Провадження № 22-ц/783/1981/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Штефаніци Ю. Г., Мельничук О. Я.

при секретарі: Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 20 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Львівського головного регіонального відділення АТ «Брокбізнесбанк», ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 ОСОБА_3

Вважає його незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

У апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_4 приховав від неї свою майнову неспроможність виконувати зобов»язання за кредитним договором і у разі порушення покладених обов»язків перед АТ «Брокбізнесбанк», а тому в наступному будуть порушені її права, так як банк буде мати право звернути стягнення на квартиру, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності. Тому вважає, що висновки суду про те, що кредитний договір жодним чином не впливає на зобов»язання ОСОБА_2 як дружини боржника, співласниці предмета іпотеки та такий не створює жодних правових наслідків є безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Крім того, вказує на те, що на момент укладення оспорюваних договорів, спілкування ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було обмежено, внаслідок чого 07 серпня 2007 року між ними шлюб було розірвано. Судом першої інстанції не враховано, що додатковий договір № 2 від 25.11.2007 року до кредитного договору та договір про внесення змін до договору іпотеки від 26.11.2007 року, були укладені в той час, коли позивач не перебувала у шлюбних відносинах з ОСОБА_4

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно положень ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законим є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Згідно ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

20.09.2005 року між ОСОБА_4 та АБ «Брокбізнесбанк» в особі Львівської філії АБ «Брокбізнесбанк» було укладено кредитний договір № 188, згідно умов якого ОСОБА_4 отримав кредит в сумі 680 000,00 грн. зі сплатою 18% річних терміном на 3 роки (а.с. 6).

26.11.2007 року між ОСОБА_4 та АБ «Брокбізнесбанк» в особі Львівської філії АБ «Брокбізнесбанк» було укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № 188 від 20.09.2005 року, згідно умов якого суму кредиту було збільшено до 300 000,00 доларів США зі сплатою 13% річних терміном до 19.09.2010 року (а.с. 8).

З метою забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором, 20.09.2005 року між ОСОБА_4 та АБ «Брокбізнесбанк» в особі Львівської філії АБ «Брокбізнесбанк» було укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_4 передав у іпотеку квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 9-11).

Крім того, 20.09.2005 року між ОСОБА_4 та АБ «Брокбізнесбанк» в особі Львівської філії АБ «Брокбізнесбанк» було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя (а.с. 12).

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 03.12.2013 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.27 ч.1 ст.366, ч.4 ст.358 КК України на підставі ст.49 КК України та закрито провадження у справі. Вироком встановлено, що ОСОБА_4 у співучасті з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було виготовлено завідомо підроблену довідку про доходи з метою її подальшого використання у ЛФ АТ «Брокбізнесбанк» для отримання кредиту.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 19.03.2012 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 в частині визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки та договору про задоволення вимог іпотекодержателя (а.с.34-36).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 надала свою згоду на передачу в іпотеку ОСОБА_4 квартиру, що знаходится за адресою АДРЕСА_2, загальною площею 98,7 м. кв., яка придбана ними під час зареєстрованого шлюбу та є спільною сумісною власністю.

Позивачем не доведено, а судом не здобуто належних та допустимих доказів, які б давали підставу вважати, що ОСОБА_4 було навмисно введено в оману ОСОБА_2 щодо його фінансового становища, оскільки на час укладення оспорюваних договорів вони були у зареєстрованому шлюбі, проживали разом, вели спільне господарства, тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Крім того, ОСОБА_2 не була стороною оспорюваних правочинів, а тому обману щодо неї при вчиненні оспорюваних правочинів не могло бути. З наведених мотивів, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 307, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 20 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Штефаніца Ю. Г.

ОСОБА_7