Справа №1414/6329/2012 27.04.2016 27.04.2016 27.04.2016
Справа №1414/6329/2012
Провадження № 22ц/784/14/16 Суддя першої інстанції: Безпрозваний В.В.
Категорія 48 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Крамаренко Т.В.,

суддів - Буренкової К.О., Кутової Т.З.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідачки - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватної власністю та стягнення компенсації,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності.

Позивач зазначав, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі з березня 1987 року по листопад 2010 рік. Під час шлюбу у 1997 році за спільні кошти придбали житловий будинок №62 по вул. 295-ї Стрілецької Дивізії в м. Миколаєві, право власності на який було оформлено на імя відповідачки. За час спільного життя у придбаному житловому будинку було здійснено капітальний ремонт першого поверху, прибудову та надбудову другого поверху, які після розірвання шлюбу оформлені на імя відповідачки.

Посилаючись на те, що відповідачка не визнає право власності ОСОБА_4 на житловий будинок та відмовляється на добровільний поділ спільного майна, позивач на підставі ст. 60, 70, 71 СК України просив суд, визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку №62 по вул. 295-ї Стрілецької Дивізії в м. Миколаєві.

В свою чергу в червні 2013 року ОСОБА_6 звернулася із зустрічним позовом в якому просила суд визнати її особистою приватною власністю житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований на земельній ділянці 0,0663 по вул. 295-ї Стрілецької Дивізії в м. Миколаєві та стягнути з ОСОБА_4 на її користь 46 787 грн. компенсацію вартості автомобіля AUDI, реєстраційним номер НОМЕР_1, 1994 року випуску.

Позов обґрунтовувала тим, що під час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу був придбаний житловий будинок №62 по вул. 295-ї Стрілецької Дивізії в м. Миколаєві. Після розірвання шлюбу у листопаді 2010 року нею за особисті кошти було практично побудовано новий будинок, оскільки придбаний будинок було побудовано у 1975 року та мав 25 відсотків зносу. 8 серпня 2011 року отримала на своє імя свідоцтво на вказаний будинок. Крім того, за час шлюбу було придбано автомобіль AUDI, реєстраційним номер НОМЕР_1, 1994 року випуску.

Ухвалою суду первісний та зустрічний позови обєднані в одне провадження.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10 червня 2015 року у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі, позивач ОСОБА_4 посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення в частині відмови в первісному позові скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих вимог.

В запереченнях на апеляційну скаргу, відповідачка ОСОБА_6 просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 27 березня 1987 року, який розірвано 6 листопада 2010 року (т.1 а.с. 52).

У період шлюбу 30 липня 1997 року за спільні кошти сторони придбали одноповерховий житловий будинок №62, розташований по вул. 295-ї Стрілецької Дивізії в м. Миколаєві. Право власності на вказаний будинок було зареєстровано на імя ОСОБА_6

Вказаний житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 714 кв.м. та складається з глиняного житлового будинку «А», побудованого у 1975 році, процент зносу - 25%, жилою площею 56 кв.м., кам'яного сараю «Б», дерев'яної літньої кухні «В», цегляної вбиральні «Л», кам'яних гаражу «Г» та сараю «З», шлакоблочного бетонного сараю «Е», дощатого сараю «З», загороджень №№ 5-8 та споруд № 2,3,11 загальною вартістю 18 829 грн., що також підтверджується копією технічного паспорту станом на 2 липня 1997 року (т. 1 а.с. 6, 49-50, 52, 71-74).

Після розірвання шлюбу позивач виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації (а.с.3-4).

Як на підставу задоволення своїх вимог позивач ОСОБА_4 посилається на те, що у період шлюбу за спільні кошти придбаний будинок було реконструйовано, а саме на першому поверсі здійснено перепланування на місці старої прибудови літ. А-1 побудовано нову прибудову із збільшенням її загальної площі, а крім того надбудовано другий поверх.

Заперечуючи проти первісного позову та наполягаючи на задоволенні зустрічного позову відповідачка ОСОБА_6 посилається на те, що капітальний ремонт та усі прибудові та надбудови до придбаного житлового будинку було здійснено за її власні кошти після розірвання шлюбу.

Відмовляючи у задоволені первісного позову суд першої інстанції виходив з недоведеності ОСОБА_4 набуття у відповідності до ст. 60 Сімейного кодексу України права спільної сумісної власності на спірний будинок та відсутність позовних вимог стосовно права власності на придбану в період шлюбу нерухомість.

Між тим, з таким висновком суду погодитися в повній мірі неможливо.

З матеріалів справи видно, що після придбання спірного будинку було здійснено капітальний ремонт на 1-му поверсі (загальна площа 76,10 кв.м., житлова 66,50 кв.м.), будівництво житлової надбудови 2-го поверху (площа забудови 132,0 кв.м., загальна площа 76,10 кв.м., жила площа 64,80 кв.м.), нежитлової прибудови літ. «А-1» (площа забудови 41,40 кв.м., загальна площа 30 кв.м.), загальна площа будинку становить 211,80 кв.м., жила 131,30 кв.м. (т. 1 а.с.11-112).

Ні підставі розпорядження адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради від 15 червня 2011 року №290/р та висновку КП ММБТІ від 13 липня 2011 року виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 22 липня 2011 року прийнято рішення № 802 про оформлення права власності на житловий будинок літ. А-2 загальною площею 211,80 кв.м., жилою площею 131,3 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами по вул. 295-ї Стрілецької Дивізії, 62 м. Миколаєві за ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 55-57, 125-132).

8 серпня 2011 року згідно із вказаним рішенням виконкому Миколаївської міської ради ОСОБА_6 видано свідоцтво про право власності на цей житловий будинок та зареєстровано в КП ММБТІ 16 серпня 2011 року (т. 1 а.с. 62-63).

Відповідно до розяснень, викладених у пунктах 22, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК України. При цьому необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело і час його придбання.

Так, з технічного паспорту, схеми експлікації внутрішніх приміщень та площ спірного будинку на станом на 2 липня 1997 рік вбачається, що житловий будинок літ «А» складається з приміщень: 1-1 коридор 1,8 кв.м., 1-2 коридор 5,0 кв.м., 1-3 коридор 16,4 кв.м., 1-4 житлова кімната - 16,1 кв.м., 1-5 житлова кімната 10, 2 кв.м., 1-6 житлова кімната 11,6 кв.м., 1-7 житлова кімната - 18, 1 кв.м., 1-8 ванна кімната 3,2 кв.м., 1-9 - кухні - 9,9 кв.м., 10 - кладова - 2,5 кв.м. Ванна кімната розташована праворуч від входу у будинок (т. а.с. 71-74).

Згідно технічного паспорту, плану будинку, експлікації приміщень вказаного будинку станом на 25 лютого 2011 року будинок складається з: 1-1- коридор 6,9 кв.м., , 1-2 шафа вбудована 1,0 кв.м., 1-3 санвузол 8,5 кв.м., 1-4 житлова кімната - 41,9 кв.м., 1-5- коридор- 1,6 кв.м., 1-6 житлова кімната - 12, 9 кв.м., 1-7- кладова 1,7 кв.м., 1-8- їдальня - - 11,7 кв.м., 1-9 кухня 14,3 кв.м., 1-10- сходи 6,3 кв.м., 1-11 коридор зі сходами 14,0 кв.м., 1-12 житлова кімната 21,6 кв.м., 1-13 гардеробна 7,5 кв.м., 1-14 санвузол 9, 9 кв.м., 1-15 житлова кімната - 20, 2 кв.м., 1-16 гардеробна 8,8 кв.м., 1-17 житлова кімната - 23,0 кв.м. Ванна кімната розташована ліворуч від входу. (т. 2 а.с.67-70).

Відповідно до протоколу огляду місця події складеного слідчим Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 11 жовтня 2010 року встановлено, що місцем огляду була ванна кімната домоволодіння №62 по вул. 295-ї Стрілецької Дивізії в м. Миколаєві, яка розташована зліва від входу в будинок та ванна яка є трикутною, що також зображено на фото таблицях до протоколу (т.1 а.с. 205-206).

Вказане розташування ванної кімнати відповідає плану будинку після реконструкції першого поверху, що також підтвердив свідок ОСОБА_7, який був присутнім в будинку під час поховання батька відповідачки ОСОБА_8, померлого 11 жовтня 2010 року.

Отже, наведене свідчить, що на момент припинення спільного ведення господарства та розірвання шлюбу на листопад 2010 року перший поверх спірного будинку сторонами було реконструйовано та здійснено прибудову літ. А-1.

Вказана частина житлового будинку №62 по вул. 295-ї Стрілецької Дивізії в м. Миколаєві, яка складається з будівельних конструкцій та елементів будинку, придбаного сторонами за договором купівлі-продажу від 30 липня 1997 року (перший поверх) з урахуванням його реконструкції та прибудови літ. А-1, а також господарські будівлі та споруди є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6, яка підлягає поділу між ними в рівних частках.

Відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи від 21 грудня 2015 року та додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 25 березня 2016 року інвентаризаційна вартість частини домоволодіння №62 по вул. 295-ї Стрілецької Дивізії в м. Миколаєві станом будівель та споруд на 2011 рік, згідно даних технічного паспорту ММБТІ від 25 лютого 2011 року в складі виконаної реконструкції 1-го поверху жилого будинку літ. «А-1» з частиною прибудови літ. «А-1», складає 592 494 грн. Згідно виконаних розрахунків інвентаризаційної вартості будівель та споруд в домоволодінні №62 по вул. 295-ї Стрілецької Дивізії в м. Миколаєві станом на теперішній час з урахуванням наявності будівель та споруд в домоволодінні згідно даних технічного паспорту від 25 лютого 2011 року, встановлено, що від цілого житлового будинку літ. «А-2» з виконаною реконструкцією у вигляді надбудови 2-го поверху та будівництва нежитлової прибудови літ. «А-1», 1-й поверх житлового будинку з виконаною реконструкцією з надвірними господарськими будівлями складає 46% (т.2 а.с. 172-178, 205-212).

Таким чином, частки на які сторони мають право в спірному житловому будинку становлять 23/100 ОСОБА_4 та 77/100 ОСОБА_6 ( 46/100 :2 = 23/100 + 77/100).

На вказані обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення первісного позову.

За таких обставин рішення суду на підставі п.п.1,3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України в частині відмови у задоволенні первісного позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності задовольнити частково. Визнати право власності за ОСОБА_4 на 23/100 частин та ОСОБА_6 на 77/100 частин житлового будинку №62 по вул. 295-ї Стрілецької Дивізії в м. Миколаєві.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову не оскаржувалося та не було предметом апеляційного розгляду.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 287,78 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10 червня 2015 року в частині відмови у задоволенні первісного позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності задовольнити частково.

Визнати право власності за ОСОБА_4 на 23/100 частин та ОСОБА_6 на 77/100 частин житлового будинку №62 по вул. 295-ї Стрілецької Дивізії в м. Миколаєві.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 287,78 грн.

В інший частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: