13.06.2016
Справа №2/489/628/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом квартирно експлуатаційного відділу м. Миколаїв (далі КЕВ м. Миколаїв) Південно східного територіального квартирно експлуатаційного управління Міністерства оборони України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про висле неня,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 р. КЕВ м. Миколаїв звернулося до суду із позовом, уточнивши підстави якого та зменшивши вимоги просило виселити відповідачів із кімнат 403, 404 гуртожитку по АДРЕСА_1 , зобов`язавши їх передати зазначене житлове приміщення позивачу та покласти на відповідачів судові витрати.

Позов обґрунтований тим, що відповідачі вселилися до гуртожитку як члени сім`ї ОСОБА_3 у зв`язку із проходженням останнім військової служби, але ОСОБА_3 з 2003 р. знятий з реєстрації місця проживання в спірних квартирах, має у власності двокімнатну квартиру, тому члени його сім`ї відповідачі не мають права користуватися кімнатами в гуртожитку для військовослужбовців, оскільки такими не є і підлягають виселенню.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала.

Представник відповідачів просила позов залишити без задоволення.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління

Будівля гуртожитку по АДРЕСА_1 є перебуває на балансі будинкоуправління №1, юридичної особи, яка підпорядкована КЕВ м. Миколаїв (а.с.19 зворот, 122).

ОСОБА_3 з лютого 1988 р. по травень 2003 р. працював у військовій частині НОМЕР_1 , звідки був звільнений через скорочення штатів і цією військовою частиною йому зі складом сім`ї: він, дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 було видано тимчасовий ордер на право заняття кімнат 403, 404 площею 30,8 кв.м. в даному гуртожитку (а.с.12, 31).

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не припинений (а.с.32, 104).

ОСОБА_3 знявся з реєстрації місця проживання в даних кімнатах у квітні 2003 р. у зв`язку із виїздом до м. Очаків Миколаївської області, де у жовтні 2003 р. отримав право власності, яке зберігає і на теперішній час, на двокімнатну квартиру площею 50,7 кв.м. (а.с.116, 119, 134).

Згідно п. 1 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністра оборони України 30 листопада 2011 р. за № 737 (далі - Інструкція) у військових гуртожитках можуть тимчасово проживати або особи, які проходять військову службу або працівники Збройних Сил України або члени їх сімей.

Згідно п. 5.8. Інструкції особа, звільнена з військової служби, та члени їх сімей зобов`язані у двотижневий строк звільнити займане ними жиле приміщення в гуртожитку в разі отримання жилого приміщення для постійного проживання.

Відповдіно до п. 5.10. у разі якщо особа, звільнена з військової служби, не перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у ЗС України, вона підлягає виселенню з гуртожитку з усіма членами сім`ї, які з нею проживають, крім випадків, передбачених чинним законодавством, незалежно від кількості вислуги років у календарному обчисленні.

У відповідності до п 5.13. усі спори щодо виселення вирішуються в судовому порядку. Здійснення представництва в судових органах покладається на орган, на балансі якого перебуває

АДРЕСА_2 , як особи, яка здійснює за територіальним принципом квартирне експлуатаційне забезпечення Збройних Сил України, позивач згідно ч. 2 ст. 137 ГК України здійснює контроль за використанням майна, тож позивач в справі є належним (а.с.14, 19, 20).

Після набуття ОСОБА_3 , житла, відповідачі не вчинили дій по зняттю своєї реєстрації з місця проживання.

За положеннями Інструкції вони втратили право на проживання в спірних кімнатах і підлягають виселенню.

Вимога позову про зобов`язання відповідачів передати кімнати КЕВ м. Миколаїв задоволенню не підлягає, оскільки таке передання передбачене п. 5.9 Інструкції в разі добровільного звільнення житлового приміщення.

Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідачів в рівних частках.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з кімнат 403, 404 гуртожитку по АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий термін, який обраховується з дня отримання копії цього рішення..

Суддя Д.Г. Губницький