Справа № 711/2-41/11
У Х В А Л А

Іменем України

06 липня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Джуги С.Д.,

суддів - Боднар О.В., Кеміня М.П.

при секретарі: Сочка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Тячівського районного суду від 31 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про скасування рішення селищної ради, визнання права власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 21 березня 1997 року ОСОБА_2 у власність передано земельну ділянку площею 0,6 га, розташовану в районі гори «Магура» смт. Солотвино Тячівського району Закарпатської області, для ведення підсобного господарства, проте державний акт на право власності на земельну ділянку він не отримав. Рішенням тієї ж селищної ради від 29 травня 2008 року йому відмовлено у передачі у приватну власність зазначеної земельної ділянки з підстав того, що він вже використав своє конституційне право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Крім того, рішенням Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 23 грудня 1997 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у власність передано земельну ділянку площею 0,47 га, розташовану по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку і ведення підсобного господарства. У подальшому, 28 серпня 2008 року, вони подарували цю земельну ділянку з розміщеним на ній недобудованим житловим будинком ОСОБА_3 Рішенням Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 22 січня 2009 року його зобов'язано привести межі земельної ділянки у відповідність до державного акта на право власності.

Посилаючись на неправомірність рішень селищної ради від 29 травня 2008 року та від 22 січня 2009 року та на те, що вони порушують їхні права на спірні земельні ділянки і недобудований житловий будинок, позивачі просили скасувати ці рішення селищної ради, визнати за ОСОБА_3 право власності на зазначені вище незавершений будівництвом житловий будинок на підставі договору дарування від 28 серпня 2008 року та земельну ділянку, розташовану по по АДРЕСА_2 а також визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,6 га, розташовану в районі гори «Магура» смт. Солотвино Тячівського району Закарпатської області .

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 березня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_2 та ОСОБА_4 оскаржили його в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 24 червня 2015року рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 березня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою ВССУ від 23 грудня 2015 року ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 24 червня 2015 року в частині вирішення позову ОСОБА_2 про скасування рішення Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 29 травня 2008 року та визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 0,6 га, розташовану в районі гори «Магура» смт. Солотвино Тячівського району Закарпатської області скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 24 червня 2015 року залишено без змін.

Таким чином предметом даного апеляційного оскарження є апеляційна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 березня 2015 року в частині вирішення позову ОСОБА_2 про скасування рішення Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 29 травня 2008 року та визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 0,6 га, розташовану в районі гори «Магура» смт.Солотвино Тячівського району Закарпатської області

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Скасовуючи ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 24 червня 2015 року в частині вирішення позову ОСОБА_2 про скасування рішення Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 29 травня 2008 року, суд касаційної інстанції в своїй ухвалі зазначив, що висновок апеляційного суду про те, що рішення Солотвинської селищної ради Тячівського району від 29.05.2008 року не оскаржене є помилковим, оскільки предметом спору у даній справі, крім іншого, є скасування цього рішення, тобто суд апеляційної інстанції не розглянув одну із позовних вимог.

На виконання вимог ухвали ВССУ від 23.12.2015 року ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 06.04.2016 року дану цивільну справу повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення щодо позовної вимоги про скасування рішення Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 29 травня 2008 року, оскільки із змісту рішення суду від 31березня 2015 року вбачається, що така вимога судом першої інстанції не вирішена.

Ухвалою Тячівського районного суду від 10.05.2016 року відмовлено в ухваленні додаткового рішення щодо позовної вимоги про скасування рішення Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 29 травня 2008 року.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 22.06.2016 року залишено без змін ухвалу Тячівського районного суду від 10.05.2016 року.

При цьому як встановлено судами першої та апеляційної інстанції позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, подавши 30 березня 2010 року в Тячівський районний суд Закарпатської області позов до Солотвинської селищної ради в даній цивільній справі дійсно в прохальній частині просили скасувати рішення Солотвинської селищної ради від 29 травня 2008 року за №358 (Т.1 а.с.1-3).

Однак, ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 серпня 2010 року було відмолено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Солотвинської селищної ради в частині скасування рішення Солотвинської селищної ради від 29.05.2008 року за №358 та від 22.01.2009 року за №467, зобов'язанні голови Солотвинської селищної ради Ухаль Ю.Ю. погодити технічну документацію із землеустрою та видати Тячівським районним земельним відділом державні акти на право приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зобов'язанні голови Солотвинської селищної ради Ухаль Ю.Ю. винести рішення Солотвинської селищної ради на продовження розпочатого будівництва житлового будинку ОСОБА_3 на підставі заяви до виконкому від 13.01.2009 року, роз'яснено позивачам їх право на звернення до суду за вирішенням спору в цій частині позовних вимог в порядку адміністративного судочинства, копія якої була направлена позивачам (Т.1 а.с.85-86, 87).

Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 серпня 2010 року в даній цивільній справі в решті позовних вимог було відкрито провадження (Т.1 а.с.88).

Таким чином, на момент відкриття провадження в даній цивільній справі було відмолено у відкритті провадження в тому числі і відносно позовної вимоги позивачів щодо скасування рішення Солотвинської селищної ради від 29 травня 2008 року за №358, а тому ця позовна вимога не була і не могла бути предметом розгляду в даній справі.

Ухвала судді від 10 серпня 2010 року, як на момент розгляду справи судом першої інстанції по суті, так і на момент розгляду судом питання про ухвалення додаткового рішення та постановлення оскаржуваної ухвали, є чинною і не скасованою.

Відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду цивільної справи і повторному зверненню до суду з таким самим позовом (ч.6 ст. 122 ЦПК України).

Узагальнюючи наведене колегія суддів констатує, що позовна вимога про скасування рішення Солотвинської селищної ради від 29 травня 2008 року за №358 взагалі не була предметом розгляду по суті в суді першої інстанції, а відтак вона не може бути предметом апеляційного провадження.

За таких обставин, колегія суддів позбавлена можливості виконати вказівки ухвали ВССУ від 23.12.2015 року щодо необхідності розгляду позовної вимоги про скасування рішення Солотвинської селищної ради від 29 травня 2008 року за №358.

Що стосується позовної вимоги про визнання за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку площею 0,6 га, що розташована в районі гори «Магура» смт.Солотвино Тячівського району, то з даного приводу колегія суддів констатує наступне.

По-перше, дана позовна вимога є похідною від чинності рішення Солотвинської селищної ради від 29 травня 2008 року за №358. До тих пір поки таке рішення є чинним та не скасованим зазначена вимога не може бути задоволена. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оскаржували в порядку адміністративного судочинства рішення Солотвинської селищної ради від 29 травня 2008 року за №358. Як вбачається з постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2014 року в задоволенні позовної вимоги про скасування рішення Солотвинської селищної ради від 29 травня 2008 року за №358 - відмовлено (а.с.Т.1 а.с.216-226). Тобто судовим рішенням, яке набрало законної сили, підтверджено законність рішення Солотвинської селищної ради від 29 травня 2008 року за №358.

По-друге, як визнано самим ОСОБА_2 в ході апеляційного розгляду даної справи в судовому засіданні 06.04.2016, на частину земельної ділянки щодо якої він просить визнати право власності, вже видано державні акти про право власності на землю іншим особам. Колегія суддів вважає, що в такому випадку, визнання за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку є неможливим до припинення у встановленому законодавством порядку прав власності на землю цих інших осіб.

Враховуючи все вищенаведене, колегія суддів вважає, що позовна вимога ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку є передчасною та задоволенню не підлягає.

За таких обставин, відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319, 338 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Тячівського районного суду в частині відмови в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 0,6 га, розташованої в районі гори «Магура» смт.Солотвино Тячівського району Закарпатської області - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді