Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1850/16-ц
Провадження №: 2/332/962/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 р. Заводський районний суд м. Запоріжжяв складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А. за участю секретаря Ковтуна В.І.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства КБ«ПриватБанк»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним

договором, -

В С ТА Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк»звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачаСторожука В.В. заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.03.2012 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2300,00грн.у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на офіційному сайті банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою.Одночасно пунктом 1.1.3.2.3Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, але відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору та станом на 31.05.2016 року має заборгованість у загальному розмірі 23110,62грн., яка складається з наступного: 2006,19грн. - заборгованість за кредитом, 16327,73грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200,00грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина)-500,00 грн., штраф (процентна складова) 1076,70грн.Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 2.10.9 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт має право в будь-який момент розірвати договір, повідомивши про даний намір банк шляхом подання письмової заяви про розірвання договору, але відповідач не надавав до банку жодної письмової вимоги про незгоду з Умовами та Правилами чи розірвання договору та не погасив наявну заборгованість.В звязку з тим, що відповідач на даний час продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашена, просять суд стягнути з відповідачаСторожука В.В.заборгованість по кредитному договору у загальному розмірі 23110,62грн., а також понесені судові витрати у виді оплати судового зборуза подання позовної заяви до суду у розмірі 1378,00грн..

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суду надана заява про розгляд справи без участі представника позивача.Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.Проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечують(а.с.39).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутності, а також просив суд застосувати вимоги закону щодо спливу строку позовної давності в частині стягнення з нього суми пені та штрафу.

Суд, дослідивши матеріали справи, та онінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтву про державну реєстрацію юридичної особи, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 19.03.1992 року та у звязку зі зміною найменування юридичної особи проведена заміна свідоцтва про державну реєстрацію 17.07.2009 року(а.с.35-зворот). ПАТ КБ «ПриватБанк» включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що підтверджується довідкою АА № 241170 з ЄДРПОУ(а.с.34).

З Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк»(нова редакція) вбачається, що публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»(а.с.36).

У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг відповідачаСторожука В.В. від 29.03.2012 року, останнійнадав згоду на приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Зі змісту цієї заяви вбачається, що відповідач ОСОБА_1просив відкрити рахунок та надати йому кредитні кошти у розмірі 2900грн., з базовою процентною ставкою 2,5%на місяць на залишок заборгованості, та зазначив, що згодний з тим, що ця заява разом з памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Крім того, позичальник ОСОБА_1В.в цій заяві зазначив, що він ознайомлений і згодний з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку(а.с.5-7).

Згідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Закону сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України. Як встановлено судом, договір, що укладений між сторонами, складається з Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанкута Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 СП-2010-256.

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Судом встановлено, що 29.03.2012 року між сторонами саме в письмовій формі був укладений договір, який складається з Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 СП-2010-256. Відповідач ОСОБА_1 висловив свою згоду на укладання договору саме в такій формі та зазначив, що він ознайомленийз Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому виді.

Таким чином, на підставі наданих письмових доказів судом встановлено, що між сторонами був укладений договір, відповідно до умов якого, сторонами були прийняті на себе взаємні права та обовязки.

З п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за користуванням ним, перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за кредитним договором укладеним з відповідачем ОСОБА_1 станом на 31.05.2016 року складає 23110,62грн., з яких: 2006,19грн.-заборгованість за кредитом, 16327,73грн.-заборгованість за процентами (в т.ч. несплачені проценти на поточну заборгованість 68,49грн., несплачені проценти на прострочену заборгованість 16259,24грн.), нарахована комісія та пеня 3200,00грн., заборгованість по штрафам 1576,70грн.(а.с.3-4).Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконав взяті на себе зобовязання, внаслідок чого утворилась заборгованість і у позивача виникло право вимагати її повернення.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність-це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові(частина 4 статті 267 ЦК). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності загальна і спеціальна. Згідно вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Положеннями ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог, зокрема, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені). Разом з тим, згідно зі ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Як встановлено судом, договір про збільшення позовної давності між сторонами у письмовій формі не укладався, докази щодо укладання такого договору саме у письмовій формі позивачем суду не надано.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила(ч.1 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов»язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи(ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобовязаний здійснити повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та у строки, визначені умовами договору, та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також установлена відповідальність за порушення позичальником цих обовязків, а саме, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості та штраф при порушені строків платежів по будь-якому грошовому зобов»язанню передбаченому договором, більш ніж на 120 днів. Отже, оскільки умовами кредитного договору встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами і встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, якщо умовами договору погашення кредиту і процентів повинно здійснюватися позичальником частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту ( місяця, дня) невиконання позичальником кожного з цих зобовязань. Така правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 29 жовтня 2014 року(справа № 6-169 цс14).

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_1 останній платіж з погашення кредиту здійснив30.08.2013 року і в подальшому кредит не повертав, а отже перестав виконувати свої зобовязання з погашення кредиту. Останній платіж з погашення процентів за користування кредитом відповідач також здійснив30.08.2013 року.

Отже, позивач саме з цих дат мав довідатися про порушення свого права і саме з цього часу для нього розпочався перебіг позовної давності. З позовом до суду позивач звернувся 13.06.2016 року, тобто в межах строку загальної позовної давності, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості по сплаті кредиту у розмірі 2006,19грн. та по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 16327,73грн., а всього у загальному розмірі 18333,92грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 3200,00грн. та штрафу у загальній сумі 1576,70грн. не можуть бути задоволенні судом, оскільки, як зазначалося вище, спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені)(п.1 ч.2 ст.258 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою стороні у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач ОСОБА_1 заявив щодо застосування строку позовної давності при вирішенні спору в частині позовних вимог щодо стягнення з нього пені та суми штрафу за несвоєчасне виконання зобов»язань за кредитним договором, про що надав суду письмову заяву(а.с.51).

Таким чином, на підставі вище викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми пені у розмірі 3200,00грн. та штрафу у розмірі 1576,70грн. не можуть бути задоволені судом внаслідок спливу позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, що є підставою для відмови у задоволені позову в цій частині.

Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1378,00грн., сплачений при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст.525,526,549,257,258 ч.2 п.1, 261, 267 ч.3,4,625,638,639,1050,1054 ЦК України, ст. ст.10,11,60,61,88,209,212,213- 215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 29.03.2012 року у загальному розмірі 18333,92грн. та судовий збір у розмірі 1378,00грн., а всього стягнути 19711,92грн.(дев»ятнадцять тисяч сімсот одинадцять гривень 92 копійки).

В задоволені решти частини позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення суду можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Андрюшина Л.А.