Справа № 1328/8795/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючої судді Глинської Д.Б.

при секретарі Чичерській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третьої особи ТзОВ «Інформпроект» про стягнення заборгованості за договором позики,-

установив:

30 жовтня 2012 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05 квітня 2012 року між ним та ОСОБА_2, який діяв в інтересах ТзОВ «Інформпроект» було укладено договір позики, відповідно до якого він позичив відповідачу 40000,00 гривень. Укладення договору позики підтверджується розпискою.

Відповідно до умов договору ОСОБА_2 зобовязувався повернути йому грошові кошти до 30 травня 2012року. Однак, сума позики не повернута.

Просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 40000,00 гривень суми позики, 1002,74 гривень процентів за користування грошовими коштами, 38,71 гривень інфляційних витрат, 401,10 гривень 3% річних, а також стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 415.00 гривень, сплачені при подачі позову до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданій до суду позовній заяві. Вказав, що на час розгляду справи судом відповідач борг не повернув. Просить позов задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився з невідомиз суду причин, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи в суді, причин неявки в судове засідання не повідомив.

В судове засідання представники третьої особи ТзОВ «Інформпроект» не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи в суді.

Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов є підставним та його слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який діяв в інтересах ТзОВ «Інформпроект» було укладено договір позики. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За цим договором відповідач, який є керівником ТзОВ «Інформпроект», діючи від імені останнього, отримав готівкову позику в сумі 40000 грн. із зобов'язанням повернути таку до 30 травня 2012 року, що засвідчив написанням розписки за його підписом і печаткою вказаного підприємства. У зазначений строк позичені кошти повернуті не були.

У відповідності до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Крім цього ч. 2 цієї ж статті передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В судовому засіданні встановлено, що ні на вказані в розписках строки, ні на час розгляду справи судом відповідач вказаних сум грошей позивачу не повернув.

Згідно з ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищенаведеного, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач порушив умови договору позики, не повернув позивачу гроші на загальну суму 41442,55грн. позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 33, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 625, 1047, 1049 ЦК України, суд, -

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 41442 (сорок одну тисячу чотириста сорок дві) гривні 55 (пятдесят пять) коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_4