У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду м. Києва від 9 червня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2.) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Зазначала, що 7 грудня 2014 року під час відвідування тренажерного залу фітнес-клубу «ІНФОРМАЦІЯ_1» внаслідок падіння тренажеру (кроссоверу), який не був закріплений, отримала тілесні ушкодження у виді забійні рани голови та ушкодження руки, чим заподіяно матеріальної та моральної шкоди.

З урахуванням уточнень до позову, просила стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду, в сумі 70 000 грн, мотивуючи тим, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, які супроводжуються болем, нервовими розладами, погіршенням сну, вона не може повноцінно жити, працювати, вимушена постійно відвідувати лікаря, проходити курси лікування.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 2 березня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 9 червня 2016 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 2 березня 2016 року скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 20 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погодившись із рішення апеляційного суду м. Києва від 9 червня

2016 року, ФОП ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 2 березня 2016 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Крім цього, ФОП ОСОБА_2 звернувся із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи те, що підстави пропущення строку на касаційне оскарження судового рішення є поважними, зазначена заява підлягає задоволенню, а процесуальний строк - поновленню.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд обґрунтовано керувався положеннями ст. ст. 1167, 1195 ЦК України, та вірно вважав, що шкода здоров'ю ОСОБА_4 була заподіяна внаслідок падіння тренажеру (кроссоверу) під час відвідування нею тренажерного залу фітнес-клубу «ІНФОРМАЦІЯ_1». У справі відсутні докази того, що падіння тренажеру відбулося внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5, який також був відвідувачем зазначеного фітнес-клубу, та зазаначав, що тренажер не був закріплений належним чином, а на самому тренажері западав трос, про що інформація доводилася до відома адміністратора та тренера, проте ця несправність не усувалась, про особливості використання тренажеру відвідувачів не повідомляли.

Апеляційний суд також вірно зазначав, що твердження представника відповідача про те, що тренажер не потребував додаткового закріплення, а його падіння відбулося внаслідок порушення відвідувачами Правил відвідування

клубу - безпідставні, остільки після подій, внаслідок яких ОСОБА_4 було заподіяно тілесні ушкодження, відповідач вжив заходів щодо належного закріплення тренажеру. Зазначене свідчать про те, що відповідач не створив належних умов безпеки відвідувачів клубу, не вжив заходів щодо належного закріплення тренажеру, що призвело до його падіння на позивача.

Враховуючи, що між бездіяльністю відповідача й наслідками - падінням тренажеру та заподіянням ОСОБА_4 тілесних ушкоджень вбачається прямий причинно-наслідковий зв'язок, апеляційний суд вірно вважав помилковими висновки суду першої інстанції про недоведеність вини відповідача у заподіянні потерпілій моральних страждань.

Таким чином, враховуючи роз'яснення, які містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, а також стан здоров'я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про

стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 моральної шкоди, в сумі 20 000 грн.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення апеляційного суду м. Києва від 9 червня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваного судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду м. Києва від 9 червня

2016 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду м. Києва від 9 червня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна