У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 чеврня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Завгородньої І.М., ІваненкоЮ.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, до ОСОБА_8, Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2015 року, додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 17 грудня 2015 року та за касаційною скаргою представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 17 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_8, Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» (далі - ПрАТ «СГ ТАС»), про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Посилалися на те, що 13 грудня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_8 Внаслідок ДТП автомобіль «Хюндай» отримав механічні пошкодження та вартість матеріальних збитків завданих пошкодженням автомобіля складає 94 221 грн 57 коп. Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до кримінальної відповідальності. Відповідальність ОСОБА_8 застрахована у ПрАТ «СГ ТАС», яка виплатила ОСОБА_4 45 000 грн страхової виплати. На момент ДТП з водієм у автомобілі «Хюндай» перебували малолітні діти, які отримали тілесні ушкодження. Загалом позивачами були понесені витрати, що перевищують 9 000 грн, які ОСОБА_8 відшкодував. Враховуючи викладене позивачі просили стягнути з ПрАТ «СГ ТАС» недоплачену суму визначену за лімітом у розмірі 5 000 грн та моральну шкоду у розмірі 30 000 грн, з ОСОБА_8 майнову шкоду у розмірі 44 221 грн 57 коп., витрати понесені на проведення експертизи у розмірі 1 600 грн, вартість телеграм - 105 грн 64 коп. та моральну шкоду у розмірі 25 000 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2015 року, з внесеними виправленнями, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СГ ТАС» на користь ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 5 000 грн, моральну шкоду на користь ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6 у розмірі 227 грн 85 коп. та моральну шкоду на користь ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_7 у розмірі 56 грн 14 коп. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 44 221 грн 57 коп., 1 600 грн витрат на проведення експертизи та 105 грн 64 коп. на відправлення телеграм. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 9 943 грн 86 коп. та на користь ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 19 772 грн 15 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2015 року стягнуто з ПрАТ «СГ ТАС» у дохід держави судовий збір у розмірі 487 грн 60 коп.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 17 грудня 2015 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПрАТ «СГ ТАС» - Ніколаєв В.В.посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій в частині стягнення з ПрАТ «СГ ТАС» майнової шкоди.

У касаційній скарзі представникОСОБА_8 - ОСОБА_9 посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги не можуть бути задоволені з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди керувалися тим, що позивачам, внаслідок ДТП, завдано майнових збитків та моральних страждань, які мають бути відшкодовані відповідачами.

Судами встановлено, 13 грудня 2014 року близько 11 год. 40 хв. водій ОСОБА_8, керуючи автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2, не перевіривши і не забезпечивши технічно-справний стан вказаного автомобіля, з несправною правою нижньою шаровою опорою, що загрожувало безпеці дорожнього руху, рухався по вул. Ст. Будного в напрямку вул. Карпенка м. Тернополя. Під час руху ОСОБА_8, у порушення п. 2.3 «б» ПДР України, не стежив за його технічним станом та керував технічно-несправним автомобілем, зі швидкістю не менш як 76-81 км/год., яка в порушення п.п. 12.1, 12.4 ПДР України не відповідала його технічному стану та дозволеній швидкості в населеному пункті, водій не забезпечив безпеку дорожнього руху і його автомобіль, в порушення п. 11.4 та вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 ПДР України, яку перетинати заборонено, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, де і допустив зіткнення із автомобілем «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4 та в якому крім останнього перебували два пасажира, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Внаслідок даної ДТП пасажир автомобіля «Хюндай» малолітній ОСОБА_6 отримав наступні тілесні ушкодження: рани ясен в ділянці передньої поверхні коміркового відростка верхньої щелепи на рівні 1-2-их лівих і правих зубів, садно підборіддя, струс головного мозку як один із видів закритої черепно-мозкової травми, ушкодженням тканин селезінки та печінки з формуванням невеликих гематом під їх неушкодженими капсулами і відносно великих розмірів гематоми в товщі правої частки печінки, які призвели до тривалого (більш як 21 день) розладу здоров'я та за цією ознакою належать до середнього ступеня тяжкості.

Ці обставини встановлені вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2015 року. Також цим вироком ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КУпАП та притягнуто до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи стосовно якої ухвалено вирок чи постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, та є підставою для звільнення від доказування. Також обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть учать у справі, не підлягають доказуванню.

Малолітня дитина ОСОБА_7, під час ДТП, що сталася з вини відповідача ОСОБА_8, отримала струс головного мозку, як один із видів закритої черепно-мозкової травми та забій м'яких тканин лівої гомілки з гематомою (обмеженим накопиченням крові в їх товщі) в ділянці внутрішньої частини її верхньої третини, які з боку шкіряних покривів проявилися синцем на передній і бокових поверхнях верхньої й середньої її третин, тобто, легкі з короткочасним розладом здоров'я тілесні ушкодження.

Як вбачається зі складеного ПрАТ «СГ ТАС» розрахунку та заперечення на позовну заяву страховою компанією встановлено документальне підтвердження витрат на лікування ОСОБА_6 на суму 5 556,90 грн. та документальне підтвердження витрат на лікування ОСОБА_7 1 122,85 грн.

На момент вчинення ДТП 13 грудня 2014 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_8 була застрахована в ПрАТ «СГ ТАС» згідно полісу № АІ/2055918. Ліміт відповідальності за заподіяння матеріальної шкоди 50 000 грн., за заподіяння шкоди життю і здоров'ю 100 000 грн., франшиза 0,00 грн.

Згідно Висновку № 205/15 складеного 25 серпня 2015 року експертом-автотоварознавцем, розмір майнового збитку, завданого власнику автомобіля «Хюндай» в результаті ДТП складає 94 221 грн 57 коп. Вартість проведеного експертного дослідження складає 1 600 грн.

ПрАТ «СГ ТАС» здійснила виплату ОСОБА_4 45 000 грн. страхового відшкодування в рамках ліміту відповідальності страхового полісу № АІ/2055918 укладеного з ОСОБА_8

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з ПрАТ «СГ ТАС» 5 000 грн, суди правильно виходили з того, що страховим полісом встановлений ліміт страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн, а страховою компанією ОСОБА_4 сплачено 45 000 грн, а тому підлягає стягненню різниця невиплаченої суми страхового відшкодування.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Суди при розгляді справи правильно застосувавши норми матеріального права, дослідивши всі обставини по справі, яким надана правова оцінка, з урахуванням засад розумності та справедливості, правильно визначили розмір моральної шкоди.

Інші доводи касаційних скарг зводяться до переоцінки доказів та на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» та касаційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2015 року, додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 17 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М., Завгородня І.М., ІваненкоЮ.Г.