Справа № 466/3630/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Семків Х.І., Гапаляк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1, від імені якої діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третіх осіб без самостійних вимог - Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,

у с т а н о в и в:

У травні 2015 року ОСОБА_1, від імені якої діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, в якому, з урахуванням поданої 02 жовтня 2015 року заяви про уточнення позовних вимог, просить постановити рішення, яким визнати безпідставною відмову відповідача на тимчасовий виїзд за кордон малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дозволити ОСОБА_1, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_3, тимчасовий виїзд малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон у Сполучені Штати Америки у супроводі матері на період з 01 червня 2016 року по 01 червня 2017 року.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, зазначав, що 21 вересня 2005 року у сторін народився син ОСОБА_4, який зареєстрований та проживає з матір'ю - позивачем ОСОБА_1 та знаходяться на її утриманні. Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований та проживає окремо.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2014 року було вирішено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно.

Позивач ОСОБА_1 бажає одружитися з громадянином США - ОСОБА_5, який постійно проживає у м. Дублін, та для цього потрібно оформити візу нареченої і поїхати у США.

Щоб не залишати сина ОСОБА_6 без нагляду, позивач ОСОБА_1 бажає його взяти з собою.

Така подорож матиме велике значення для духовного та фізичного розвитку дитини, адже завдяки значній фінансовій допомозі, яку надає наречений, позивач ОСОБА_1 матиме можливість показати дитині іншу країну. Сама дитина підтримує бажання позивача одружитися з ОСОБА_5 та бажає поїхати з мамою у США. Дитина вивчає англійську мову, а відвідування школи у США надасть можливість покращити її.

Однак, незважаючи на це, батько дитини безпідставно не надає згоди на тимчасовий виїзд дитини за межі України. При цьому жодних аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить.

Вважає, що така позиція відповідача шкодить інтересам дитини та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України».

Відповідно до ст. 3 цього Закону перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється при пред'явленні одного з документів, вказаних в ст.2 Закону.

За змістом ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кордексу України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Положеннями ст. 155 цього Кодексу передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст.ст. 3,6 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечив та 31 серпня 2015 року пред'явив в суд зустрічний позов до ОСОБА_1, третьої особи без самостійних вимог Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просив постановити рішення визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з ним, ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1, передавши йому дитину на виховання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2015 року зустрічний позов ОСОБА_7. було залишено без розгляду з підстави, передбаченої п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України, оскільки ОСОБА_3 подав заяву про залишення свого позову без розгляду.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 та допитана в якості свідка позивач ОСОБА_1 позов підтримали, зіславшись на обставини, які вкладені в позовні заяві та заяві про уточнення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_8 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили та пояснили, що позивач ОСОБА_1 зазначає, що бажає одружитись з громадянином США і це потягне за собою її постійне проживання в цій країні, однак позовній заяві вона просить дозволити тимчасовий дитини. Позивач ОСОБА_1 сама ніколи не була в США та не бачила умов, в яких вона та син ОСОБА_6 будуть проживати. В матеріалах справи немає даних про те, що документи, які передані ОСОБА_5 є легалізованими компетентними органами США. Він, ОСОБА_3, не буде заперечувати проти виїзду сина ОСОБА_6 в США, однак таку згоду дасть за умови, що позивач ОСОБА_1 спочатку зареєструє шлюб з громадянином США ОСОБА_5. Просять у задоволенні позову відмовити.

Представник органу опіки і піклування - Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради Тузяк І.І., яка була залучена до участі в справі в якості третьої особи, в судовому засіданні позов підтримала, зіславшись на доводи, які викладені в долученому до справи «Висновку органу опіки та піклування про розв'язання спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо тимчасового виїзду за кодон малолітнього ОСОБА_4 без згоди батька» від 30.12.2015 р. №33-вих.-2600.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи - Личаківської районної адміністрації Львівської міської, пояснення малолітнього ОСОБА_4, показання свідків, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку. що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_10 в приватизованій двокімнатній квартирі АДРЕСА_2. Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований та проживає окремо в квартирі АДРЕСА_3.

Висновком Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 01 жовтня 2015 року за №33-зв.-1341 визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання матері ОСОБА_1

26 листопада 2014 року Личаківським районним судом м. Львова було постановлено рішення, яке було змінено рішенням апеляційного суду Львівської області від 18 травня 2015 року, про стягнення з відповідача ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі.

Зазначені обставини підтверджуються поясненнями сторін і їх представників, долученими до справи довідками з їх місць проживання, копіями рішення Личаківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2014 року, свідоцтва про народження малолітнього ОСОБА_4, висновку Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 01 жовтня 2015 року за №33-зв.-1341 та ці обставини в судовому засіданні ніким з учасників процесу не оспорювались.

В судовому засіданні встановлено, що в лютому 2015 року позивач ОСОБА_1 в м. Львові познайомилась з громадянином США ОСОБА_5, який раніше постійно проживав в м. Львові, був громадянином України а в даний час проживає в м. Дублін штату Огайо в США. Вони мають з ОСОБА_5 мають намір та для цього потрібно оформити візу нареченої та поїхати у США. Щоб не залишати сина ОСОБА_6 без нагляду, вона бажає взяти дитину тимчасово разом з собою, однак відповідач ОСОБА_3, який проживає окремо, не бажає дати згоду на виїзд дитини з України.

На підтвердження вищевказаних обставин позивач ОСОБА_11 надала суду заяву ОСОБА_5 від 13 травня 2015 року, його копію паспорта з відміткою про перетинання кордону України, а в процесі судового розгляду справи також надала копію петиції за №А208326161, квитанцію №WAC про присвоєння статусу нареченої іноземки та відмітку про затвердження цієї петиції 14 грулня 2015 року з офіційної веб-сторінки Міністерства національної безпеки Служби громадянства та імміграції США.

Вищезазначені факти щодо обставин знайомства позивача ОСОБА_1 з ОСОБА_5, наміру подальшого їх одруження та потребу у зв'язку з цим поїхати за кордон стверджуються показаннями позивача ОСОБА_1 та матері ОСОБА_5 - ОСОБА_12, які були допитані в судовому засіданні в якості свідків.

Крім цього позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_5, який проживає та працює в м. Дублін в США, має можливість забезпечити їхнє з дитиною проживання за кордоном, оскільки має стабільний дохід та місце проживання.

Це підтверджується документами долученими до позовної заяви та долученими в ході розгляду справи, зокрема: копією форми W-2 Декларація про зарплату та податки, копією документу про оренду та копією Акту про заселення з перекладами на українську мову.

З показань малолітнього ОСОБА_4, які були дані в судовому засіданні в присутності педагога ОСОБА_13, вбачається, що він бажає з матір'ю тимчасово поїхати в США до маминого нареченого п. ОСОБА_5, батьки якого проживають у м. Львові. Нареченого матері він знає, з ним спілкувався та про останнього в нього склалося гарне враження.

З пояснень представника органу опіки і піклування ОСОБА_9 та долученого до справи «Висновку органу опіки та піклування про розв'язання спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо тимчасового виїзду за кодон малолітнього ОСОБА_4 без згоди батька» від 30.12.2015 р. №33-вих.-2600 видно, що орган опіки та піклування вважає за доцільне надати дозвіл на тимчасовий виїзд в США малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

У відповідно до положень ст. 141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 зазначеного Кодексу батьки зобов'язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України встановлено, зокрема, Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та «Правилами перетинання державного кордону громадянами України», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, згідно з якими, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, оскільки надання дозволу на тимчасовий виїзд в США малолітнього сина ОСОБА_4 буде відповідати інтересам дитини.

Доводи відповідача ОСОБА_3 в заперечення позову, на думку суду. є непереконливими, вони спростовуються зібраними у справі доказами, а тому такі доводи суд не може взяти в основу свого рішення і відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 7, 150, 155 Сімейного кодексу України, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати відмову ОСОБА_3 на тимчасовий виїзд за кордон малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, безпідставною.

Дозволити ОСОБА_1, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_3, тимчасовий виїзд малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон у Сполучені Штати Америки у супроводі матері на період з 01 червня 2016 року по 01 червня 2017 року.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя В. І. Кавацюк