зобов'язалась перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне і повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором від 11 березня 2008 року № Ф1-08/59045-20 строком до 10 березня 2023 року. У випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, у тому числі за основним боргом, за сплатою щомісячних процентів і підвищених процентів, за сплатою комісійної винагороди, за сплатою неустойки за основним боргом і процентів, а також за відшкодування всіх збитків.

З липня 2014 року позичальник припинив виконувати свої зобов'язання за кредитним договором, у результаті чого у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 300 828,21 грн, а тому банк у вересні 2015 року звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути вказану заборгованість солідарно з відповідачів.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок порушення позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, яку відповідачі повинні солідарно погасити позивачу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення грошових коштів з поручителя та відмовляючи у задоволенні цих вимог, апеляційний суд виходив із того, що позичальник останній платіж за кредитним договором здійснив у червні 2014 року, а тому у позивача відсутнє право вимоги до поручителя, оскільки порука припинилась у січні 2015 року, тобто після спливу шестимісячного строку, а з позовом до суду банк звернувся у вересні 2015 року.

З таким висновком апеляційного суду погодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання - вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Згідно з п. 5.1 договору поруки від 11 березня 2008 року № 59045-20-n, укладеного між відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_7, порука припиняється із припиненням зобов'язання, що забезпечується нею. Порука також припиняється, якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором не заявив вимоги до поручителя.

У кредитному договорі від 11 березня 2008 року № Ф1-08/59045-20, укладеному між відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» і ОСОБА_6, погоджено строк виконання зобов'язання за цим договором до 10 березня 2023 року.

Враховуючи те, що кредитор звернувся з позовом до поручителя у 2015 році, тобто в межах передбаченого договором поруки трирічного строку, а тому висновок апеляційного суду про відмову в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_7 не можна визнати обґрунтованим.

Таким чином, рішення апеляційного суду не може бути визнано законним і обґрунтованим, а тому відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 28 грудня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді: О.В. Закропивний
Л.М. Мазур
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана