Справа № 523/3288/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" квітня 2016 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Погрібного М.О.

При секретарі Олійник О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №14, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про скасування арешту, -

В С Т В Н О В И В

Позивач подав до суду позовну заяву, в якій просить скасувати арешт на все належне йому на праві власності майно, який був накладений постановою державного виконавця Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2, 22 квітня 2015 року, при здійснені виконавчих дій по виконавчому провадженню №В-5/340.

В обґрунтування свого позову, він посилався на те, що в лютому 2008 року, Суворовським відділом ДВС Одеського міського управління юстиції, на підставі виконавчого листа №2-1444/04, виданого Суворовським районним судом м. Одеси, було відкрито виконавче провадження №В-5/340 про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 30 січня 2004 року і до повнолітня сина.

22 квітня 2015 року, постановою державного виконавця Шашкіною Н.Я., в рамках зазначеного виконавчого провадження, було накладено арешт на все його майно в межах суми заборгованості по сплаті аліментів, яка утворилася на той час із-за обєктивних причин.

У звязку з тим, що він повністю погасив виниклу заборгованість по аліментам і в теперішній час постійно сплачує аліменти за рішенням суду, стягувач ОСОБА_3 (ОСОБА_5) ніяких претензій до нього не має.

Тому просив, на підставі ст. 391 ЦК України, ст. 60 п.5 Закону України «Про виконавче провадження», його позовні вимоги задовольнити.

Позивач в судове засідання не прибув, подавши до загальної канцелярії суду письмову заяву про повну підтримку свого позову та з проханням розглянути справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 (ОСОБА_5) в судове засідання не прибула. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку, встановленому законом, замовною поштою. Причини неявки суду не повідомила (л.с. №№22,23).

Відповідач - державний виконавець Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 подала до загальної канцелярії суду листа за №14956 від 25 квітня 2016 року з проханням розглянути справу без її участі, підтвердивши факт того, що у позивача на 01 березня 2016 року заборгованість по аліментам відсутня і питання про скасування арешту на все майно позивача повинно вирішуватися судом на підставі ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» (л.с. №21).

Вивчив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 02 березня 2004 року, зміненого ухвалою колегії суддів апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2004 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 (ОСОБА_3), були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 30 січня 2004 року і до повноліття сина. На підставі зазначеного рішення, 24 червня 2004 року, Суворовським районним судом м. Одеси ОСОБА_4 був виданий виконавчий лист №2-1444/04, який вона подала до Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції для організації примусового виконання рішення суду (л.с.№8-9).

У лютому 2008 року, Суворовським відділом ДВС Одеського міського управління юстиції, на підставі вказаного виконавчого листа, було відкрито виконавче провадження за №В-5/340 (л.с. №10).

У звязку з виниклою заборгованістю по сплаті аліментів у боржника ОСОБА_1, постановою державного виконавця Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2, в забезпечення виконання рішення суду про стягнення аліментів, 22 квітня 2015 року було винесено постанову про накладення арешту на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (л.с. № 11).

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, зробленого старшим державним виконавцем Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 04 березня 2016 року, заборгованість по сплаті аліментів у ОСОБА_1 станом на 01 березня 2016 року відсутня (л.с. №12).

Відсутність у позивача заборгованості по сплаті аліментів по вказаному вище рішення суду, також підтверджується листом вказаного державного виконавця від 25 квітня 2016 року (л.с. №21).

Згідно ст. 60 ч.5 зазначеного Закону, арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи те, що у позивача ОСОБА_1 немає ніяких матеріальних заборгованостей по сплаті аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, суд вважає, що є усі підстави, передбачені законом, для задоволення позову та скасування арешту на все майно, що на праві власності належить позивачу.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 222 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, ст. 60 ч.5 закону України «Про виконавче провадження», суд, -

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити.

Скасувати арешт на все майно, що на праві власності належить ОСОБА_1, накладений Постановою державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2, 22 квітня 2015 року, по виконавчому провадженню №В-5/340.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя: