АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4200/16 Справа № 195/52/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року м. Дніпро

22 червня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Волошина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 29 березня 2016 року про відмову у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «КОМАН», ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення, скасування державної реєстрації змін до установчих документів, поновлення у правах засновника підприємства, реєстрацію даних до статуту, стягнення середнього заробітку, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 29 березня 2016 року відмовлено ОСОБА_2 у відкритті провадження відносно заявлених позовних вимог з тих підстав, що даний спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства /а.с.123/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, та ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права /а.с.143-146/.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу від 29 березня 2016 року суд першої інстанції прийшов висновку, що розгляд даного спору підвідомчий господарському суду та не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства. Зазначений висновок суду відповідає обставинам справи та нормам процесуального права, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовними вимогами про визнання недійсним рішення про вихід із засновників підприємства, скасування державної реєстрації змін до установчих документів та поновлення у правах засновника підприємства /а.с. 2-3, 23-24/.

Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2016 року даний позов було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду, але не більше пяти днів з дня отримання позивачем її копію /а.с.101/.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» якщо порушення правил статей 119, 120 ЦПК виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду, тобто можна прийти до висновку, що норми ст. 121 ЦПК України у даному випадку також підлягають застосуванню на даній стадії розгляду справи.

Після уточнення позовних вимог ОСОБА_2 просить витребувати з підприємства майно виділене йому у звязку з виходом зі складу засновників підприємства на підставі рішення №1 від 17.11.2015 року зборів засновників ПСП АФ «Коман». Також позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти, які були витрачені за час виконання ним своїх посадових обовязків директора, з метою поліпшення фінансової ситуації підприємства /а.с.105-111/.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_2 на стадії вирішення питання щодо його відкриття відповідно до нового предмету позову, який було змінено в порядку ч.2 ст.31 ЦПК України.

Нормами п.4 ч.1 ст. 12 ГПК України встановлено, що господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Пунктами 1.2, 1.5 та 1.6 постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 25 лютого 2016 року № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» розяснено, що учасник, який вибув зі складу юридичної особи, може бути стороною корпоративного спору щодо визначення та стягнення належної йому до сплати вартості частки майна юридичної особи, про визнання недійсними рішень про виключення його зі складу юридичної особи, а також про визнання недійсними інших рішень юридичної особи, якщо ці рішення прийняті в період до виходу (виключення) учасника, а відповідні вимоги обґрунтовуються порушенням його корпоративних прав на момент прийняття такого рішення.

Підвідомчими господарським судам на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України є спори між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи та юридичною особою щодо права власності на майно, передане юридичній особі як вклад до статутного (складеного) капіталу.

У тих випадках, коли позивач (засновник, учасник, акціонер, член юридичної особи) одночасно (у межах однієї позовної заяви) заявляє до суб'єкта владних повноважень вимоги, що є похідними від інших вимог у корпоративному спорі, справа підлягає розгляду в господарському суді.

Крім того, відповідно до розяснень викладених у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» у порядку цивільного судочинства слід розглядати спори між учасником (засновником, акціонером) господарського товариства та товариством, що виникають не з корпоративних, а з трудових відносин посадових осіб товариства, якщо однією зі сторін, які беруть участь у справі, є фізична особа.

Таким чином, враховуючи те, що позивач звернувся до суду з вимогами про витребування своєї частки майна, виділеної у звязку зі складу засновників підприємства та відшкодування грошових коштів вкладених у поліпшення діяльності підприємства, колегія суддів погоджується з висновком першої інстанції, що характер спірних правовідносин не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Цивільним процесуальним законодавством передбачено, що у разі якщо позовна заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства суддя відмовляє у відкритті провадження, що прямо передбачено нормами п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції необхідно залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, ст.307, 312 ЦПК України, колегії суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 29 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П.

ОСОБА_4