УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання договору поруки недійсним за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 16 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що 11 червня 2008 року між її чоловіком - ОСОБА_5 та публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») було укладено кредитний договір № 283/1-250, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у сумі 20 тис. доларів США з процентною ставкою 13,5 % річних строком до червня 2033 року.

На забезпечення виконання кредитних зобов'язань між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір поруки № 44 від 11 червня 2008 року.

3 листопада 2008 року між ОСОБА_5 та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено додаткову угоду № 1, згідно із умовами якої змінено процентну ставку з 13,5 % на 14 % річних без її письмової згоди на таку зміну.

Враховуючи те, що банк порушив умови договору поруки, позивачка просила визнати зазначений договір поруки припиненим.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 16 березня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано договір поруки № 44 від 11 червня 2008 року, укладений між ОСОБА_4 та АКБ «Укрсоцбанк», припиненим.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. 599 ЦК України, ст. 65 СК України, оцінивши докази відповідно до ст. 212 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що банк та позичальник, уклавши додаткову угоду від 3 листопада 2008 року, змінили розмір процентної ставки без згоди поручителя - ОСОБА_4, чим збільшили обсяг її відповідальності, а відтак така порука повинна бути припиненою.

Колегія суддів погоджується із такими висновками.

Доводи касаційної скарги зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, порядку збирання та надання суду.

Оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про задоволення позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 16 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.І. Журавель
Судді:
В.А. Черненко
С.П. Штелик