Справа № 523/2119/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2016 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Плахута А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі в залі суду №22 цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Приватний нотаріус ОМНО ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення та належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності заповіту складеного на її імя ОСОБА_3, посилаючись на те, що у заповіті нотаріусом по-батькові заповідача помилково зазначено як «Кіндратівна», а прізвище спадкоємця зазначено як «Шікіна», що стало підставою для відмови приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

У судове засідання заявниця подала заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, підтримавши вимоги у повному обсязі.

Заінтересована особа була повідомлена належним чином, проте до судового заясідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила та жодних клопотань не надсилала..

Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено що 17.07.2015 року померла тітка заявниці - ОСОБА_3, яка за життя склала заповіт на свою племінницю ОСОБА_4 - після укладання шлюбу ОСОБА_1, яким заповідала належну їй на праві особистої власності квартиру під №12, у будинку №10 по вулиці Балківській (колишня вул. Фрунзе) в м. Одесі.

Разом з тим, згідно заповіту від 02.04.1992 року (а.с.5), по батькові заповідача зазначено, як «КІНДРАТІВНА», тоді як в відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №416967 від 18.07.2015 року (а.с.6) та копії паспорта (а.с.7) по батькові померлої зазначено, як «КОНДРАТІВНА».

Крім цього в заповіті до шлюбне прізвище заявниці зазначено як «ШІКІНА», тоді як відповідно до копії свідоцтва про шлюб заявниці серії 1-ЖД №058392 від 04.11.2007 року (а.с.8) та копії паспорта (а.с.10) зазначено, як «ШИКІНА».

Дані розбіжності стали підставою для відмови приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом

Встановлення факту належності заповіту померлій ОСОБА_3 та встановлення факту, що спадкоємцем є саме заявниця необхідне для можливості отримання останньою свідоцтва про право на спадщину та доводи заявниці не викликають у суду будь-яких сумнівів.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги заявниці законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.57-61, 64, 158, 197, 209, 212-215, 222, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити як такий, що має юридичне значення, факт, що заповіт №2-1262 від 02.04.1992 року складений ОСОБА_3 (у заповіті Кіндратівною) посвідчений державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори на імя ОСОБА_5 складений саме на імя - ОСОБА_1.

Копію рішення надіслати заявниці та заінтересованій особі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: