Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 травня 2016 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі Вертелецькому М.О.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків ,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2015 р.Запорізька міська рада(далі ЗМР)звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди (неодержаного прибутку) у розмірі 25000 гр.

В позові зазначає,що 08.04.2014 р.Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт № ЗП 89 на об*єкт будівництва «Реконструкція кіоску з літнім майданчиком під павільон-магазин за адресою м.Запоріжжя,вул.Косигіна 12»,замовником якого є відповідач ОСОБА_1

Згідно з п.15 Декларації про готовність об*єкта до експлуатації,зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 16.06.2014 р. № ЗП 64,кошторисна вартість будівництва визначена відповідачем у розмірі 250 000 гр.

Рішенням Запорізької міської ради № 77 від 24.12.2012 р.затверджено Порядок пайової участі замовників забудови земельної ділянки у розвитку інфраструктури м.Запоріжжя, який містить механізм залучення до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту,порядок укладення договорів та розрахунку розміру величини пайового внеску.

Відповідач ОСОБА_1не виконав передбаченого п.3.2 Порядку обов*язку укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста та не виконав визначеного ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» обов*язку внести кошти пайової участі у розвитку інфраструктури міста до прийняття об*єкта будівництва в експлуатацію,чим порушуються права та інтереси територіальної громади міста на отримання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Відповідно до п.2.2 Порядку,розмір пайової участі забудовника у розвитку інфраструктури м.Запоріжжя становить для нежитлових будівель та споруд -10% загальної кошторисної вартості будівництва об*єкта.

Внаслідок не укладення замовником будівництва договору пайової участі,невиконання зобов'язань,що прямо встановлені законом, Запорізькій міській раді заподіяно збитків у вигляді неодержаних доходів у сумі 25 000 гр.,у зв'язку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом.Просить суд стягнути з ОСОБА_1на користь ЗМР суму збитків у розмірі 25000 гр.та судові витрати по оплаті судового збору 1218 гр.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_2позов підтримала з наведених у ньому підстав.Пояснила,що проведення відповідачем реконструкція торгівельного кіоску за адресою м.Запоріжжя,вул.Косигіна 12 є підставою для його участі у розвитку інфраструктури міста шляхом внесення до прийняття об*єкта будівництва в експлуатацію на рахунок ЗМР коштів пайової участі у розмірі 10% загальної кошторисної вартості будівництва об*єкта,що становить 25000 гр.,проте цього обов*язку відповідачем не виконано,чим завдано збитків ЗМР,оскільки вказані кошти були внесені до бюджету міста як заплановані доходи спеціального фонду.Просила позов задовольнити у повному обсязі.

В процесі розгляду справи представник відповідача ОСОБА_3проти позову заперечував та пояснив,що відповідачем на законних підставах була проведена реконструкція існуючого торгівельного кіоску за адресою м.Запоріжжя,вул.Косигіна 12 виключно в межах зовнішніх геометричних розмірів фундаменту,без забудови нової земельної ділянки,що не потребувало зміни або створення інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури в межах міста,тому на нього не може бути покладено обов*язків землезабудовника,передбачених ст.40 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності»,яким ОСОБА_1не являється.Просив у позові відмовити як у заявленому безпідставно.

В судове засідання відповідач та його представник не з*явились,надали письмову заяву про розгляд справи без їх участі,на підставі ст.169 ЦПК України суд розглянув справу без участі відповідача та його представника.

Заслухавши пояснення сторін,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов до висновку,що позов не ґрунтується на законі, задоволенню не підлягає на підставі фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

У відповідності до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Судом встановлено, що 10 вересня 2014 року Запорізькою міською радою прийнято рішення № 40 «Про внесення змін до порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Запоріжжя, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 24 грудня 2012 року № 77» (далі - Порядок).

Відповідно до п.3.2 Порядку договір про пайову участь укладається не пізніше п'ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації уповноваженим органом звернення замовника про його укладання, але до прийняття об'єкта до експлуатації.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

08.04.2014 року за № ЗП 98 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію про початок будівельних робіт щодо реконструкції кіоску з літнім майданчиком під павільон-магазин за адресою м.Запоріжжя,вул.Косигіна 12,замовником будівельних робіт є ОСОБА_1

16.06.2014 р.за № ЗП 64 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації.

За змістом декларації про готовність об'єкта до експлуатації,відповідачем була здійснена реконструкція вже існуючого об*єкту ,без зміни його зовнішніх геометричних розмірів фундаменту, відомостей щодо забудови відповідачем нової земельної ділянки не містить.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник - це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно до зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт на об'єкті за адресою м.Запоріжжя,вул.Косигіна 12, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не потребуються і з відповідною заявою про надання містобудівних умов ОСОБА_1не звертався та їх не отримував.

Проекти будівництва І-ІІІ категорії складності,до яких відноситься й реконструкція відповідачем кіоску з літнім майданчиком під павільон-магазин, відповідно до п. 3 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не підлягають обов'язковій експертизі, а також відповідно до п.2.5 Переліку об'єктів будівництва ,для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються,затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового-комунального господарства від 7 липня 2011 року № 109,до них не надаються містобудівні умови та обмеження.

Вказані обставини та пояснення представника відповідача про реконструкцію відповідачем вже існуючої будівлі виключно в межах її фундаменту,позивач не надав.

З наведеного суд дійшов висновку,що фактично роботи із забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) відповідачем не проводилися,реконструкція вже існуючої будівлі не потребувала зміни меж земельної ділянки,що знаходиться під забудовою,її благоустрою або озеленення,облаштування або перенесення об*єктів соціальної інфраструктури,створення і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури і т.ін.,тому замовник будівництваКороль В.О., не є суб'єктом містобудування в розумінні вищевказаного закону,на якого покладені обов'язки укласти договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту та сплатити вказані кошти до бюджету міста,тому позиція позивача про завдання з вини відповідача збитків у розмірі 25000 гр.на законі не ґрунтується і дослідженими в суді доказами не підтверджується,тому підстав для задоволення позову судом не встановлено.

При відмові у задоволенні позову ,суд на підставі ст.88 ЦПК України на користь позивача судовий збір не стягує.

На підставі ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»,ст.3,10,11,57,60,88,212-215,218,294 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко