Ухвала

іменем україни

13 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ФаловськоїІ.М., Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виселення, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травня 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11 квітня 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» (далі - ЗАТ КБ «Приватбанк»), правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 247 450 грн. зі сплатою 15 % річних, з кінцевим терміном повернення 11 квітня 2028 року. З метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання 11 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1. Оскільки позичальник порушив умови кредитного договору, рішенням суду від 28 березня 2014 року звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи викладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило виселети відповідачів та інших осіб з квартири квартира АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2015 року позов задоволено частково. Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1. Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині виселення ОСОБА_4 та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні вказаних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4, а справу в цій частині передати на новий розгляд.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 11 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 247 450 грн. зі сплатою 15 % річних, з кінцевим терміном повернення 11 квітня 2028 року.

З метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання 11 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

Оскільки позичальник порушив умови кредитного договору рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 березня 2014 року звернуто стягнення на предмет іпотеки.

За змістом статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК Української РСР особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбано за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення (ч. 2 ст. 109 ЖК Української РСР). У такому випадку виселення здійснюється відповідно до частини четвертої статті 109 та статті 1322 ЖК УРСР.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд, відповідно до норм статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, враховуючи висновок щодо застосування норм права, викладений у постановах Верховного Суду України від 18 березня 2015 року № 6-39цс15, від 24 червня 2015 року № 6-447цс15, від 01 липня 2015 року № 6-875цс15, від 02 вересня 2015 року № 6-1049цс15, від 16 грудня 2015 року № 6-1469цс15, обґрунтовано виходив із того, що в іпотеку передано квартиру, яка не була придбана за рахунок отриманих кредитних коштів.

Встановлено, що апеляційний суд, всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову в частині вимог до ОСОБА_4, а тому обґрунтовано скасував рішення місцевого суду в цій частині.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

О.В. Кафідова

В.М.Колодійчук