РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа № 695/405/16-ц

номер провадження 2/695/474/16

23 травня 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд, Черкаської області, в складі:

головуючого судді Савенка В.Г.

при секретарі Бреус В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський цегельний завод» про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «Золотоніський цегельний завод» про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Свій позов ОСОБА_1 мотивує тим, що він працював на ТОВ «Золотоніський цегельний завод» з 2003 року по 30 жовтня 2014 року та був звільнений з роботи у звязку із виходом на пенсію. В період з липня по 30 жовтня 2014 року позивачу по справі керівництвом підприємства не виплачувалось заробітної плати в результаті чого виникла заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 2071 грн. Позивач вважає, що оскільки до цього часу товариство не виплатило належну йому суму заробітної плати у відповідності до ст. 115 КЗпП України, повинно сплатити належні йому кошти, крім того позивач вважає, що внаслідок того, що підприємство не виплатило належну йому суму заробітної плати, він зазнав і постійно зазнає психологічного стресу та моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, моральну шкоду якої він зазнав внаслідок невиплати йому заробітної плати тривалий період часу він оцінює в сумі 5000 грн., тому просив суд стягнути з відповідача вказані кошти.

В судове засідання позивач не зявився, однак надав суду заяву у якій просив слухати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав.

Відповідач представник ТОВ «Золотоніський цегельний завод» в судове засідання не зявився із невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому суд рахує за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до копії вироку Золотоніського міськрайонного суду від 09.10.2015 року, ОСОБА_2 як директора ТОВ «Золотоніський цегельний завод» визнано винною у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 172 та ч. 1 ст. 175 КК України. Зокрема вироком встановлено, що ОСОБА_1 працював на ТОВ «Золотоніський цегельний завод», а товариство безпідставно не виплачувало йому заробітну плату і заборгованість по заробітній платі становить 2071 грн.

Однак суд бере до уваги, що при розгляді вказаної кримінальної справи ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що на час розгляду кримінальної справи заборгованість перед ним була погашена, проте він просив стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн., у звязку із невиплатою вчасно заробітної плати.

Окрім вказаного при матеріалах кримінальної справи наявна довідка видана ТОВ «Золотоніський цегельний завод» із якої вбачається, що заборгованість по виплаті заробітної плати перед ОСОБА_1 погашена.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 21 січня 2016 року, вирок Золотоніського міськрайонного суду від 09.10.2015 року в частині цивільних позовів (в тому числі позивача) скасовано та направлено на новий розгляд в порядку цивільного судочинства.

На підставі вказаного вище, та враховуючи, що апеляційний суд Черкаської області скасував вказаний вище вирок суду лише в частині призначеного покарання та розвязання цивільних позовів, суд вважає, що обставини, які були встановлені в ході судового слідства залишилися встановленими та доведеними.

Окрім того суд зважає, що сам ОСОБА_1 не заперечував, що сума заборгованості по виплаті заробітної плати йому була погашена в повному обсязі.

За вказаних обставин суд вважає, що в цій частині позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити, оскільки сума заборгованості по виплаті заробітної плати перед ОСОБА_1 була погашена.

Однак суд бере до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи обставини справи суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що позивачу по справі була спричинена моральна шкода, яка повязана із несвоєчасною виплатою йому заробітної плати.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

За змістом вказаного положення закону передумовою для відшкодування працівнику моральної шкоди на підставі ст. 237-1 КЗпП України є наявність порушення прав працівника у сфері трудових відносин, з урахуванням специфіки об'єкту яких, завдана моральна шкода може бути відшкодована працівнику у вигляді одноразової грошової виплати або в іншій матеріальній формі.

Відповідно до абз. 1 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"роз'яснює, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Відповідно до ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з того, що не виплата заробітної плати вчасно призвело до порушення законних прав позивача та моральних страждань, втратити нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації його життя, а тому позивач був обмежений у можливості розпоряджатися своїми власними коштами на власний розсуд. Тому розмір моральної шкоди в сумі 3000,00 грн. суд вважає обґрунтованим та справедливим.

Позивач у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України був звільнений при подачі позову від сплати судового збору в зв'язку з чим суд задовольняючи позовні вимоги стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн., відповідно до Закону України «Про судовий збір», який діяв в редакції на момент звернення з позовом в кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 224, 226, 227, 213, 215, 367 ЦПК України та ст. 115, 116, 2371 КЗпП України, ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «Золотоніський цегляний завод» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду за не своєчасну виплату заробітної плати в сумі 3000 грн.

Стягнути з ТОВ «Золотоніський цегляний завод» на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Золотоніським міськрайонним судом за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя Савенко В.Г.