Справа № 461/4617/16-ц
У Х В А Л А

іменем України

"15" липня 2016 р.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Мисько Х.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту права власності,

в с т а н о в и в :

14 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту права власності, в якій просить встановити факт його права власності на ряд обєктів нерухомого майна в будинку №8 по вул. Кубанській в місті Львові, а також встановити факт права спільної часткової власності за іншими особами на обєкти нерухомого майна нежитлові приміщення, які знаходяться у вказаному будинку.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження є безспірним, оскільки в ньому не розглядається матеріально-правовий спір, а можуть встановлюватися тільки факти та стани, які мають юридичне значення, а також підтверджуватися наявність чи відсутність неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року, факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Заяви про встановлення факту володіння будинком на праві власності не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, якщо будівництво не було закінчено і будинок не був прийнятий в експлуатацію або його було збудовано самовільно чи зареєстровано за іншою особою.

Відповідно до ч.4 ст.256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити, оскільки із внесеної заяви вбачається спір про право.

Згідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Враховуючи вищевказане законодавче положення, вважаю за необхідне повернути заявнику суму сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.122, 256 ЦПК України, п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», суддя

у х в а л и в :

відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за його заявою про встановлення факту права власності.

Заяву ОСОБА_1 - повернути заявнику.

Розяснити заявнику, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Повернути ОСОБА_1 1102,40 грн. судового збору, сплаченого згідно квитанції №516/1 від 07 липня 2016 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5-ти днів з дня її проголошення або в порядку ч.2 ст.294 ЦПК України.

Суддя: Мисько Х.М.