АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 549/447/15-ц Номер провадження 22-ц/786/867/16Головуючий у 1-й інстанції Орел І. І. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Одринської Т.В., Бондаревської С.М., при секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 27 січня 2016 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року банк звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивував тим, що 31.08.2011 р. між публічним акціонерним товариством «Астра банк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №17005 за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 69 289 гривень з розрахунку 5,55 % річних за користування кредитом на строк з 31.08.2011 року по 31.08.2016 року.

02.12.2013 р. між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Астра банк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Тому, відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по даному кредитному договору.

Позивач вказував, що позичальником умови кредитного договору належним чином не виконувалися, про що його неодноразово повідомлялося, в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань, а тому станом на 24.07.2015 р. за відповідачем склала заборгованість по кредиту в сумі 119462,78 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 45949,52 грн., заборгованість за відсотками - 3965,96 грн., комісія за ведення кредиту 10809,12 грн., пеня 57788,24 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу 630,43 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по процентам 319,52 грн.

В зв'язку з чим позивач ПАТ «Дельта Банк» просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 всю заборгованість, а також понесені ними судові витрати.

Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 27 січня 2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жительки АДРЕСА_1, на користь Акціонерного товариства «Дельта Банк», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Щорса, 36-б, (р/р №373980009, МФО 380236, ідентифікаційний код за ) заборгованість по кредитному договору суму 108 462,79 гривень, яка складається з суми заборгованості за кредитом - 45949, 52 грн., заборгованості за відсотками - 3 965,96 грн., комісія за ведення кредиту - 10 809,12 грн., пеня - 46 788, 24 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 630,43 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по процентам - 319, 52 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1084,62 гривень.

З даним рішенням суду не погодився ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій прохає рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 27 січня 2016 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» відмовити. Вважає, що рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також посилається на те, що судом неповно з'ясовані обставини справи, що мають суттєве значення для вирішення даного спору.

Судове засідання проводилось за участі представника позивача, за відсутності апелянта, який будучи належним чином та завчасно повідомленим про час та місце слухання справи в судове засідання не з'явився.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, що 31.08.2011 р. між публічним акціонерним товариством «Астра банк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №17005 за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 69 289 гривень з розрахунку 5,55 % річних за користування кредитом на строк з 31.08.2011 року по 31.08.2016 року. Після отримання кредиту відповідач придбав на ці кошти автомобіль ЗАЗ і передав його в оренду в товариство з яким знаходився в трудових відносинах, тобто «Компанія «Світ кормів».

В день укладення кредитного договору №17005 був укладений договір застави згідно з яким заставодавець ОСОБА_2 передав у заставу на виконання вищевказаного кредитного договору автомобіль ЗАЗ тип седан легковий 2011 року випуску, але після розірвання трудових відносин із товариством «Компанія «Світ Кормів» автомобіль залишився не витребуваний відповідачем.

02.12.2013 р. між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Астра банк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.24-27).

Згідно копії договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 02 грудня 2013 року, вбачається, що ПАТ «Дельта банк» набуло статус нового кредитора згідно ст.ст.512,513,514, 516,517 ЦК України та відповідно всіх процесуальних прав та обов'язків нового кредитора.

Відповідач ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконував, всупереч умовам наведеного договору порушував строки повернення кредиту й сплати нарахованих відсотків, в результаті чого станом на 24.07.2015 р. за ним утворилась заборгованість по кредиту в сумі - 119 462,78 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 45 949,52 грн., заборгованість за відсотками - 3 965,96 грн., комісія за ведення кредиту 10 809,12 грн., пеня 57 788,24 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу 630,43 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по процентам 319,52 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ «Дельта банк»,суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позичальник належним чином не виконував взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, а тому взявши до уваги надані позивачем розрахунки розміру заборгованості, прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості лише в сумі 108 462,79 грн.,оскільки розмір пені значно перевищує розмір заборгованості по кредиту, а тому зменшив розмір пені з 57 788,24 грн. до 46 788,24 гривень.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до норм статей 629, 610, 612, 625 ЦК України - договір є обов'язковим до виконання; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений договором строк, як закріплено нормами статей 526, 530 ЦК України.

Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов'язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статей 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Із аналізу наведених норм матеріального права слідує висновок, що за загальним правилом заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки це не впливає на характер, обсяг і порядок виконання боржником своїх обов'язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів.Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Тому, доводи апелянта про те, що його належним чином не було повідомлено про передачу активів та кредитних зобов'язань ПАТ «Астра Банк» на користь ПАТ «Дельта Банк» не заслуговують на увагу, оскільки її наявність (передача активів) чи відсутність не змінює обсягу відповідальності відповідача за неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором. Такі висновки суду першої інстанції відповідають правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 23.09.2015 року по справі за №6-979цс15.

Умовами укладеного між сторонами кредитного договору був передбачений обов'язок позичальника щомісячно здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач останній платіж здійснив у серпні місяці 2013 року, тоді як договір купівлі-продажу між банками «Астра банк» і «Дельта банк» відбувся у грудні місяці 2013 року. Тобто, за період часу з серпня по грудень місяць відповідач не здійснив ні однієї проплати боргу, що вказує на те, що останній ухилявся від його сплати, а тому доводи апелянта про те, що він не знав реквізити нового кредитора не заслуговують на увагу, та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідач достовірно знав, що він є боржником перед банком, однак з серпня місяця 2013 року до липня місяця 2015 року не вчиняв жодних дій на погашення боргу, що свідчить про те, що боржник умисно ухилявся від погашення отриманого кредиту. Крім того, відповідач не повернув у своє користування куплений на кредитні кошти автомобіль, щоб за рахунок нього погасити частину боргу. Дані обставини говорять про те, що відповідач не має і не мав наміру погасити отриманий кредит.

Таким чином, встановивши що позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, колегія суддів вважає, що місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_2 у розмірі 108 462,79 гривень, яка складається з суми заборгованості за кредитом - 45 949, 52 грн., заборгованості за відсотками - 3 965,96 грн., комісія за ведення кредиту - 10 809,12 грн., пеня - 46 788, 24 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 630,43 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по процентам - 319, 52 грн.

Відповідачем в свою чергу вказана сума заборгованості в ході розгляду справи не спростована.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, місцевий суд правильно з'ясував обставини справи, всебічно та об'єктивно перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані ними докази, дав їм належну оцінку та постановив законне й обґрунтоване рішення з правильним застосуванням норм матеріального права.

Тому, враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.

Керуючись ст. 303, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 27 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ Г.Л. Карпушин

Судді: /підпис/ Т.В. Одринська /підпис/ С.М. Бондаревська

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Г.Л. Карпушин

З оригіналом згідно: