АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/1164/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1044/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Ярмолюка О.І.,

суддів Власенка О.В., Пастощука М.М.

секретар Шевчук Ю.Г.,

з участю представника стягувача ОСОБА_1,

представника боржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця за апеляційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2016 року,

встановила:

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 (далі державний виконавець), які вчинені ним у виконавчому провадженні № 24670207.

ОСОБА_3 зазначив, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 листопада 2009 року стягнуто солідарно з нього, ОСОБА_3, а також з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (далі ПАТ «ВТБ Банк») 1545149 доларів 09 центів США заборгованості за кредитним договором. На підставі цього рішення 25 листопада 2010 року судом видано виконавчий лист № 2-5899/09, який стягувачем був направлений на виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі відділ ДВС). Постановою державного виконавця Каращук К.Л. відкрито виконавче провадження № 24670207. У подальшому ПАТ «ВТБ Банк» частково задовольнило свої вимоги за рахунок предмета іпотеки та відступило належне йому право вимоги за кредитним договором іншій особі. У 2014-2015 роках заявник і новий кредитор ОСОБА_8 у мирний спосіб врегулювали всі питання з виконання рішення суду, внаслідок чого 23 квітня 2015 року остання звернулася до відділу ДВС із заявою про повернення виконавчого листа стягувачу. Не зважаючи на це, лише 30 липня 2015 року державний виконавець вчинив у виконавчому провадженні перші дії та виніс постанови: про заміну сторони виконавчого провадження, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про стягнення з боржника виконавчого збору, про повернення виконавчого документа стягувачеві. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2015 року визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору. Дії державного виконавця з винесення постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження є незаконними. Після надходження до відділу ДВС письмової заяви стягувача ОСОБА_8 про повернення їй виконавчого документа у державного виконавця були відсутні підстави для арешту майна боржника.

За таких обставин ОСОБА_3 просив суд визнати постанову державного виконавця від 30 липня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження незаконною і скасувати цю постанову.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2016 року скаргу задоволено.

Суд виходив з того, що оскаржувані дії державного виконавця є неправомірними.

В апеляційній скарзі Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України просить скасувати ухвалу суду посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, представники сторін виконавчого провадження зазначили, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, тому відсутні підстави для її скасування.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Встановлено, що заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 листопада 2009 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк», яке в подальшому змінило свою назву на ПАТ «ВТБ Банк» 1545149 доларів 09 центів США заборгованості за генеральною угодою від 17 липня 2007 року № 05/2007 з додатковою угодою до неї від 22 липня 2008 року № 05/2007-ДУ-1 та кредитним договором від 22 липня 2008 року № 25.74-05/08-СК.

На підставі цього рішення 25 листопада 2010 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області видав виконавчий лист № 2-5899/09, боржником у якому зазначено ОСОБА_3 15 лютого 2011 року стягувач предявив указаний виконавчий лист до відділу ДВС для примусового виконання.

Постановою державного виконавця Каращук К.Л. від 15 лютого 2011 року відкрито виконавчі провадження № 24670207. У цій постанові державний виконавець запропонував боржнику добровільно виконати рішення суду у семиденний строк з дня отримання копії постанови.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2015 року замінено стягувача у виконавчому провадженні ПАТ «ВТБ Банк» на ОСОБА_8

23 квітня 2015 року ОСОБА_8 звернулася до відділу ДВС із заявою про повернення виконавчого документа стягувачу. Цю заяву відділ ДВС одержав 28 квітня 2015 року.

Натомість, 30 липня 2015 року державний виконавець виніс три постанови: про заміну назви сторони виконавчого провадження, а саме стягувача відкрите акціонерне товариство «ВТБ Банк» на ОСОБА_8; про стягнення з боржника 154514 доларів 90 центів США виконавчого збору; про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме накладення арешту на майно ОСОБА_3 у межах суми стягнення 1545149 доларів 09 центів США.

Крім того, у той же день державний виконавець прийняв постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі Закон № 606-ХІV).

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2015 року визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця від 30 липня 2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору.

Зазначені обставини підтверджуються виконавчим провадженням № 24670207 та наявними у справі письмовими доказами.

Статтею 383 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону № 606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону № 606-ХІV, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 57 Закону № 606-ХІV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт майна боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншому органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження (ч. 1 ст. 50 Закону № 606-ХІV).

Після надходження до відділу ДВС заяви стягувача ОСОБА_8 про повернення їй виконавчого документа відпала необхідність у забезпеченні реального виконання рішення суду. Отже, у державного виконавця були відсутні підстави для арешту майна ОСОБА_3

За таких обставин суд першої інстанції правильно виходив з того, що дії державного виконавця з винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження є неправомірними.

Доводи апеляційної скарги не спростовують даного висновку суду.

Ухвала суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відхилити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_9

Судді: /підпис/ ОСОБА_10

/підпис/ ОСОБА_11

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_12

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 81