У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 липня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1, розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який діє в його інтересах, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня

2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 26 квітня

2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що 13 січня 2014 року о 08.40 год. в с. Оноківці по

вул. Джерельній ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Ніссан», д.н.з.

НОМЕР_2, на крутому спуску не врахував дорожню ситуацію, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, не надавши перевагу автомобілю НОМЕР_1, що належить позивачу, який рухався вгору та скоїв наїзд на даний автомобіль.

Зазначені обставини встановлено постановою Ужгородського міськрайонноґо суду від 24 лютого 2015 року

В подальшому, через ігнорування відповідачем вимог позивача щодо ремонту належного йому автомобіля, він змушений був звернутися до автомайстерні, де відновили пошкоджений автомобіль. Загальна сума відновлювального ремонту становила 9 220,40 грн.

Він надсилав відповідачу вимогу про сплату даної суми, однак відповідач на неї не відреагував.

Крім того, внаслідок пошкодження майна йому завдано моральної шкоди, яку він оцінював у 5 000 грн.

Посилаючись на викладене, просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 9 220,40 грн майнової та 5 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 23 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 26 квітня

2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 9 220,40 грн майнової та

1 000 грн моральної шкоди.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який діє в його інтересах, звернулися до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просили скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій вірно враховували висновок експертного дослідження від 19 січня

2015 року № 1, складений компетентною особою, де вказано вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля, та правильно вважали зазначений висновок належним письмовим доказом, що підтверджує обґрунтування вартості завданої майнової шкоди.

Разом із тим суди, керуючись положеннями п. 3 ч.2 ст. 23 ЦК України, враховуючи розмір майнової шкоди, а також те, що з моменту ДТП пройшов значний проміжок часу і відповідач не відшкодував завдану ним шкоду, правомірно визначили розмір завданої позивачу моральної шкоди, що відповідає принципам добросовісності, розумності та справедливості.

Доводи, на які посилаються заявники у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2016 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від

26 квітня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який діє в його інтересах, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 26 квітня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна