Справа № 175/1579/16-ц
Провадження № 2/175/635/16
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Воздвиженського О.Л.

з участю секретаря Перепелиця Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у сел. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

В квітні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею, право власності в порядку спадкування на домоволодіння № 13 по вул. Садовій в м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області в цілому.

В обґрунтування позову позивач вказала, що приватним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_2 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки не підтверджується факт належності спадкового майна спадкодавцю, тому вона звернулася до суду з позовом.

Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просили задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позові.

Представник Підгородненської міської ради про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду не з'явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, тому вважаю можливим розгляд справи у його відсутність за наявними матеріалами.

Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 10.01.1989 року померла ОСОБА_3, після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з ? частини домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вулиця Садова, будинок 13.

На підставі рішення Народного суду м. Новомосковська Дніпропетровської області від 15.011.1963 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину домоволодіння, між сторонами було укладено мирову угоду, згідно якої передано у власність ОСОБА_3 ? частину домоволодіння розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вулиця Садова, будинок 13 (раніше № 11) та передано у її користування 1 кімнату з матеріалами і провадження по справі припинити. ? частини вказаного домоволодіння належать батькові позивача ОСОБА_4.

За життя, ОСОБА_4 на підставі рішення Народного суду м. Новомосковська Дніпропетровської області змінив своє прізвище з «Фейтліхер» на «Паток», про що свідчить копія свідоцтво про зміну прізвища від 07.06.1954 року та копія свідоцтва про народження від 07.06.1954 року, в якій зазначено що його матір'ю є ОСОБА_3.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 постійно проживали однією сім'єю й були зареєстровані у вказаному домоволодінні, про що свідчить запис в домовій книзі.

Тобто після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину на підставі ст. 1268 ЦК України, оскільки на час її відкриття постійно проживав разом із спадкодавцем. Заповіту на свою ? частину домоволодіння ОСОБА_3 не складала.

Тому на оформлення спадщини ОСОБА_3, спадкоємцем за законом (тобто на 1/4 частину домоволодіння) був в першій черзі спадкування ОСОБА_4, який після смерті ОСОБА_3, не оформив спадщину на ? частину домоволодіння, але фактично прийняв її.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Так, ОСОБА_1 (дівоче прізвище Паток), є дочкою ОСОБА_4, який помер 02 серпня 2014 року, після його смерті за заповітом від 07.02.2007 року посвідченого державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, яке складається з 3/4 частини домоволодіння розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, місто Підгородне, вулиця Садова, будинок 13.

В цілому домоволодіння згідно технічного паспорту складається: літ. «А» Будинок - 52,9 кв.м.; літ. «А1» Житлова прибудова - 40,4 кв.м., літ. «А2» Прибудова - 28,5 кв.м., літ. «а» Прибудова - 18,5 кв. м. літ. «пг» Погріб - 3,0 кв.м., літ. «Б» Вбиральня - 1 кв.м., літ. «Г» Вольєр - 8,6 кв.м., літ. «К» Колонка - 7 м.п., літ. «З/Я» Зливна яма - 1 шт., літ. 1 Замощення - 116 кв.м., літ. № 1-3 Огорожа - метал, металева сітка, з/бетонні плити.

В процесі користування будинком ОСОБА_4 з метою поліпшення умов мешкання провів реконструкцію будинку деяких приміщень, добудував прибудови. Про дозвіл на будівництво звертався з відповідними заявами до Виконавчого Комітету Підгородненської міської ради Дніпропетровського району, про що свідчать витяги з рішень міської ради №160 від 21 липня 2004 року, №29 від 15 лютого 2005 року, та № 31 від 15 лютого 2005 року.

Як вбачається з технічного паспорту збудовані самовільно: літ А - Реконструкція будинку. Загальна площа - 107,6 кв.м. Житлова-71,9 кв.м., Допоміжна 35,7 кв.м., яке складається з: коридор - 9,7 кв.м., кімната- 17,0 кв.м., кімната- 18,9 кв.м., комора - 3,3 кв.м., кухня - 15,2 кв.м., санвузол -7,5 кв.м., вітальня - 36,0 кв.м., літ. А1 - Житлова прибудова -40,4 кв.м., літ.А2 - Прибудова - 28,5 кв.м.

ОСОБА_6 виписки з рішення № 364 Виконкомом Новомосковської ради депутатів трудящих від 31.07.1959 року «Про відвід під індивідуальне будівництво земельної ділянки ОСОБА_4, надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці під № 11 (на теперішній час № 13) по провулку Садовому (на теперішній час вулиця) загальною площею 1200 кв.м., зобов'язано забудовника ОСОБА_4 отримати до 01.05.1960 року від Бюро технічної інвентаризації всю технічну документацію на право будівництва будинку вищезазначеній земельній ділянці.

ОСОБА_6 від 08.04.1960 року складеного Бюро технічної інвентаризації, в тому, що на підставі рішення Виконавчого комітету Новомосковського району Ради депутатів трудящих від 31.07.1959 року з № 364, здійснено відвід земельної ділянки загальною площею 1200 кв.м., який розташований на земельній ділянці за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, місто Підгородне, провулок Садови (на теперішній час вулиця, № 11 (на теперішній час № 13) ОСОБА_4.

Як вбачається з Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 08.04.1960 року укладеного між Виконкомом Новомосковської ради депутатів трудящих та ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 2266, йому було виділено земельну ділянку загальною площею 1200 кв.м. для будівництва житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, місто Підгородне, провулок Садовий (на теперішній час вулиця), № 11 (на теперішній час № 13).

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 за життя належала ? частки житлового будинку, за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, місто Підгородне, вулиця Садова, будинок 13, а ? частки належала ОСОБА_3.

Оскільки заявником нотаріусу не було пред'явлено документ, який би посвідчував право власності ОСОБА_4 на цілу частку вищевказаного житлового будинку, то видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказане майно неможливо.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 Закону України «Про нотаріат», позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цілу частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, місто Підгородне, вулиця Садова, будинок № 13 (тринадцять), після смерті ОСОБА_4, який помер 09 серпня 2014 року.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України, позивачка є другою по черзі як спадкоємець по закону після смерті бабусі ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1266 ЦК України «Спадкоємці по праву представлення», онуки, правнику спадкодавця наслідують ту долю спадщини, яка належала за законом їх матері, батькові, діду, якщо би вони були живими на час відкриття спадщини.

В результаті право власності на 3/4 частини домоволодіння після смерті батька ОСОБА_4 та на 1/3 частину вказаного домоволодіння - тобто на все домоволодіння в порядку спадкування не визнається нотаріусом за позивачем.

Відповідно до ст. 1216, 1217 та 1220 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи.

ОСОБА_6 ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до статей 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

ОСОБА_6 статті 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину.

У встановлений законом строк ОСОБА_8 звернувся до приватного нотаріусу Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого 09 серпня 2014 року ОСОБА_4.

Однак, постановою від 12 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_2 було відмовлено позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки не підтверджується факт належності спадкового майна спадкодавцю.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

У відповідності зі ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

У відповідності до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

ОСОБА_6 до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Вирішуючи дане питання по суті, суд бере до уваги відомості КП «Новомосковське міське БТІ» Дніпропетровської обласної ради» від 28.08.2014 року, згідно яких власниками будинку за адресою: Дніпропетовський район, м. Підгородне, вул.. Садова, № 13 (раніше пров. Садовий, № 11 є ОСОБА_4 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 08.04.1960 року, посвідченого 22.04.1960 року Новомосковською державною нотаріальною конторою за реєстраційним № 2266, зареєстрованого в БТІ 06.08.1965 року за № 2954-21 (3/4 частини), ОСОБА_3 на підставі мирової угоди затвердженої ухвалю народного суду м. Новомосковська від 15.11.1963 року, зареєстрованого в БТІ за № 2954-21 (1/4 частина). ОСОБА_6 з матеріалів інвентаризації проведеної 31.01.2005 року житлова площа будинку 28.4 кв.м, загальна площа будинку 55,4 кв.м, сіни шд/бетон, крім житлового будинку «А», на земельній ділянці розташовані: убиральня «Б», літня кухня «В», колодязь «к», огорожа №1-2.

Отже, суд доходить до висновку, що позивач у встановлений законом строк звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, що є підставою для визнання за нею права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, так як іншої можливості оформити своє право на спадкування у неї немає.

Відповідно до чинного законодавства Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності.

В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Таким чином, встановлено неможливість оформлення позивачем спадкових прав на житловий будинок у позасудовому порядку, оформлення яких не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на домоволодіння № 13 по вул. Садовій в м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області в цілому.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст 16, 328, 392, 1223, 1258, 1261, 1270 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 130, 209, 212, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії АН № 499456 виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 19 червня 2006 року, індетифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на ? частину домоволодіння № 13 по вул. Садовій в м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, після смерті ОСОБА_3, померлої 10 січня 1989 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії АН № 499456 виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 19 червня 2006 року, індетифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частини домоволодіння № 13 по вул. Садовій в м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, після смерті ОСОБА_4, померлого 09 серпня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії АН № 499456 виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 19 червня 2006 року, індетифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування на самовільно збудовані будівлі домоволодіння № 13 по вул. Садовій в м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, які складаються: літ. А реконструкція будинку, загальною площею 107,6 кв.м, житловою площею 71,1 кв.м, допоміжною площею 35,7 кв.м, складається з: коридор площею 9,7 кв.м, кімната площею 17,0 кв.м, кімната площею 18,9 кв.м, комора площею 3,3 кв.м, кухня площею 15,2 кв.м, санвузол площею 7,5 кв.м, вітальня площею 36,6 кв.м, літ. А1 житлова прибудова площею 40,4 кв.м, літ. А2 прибудова площею 28,5 кв.м, після смерті ОСОБА_4, померлого 09 серпня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Л. Воздвиженський