Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1410/16 Головуючий у 1 інстанції: Лихосенко М.О.
Є.У. № 2-314/09 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

ОСОБА_2

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11 грудня 2015 року за заявою ОСОБА_4 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для предявлення його до виконання по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по договору позики,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2015 року заяву ОСОБА_4 про видачу дублікату виконавчого листа задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 про видачу дублікату виконавчого листа.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист отримано стягувачем, однак до примусового виконання не предявлений через домовленість про добровільне погашення боргу.

Такі висновки суду не узгоджуються фактичними обставинами справи, які підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Згідно зі ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Таким чином, видача дубліката виконавчого листа і поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання є різними процесуальними діями, кожна з яких має свій порядок розгляду та мету.

Згідно зі ст. 370 ЦПК України видача дубліката виконавчого листа не пов'язується із вирішенням питання про поновлення строку для його пред'явлення до виконання.

Судом установлено, що заява про отримання дубліката виконавчого документа була подана поза межами строку для пред'явлення виконавчого документа.

Поновлення пропущеного строку слід відрізняти від переривання строку давності для пред'явлення виконавчого листа до виконання. Заява про поновлення строку подається одночасно із пред'явленням виконавчого документа до суду, який його видав, або до суду за місцем виконання.

Таким чином, відсутність оригіналу виконавчого документа процесуально унеможливлює поновлення строку його пред'явлення.

В справі немає жодних відомостей ані про те, що виконавчий лист був загублений ані про те, що він взагалі отримувався стягувачем.

Стягувач посилався на те, що рішення суду виконувалося боржником добровільно, але в справі на підтвердження цього є єдиний письмовий доказ акт звірки розрахунків, який датований 28 грудня 2012 року, підписаний боржником 8 жовтня 2013 року, та з якого вбачається, що останнє погашення відбулося 13.12.2010 року.

Тож навіть після припинення добровільного погашення боргу, стягувач не звертався за примусовим виконанням, жодного разу не предявляв виконавчий лист на виконання, хоча сторонами не оспоюється той факт, що з грудня 2010 року добровільне виконання не здійснювалося.

Та обставина, що боржник нібито обіцяв погасити борг не поважною причиною для непредявлення виконавчого документа до виконання протягом такого тривалого строку, який суттєво перевищує строки предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення вимог про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на предявлення його на виконання.

Керуючись ст.ст. 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2015 року по цій справі скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для предявлення його до виконання по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по договору позики відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: