Справа № 355/685/16-ц
Провадження № 2/355/367/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року Баришівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Єременка В.М.

за участю секретаря Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Баришівка Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до Недрянської сільської ради Баришівського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Садове товариство «Березань» про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Недрянської сільської ради Баришівського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Садове товариство «Березань» про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивує тим, що 17 жовтня 2015 року помер чоловік позивача ОСОБА_2, який на момент смерті був зареєстрований та проживав з позивачем за адресою: місто Київ, вулиця Алма-Атинська, будинок № 7а.

За життя спадкового договору та заповіту чоловік не складав. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 є позивач ОСОБА_1, як його дружина.

У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач звернулася з письмовою завою до державного нотаріуса Десятої київської державної нотаріальної контори (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Бажова, будинок № 13/9) про прийняття спадщини.

Спадкове майно померлого складається з:

- земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Київська область, Баришівський район, Недрянська сільська рада, С/т "Березань", ділянка № 83, кадастровий № :14:074:0614; №

- садового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Баришівський район, Недрянська сільська рада, С/т "Березань", будинок № 83, побудованний в 1990 році.

12 травня 2016 року державним нотаріусом десятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 на ім'я позивача було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1-510 на вищевказану земельну ділянку.

З метою отримання Свідоцтва про право на спадщину на садовий будинок, ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва, однак 26 травня 2016 року у нотаріуса вона отримала Постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що її чоловік, збудувавши будинок в 1990 році на відведеній йому земельній ділянці, не встиг отримати свідоцтво про право власності.

Чоловіку позивача у встановленому законом порядку була відведена земельна ділянка, на якій він в 1990 році побудував будинок, провів інвентаризацію, виготовив технічний паспорт та отримав Висновок БТІ. Але не отримав свідоцтво про право власності, так як прийняття будинків в експлуатацію, збудованих до 05 серпня 1992 року не вимагалось, а відповідно до висновку про технічний стан, будинок збудовано з додержанням будівельних норм та правил. ОСОБА_1 являється спадкоємцем за законом та у встановленому законом порядку спадщину прийняла, в тому числі і на земельну ділянку на якій побудований садовий будинок та зареєструвала своє право власності на земельну ділянку, а також те, що незаконність набуття права власності померлим не передбачена законом та не встановлена судом, тому просить суд визнати за нею право власності на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, Баришівський район, Недрянська сільська рада, Садове товариство "'Березань", будинок № 83, що належав ОСОБА_2, який помер 17 жовтня 2015 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 на розгляд справи не з,явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Заявлений до суду позов підтримує та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач по справі Недрянська сільська рада Баришівського району Київської області свого представника на розгляд справи до суду не направили. Подали листа про розгляд справи у їх відсутність. Проти заявленого позову не заперечують.

Третя особа без самостійних вимог: Садове товариство «Березань» в судове засідання на розгляд справи свого представника не направили. Надіслали до суду заяву про те, що вони підтримують заявлені позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки (ст. 1261 ЦК України в редакції 2004 року).

Відповідно до п. 4.12 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Згідно п. 4.18 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст. 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. І ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

01 березня 2013 року пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ обговорив та взяв до відома інформацію про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування та надано інформаційний лист №24-753/0/4-1.3 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" відповідно до абз. 28 ч. З.І зазначено, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у негосподарських книгах.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від І3 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності

За правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданому відповідним держаним органом реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов,язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців.

Встановлені судом обставини стверджуються:

- ксерокопією паспорта позивача ОСОБА_1 , серія СО №499163, виданого 14.11.2000 року;

- ксерокопією свідоцтва про смерть ОСОБА_2, серія 1-БК №344064, виданого 17.10.2015 року;

- ксерокопією свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1, серія 111-БК №475854, виданого 09.07.1986 року;

- ксерокопією технічного паспорту на садовий будинок в садовому товаристві «Березань» №83 Недрянської сільської ради, Баришівського району Київської області;

- ксерокопією спадкової справи №02-14 (1418/2015) до майна померлого 17.10.2015 року - ОСОБА_2;

- іншими матеріалами справи.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне визнати право власності за позивачем ОСОБА_1 на садовий будинок в садовому товаристві «Березань» №83 Недрянської сільської ради, Баришівського району Київської області.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 88, 208, 209,212, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1220, 1261, 1268, 1270 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце реєстрації: місто Київ, вулиця Алма-Атинська, будинок № 7а, право власності на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, Баришівський район, Недрянська сільська рада, Садове товариство "'Березань", будинок № 83, що належав ОСОБА_2, який помер 17 жовтня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_4