АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

25 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Слободянюк С.В., Махлай Л.Д.,

секретаря: Синявського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 грудня 2015 року

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ІНВЕСТ ГРУП», до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу квартири та за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ІНВЕСТ ГРУП», про визнання зобов'язань припиненими у зв'язку з їх повним виконанням, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2015 року відповідачі звернулися до суду з заявою про відстрочку виконання заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15.10.2014 у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» (далі - ПрАТ «ФФ «Дарниця»), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ІНВЕСТ ГРУП» (далі - ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ГРУП»), до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу квартири та за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПрАТ «ФФ «Дарниця» про визнання зобов'язань припиненими у зв'язку з їх повним виконанням, зобов'язання вчинити дії.

Вказували, що заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.10.2014 позовні вимоги ПрАТ «ФФ «Дарниця» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 14.02.1997 у розмірі 237 555,11 грн. В задоволені зустрічного позову відмовлено.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що на їх утриманні знаходиться син, який є інвалідом 1-ї групи з дитинства, а вони не працюють. Вказували, що відстрочка виконання вказаного рішення суду необхідна для оскарження рішення в касаційній інстанції. Посилалися на скрутне фінансове становище.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 грудня 2015 року в задоволені заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, відповідачі звернулися до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просили її скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовували доводами заяви та посилалися на незаконність ухвали суду першої інстанції. Вказували, що судом не враховано матеріального становища відповідачів.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити з підстав наведених в ній.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги заяви про відстрочу виконання рішення суду не ґрунтуються на вимогах закону, а обставини на які посилаються заявники , як на підставу відстрочки виконання рішення суду, не носять винятковий характер.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.10.2014 позов ПрАТ «ФФ «Дарниця» задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 14.02.1997 у розмірі 237 555,11 грн. В задоволені зустрічного позову відмовлено.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30.06.2015 заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 15.10.2014 залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.10.2015 апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилено та заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15.10.2014 залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15.10.2014 та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22.10.2015 залишено без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 по справі №1-7/2013, є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Разом з цим, відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Тобто, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, його виконання може бути відстрочено на певних умовах.

При вирішенні питання про розстрочку або відстрочку виконання рішення повинні бути ураховані інтереси стягувача та оцінені повідомлені боржником обставини, на які він вказує, як на підставу розстрочки або відстрочки виконання рішення та які повинні бути суттєвими, в залежності від чого установлюється можливість задоволення такої заяви.

Розстрочка або відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Закон пов'язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення суду лише з об'єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26 грудня 2003 року при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

В судовому засіданні заявники пояснили, що фактично з рішенням суду не погоджуються, а відстрочка виконання рішення надасть можливість оскаржити його в касаційному порядку.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги щодо відстрочки виконання рішення суду у зв'язку з його касаційним оскарженням не є підставою для відстрочення виконання рішення в розумінні ст. 373 ЦПК України, а тому не заслуговують на увагу колегії суддів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги і залишення без змін ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. 208, 218, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді

Справа № 753/12627/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/13821/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Даниленко В.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.