Справа № 605/177/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"30" червня 2016 р. Підгаєцький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Ігнатової Г.В., при секретарі Чебан.В..В.за участю представника позивача ОСОБА_1 ,ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог відділ ДВС Підгаєцького РУЮ про збільшення розміру відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_4 він же ОСОБА_6, про збільшення розміру відшкодування шкоди у зв'язку з збільшенням розміру мінімальної заробітної плати,посилалась на те, щовироком Підгаєцького районного суду від 06.11.2007 р. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину та призначено відповідне покарання.Також, цим же вироком, на його користь було стягнуто з відповідача ОСОБА_4- 10 000 грн. компенсації в рахунок відшкодування моральної шкоди За виданим судом виконавчимлистом Відділом ДВС Підгаєцького районного управління юстиції Тернопільської області розпочато та проводиться примусове виконання рішення суду. Позивач посилаючись на те, що відповідач свідомо уникає виплат визначених судом, та за період з 2008 року по теперішній час не здійснив перерахунок виплат лише на загальну суму 1600 грн., уточнивши позовні вимоги, посилаючись на вказане, а також на те, що грошове зобов'язання виникло за рішенням суду, остаточно просить суд на підставі ст.1208 ЦК України у зв'язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати стягнути з ОСОБА_6 ( за вироком ОСОБА_4) за період з січня 2009 року по березень 2016 року відшкодування моральної шкоди у збільшеному розмірі до 20566 грн.

Під час судового розгляду справи представники позивача змінювали підставу позову.

При розгляді справи позивач ОСОБА_3 подав позовну заяву про відшкодування шкоди з урахуванням встановленого індексу інфоляції, застосувавши до суми спричиненої йому відповідачем моральної шкоди вимоги ч.2 ст. 625 ЦК України за період з січеня 2009 р. по березень 2016 р., яка складає в розмірі 23351 грн .Посилаючись на те, що грошове зобов'язання виникло за рішенням суду, яке не виконано, хоча проводяться відповідні дії щодо його примусового виконання. за виконавчим документом Підгаєцького районного суду № 1-29/2007 від 27.01.2009, просив застосувати вимоги ч.2 ст. 625 УК України та стягнути з відповідача інфляційні витрати в розмірі 23351 грн.

Вказані вимоги за клопотанням ( заява про уточнення позовних вимог позивача ОСОБА_3 за вх.. №1444 від 13.03.2016), яка при судовому розгляді справи була підтримана представниками позивача були залишені без розгляду .

Також , позивачем в обґрунтування своїх вимог подано розрахунок від 19 травня 2016 року,в якому зазначає, оскільки, з часу звернення вироку до примусового виконання пройшло пять років і за цей час підвищилася вартість життя та збільшився розмір мінімальної заробітної плати, то стягнута на його користь сума моральної шкоди підлягає індексації, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати за період з січня 2009 року по березень 2016 року включно, що і становить 20566 грн..

Посилаючись на вимоги ч. 2 ст. 1208 ЦК України, представники позивача остаточно просили стягнути з відповідача індексацію в зв'язку із збільшенням мінімального розміру заробітної плати несплаченої за рішенням суду грошової суми моральної шкоди за період з січеня 2009 року по березень 2016 року в розмірі 12166 грн. Вказані вимоги ними підтримано в повному обсязі та просили їх задовільнити.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання 30.06.2016 року не з'явилися по невідомій для суду причині, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Разом з тим в попередніх судових засіданнях при судовому розгляді справи відповідач та його представник позовні вимоги не визнали та пояснили, що вимоги ст. 1208 ЦК України, на яку посилається позивач, на правовідносини, що виникли між сторонами, не розповсюджуються. Окрім цього, представник відповідача ОСОБА_7 вважає безпідставними вимоги позивача на перерахунок раніше визначеного розміру відшкодування позивачу моральної шкоди, завданої смертю його брата, з підстав на величину індексу інфляції та збільшення розміру мінімальної заробітної плати, за не виконання рішення суду протягом тривалого часу. Також вказав на те, що присуджена сума на відшкодування моральної шкоди носить разовий характер, рішення про стягнення цих сум знаходяться на стадії виконання.

Представник третьої особи без самостійних вимог відділу Державної виконавчої служби Підгаєцького районного управління юстиції в судові засідання не зявлялись, та причин своєї неявки не повідомляли, що не перешкоджає у відповідності до вимог ч.2 ст.169 ЦПК України судовому розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення сторін які брали участь у справі, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим у відповідності до норм цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом були надані рівні права сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості, розяснені права, у тому числі щодо можливості зміни підстав та предмету позову.

Судом встановлено, що вироком Підгаєцького районного суду від 06 листопада 2007 року, який набрав законної сили, ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1ст.119 КК України, та йому було призначено кримінальне покарання.

Також цим вироком задоволено цивільний позов ОСОБА_3 про відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди й стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 10 000 грн. Стягнута з відповідача на користь позивача рішенням суду сума відшкодування моральної шкоди відноситься до доходів, які мають разовий характер.

21 липня 2010 року відділом ДВС Підгаєцького РУЮ відкрито виконавчі провадження за виконавчим листом по справі №1-29/2007, виданим 27.01. 2009 року Підгаєцьким районним судом Тернопільської області.

На час розгляду дійсної справи зазначене судове рішення в частині стягнення моральної шкоди в повному обсязі не виконано. З наданих позивачем відповідей ВДВС Підгаєцького РУЮ від 16.10.2015 р. за № 2478 (а.с. 10) вбачається, що судове рішення не виконано, хоча проводяться відповідні дії щодо його примусового виконання.

Як пояснили представники позивача та підтвердив відповідач під час судового розгляду справи на даний час борг відповідачем погашено не в повному обсязі. Причому, відділом ДВС перераховувалися кошти, сплачені ОСОБА_4 на рахунок відділу ДВС, на рахунок ОСОБА_3, через значні проміжки часу. ( трьома платежами) Зазначені обставини підтверджуються і копією листа відділу ДВС Підгаєцького РУЮ в Тернопільській області №925 та 926 від 20.04.2016 року

Відповідно до ч.5 ст. 23 ЦК України відшкодування моральної шкоди є компенсацією за втрати немайнового характеру, тому вона відшкодовується одноразово

Правові норми параграфу 2 глави 82 «Відшкодування шкоди» ЦК України регулюють правовідносини, які виникають з приводу відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

У відповідності із частиною першою ст. 1208 Цивільного Кодексу України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду.

Правовідносини, які виникають відповідно до ч.1 ст.1208 ЦК України, врегульовані Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року, який набрав чинності 01.01.2003року, та постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 року «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію доходів громадян», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

Як випливає зі ст. 1200 ЦК України під відшкодуванням шкоди, завданою смертю потерпілого, яка підлягає індексації відповідно до ст. 1208 ЦК України, розуміється відшкодування заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають право на відшкодування шкоди,особам визначеним даною статтею. І саме ця сума підлягає індексації відповідно до ст. 1208 ЦК України.

У той же час, відповідно ст. 1168 ЦК України, не передбачає індексації розміру відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, вимоги ст. 1208 ЦК України стосуються збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровю або смертю, тобто грошових щомісячних виплат триваючих у часі зобов'язань, а не моральної шкоди, яка стягується за рішенням суду одноразово.

Разом з тим, стягнута з відповідача на користь позивача рішенням суду , зокрема вироком Підгаєцького районного суду від 06 листопада 2007 року , сума у відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю брата позивача, одноразово в сумі 10000 гривень, відноситься до виплат, які мають разовий характер, що не стягується частинами, спеціальною нормою ЦК України - ст.1167 ЦК України не передбачено індексації моральної шкоди, а отже, не підлягають індексації на підставі частини 1 ст. 1208 ЦК України

Отже, зі змісту наведених норм закону випливає, що за правилами ст. 1208 ЦК України підлягає індексації у разі підвищення вартості життя лише розмір виплат у відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я,або смертю, які не мають разового характеру та стягуються щомісячними платежами на протязі тривалого часу.

Разом з тим, стягнута з відповідача на користь позивача рішенням суду , вироком Підгаєцького районного суду від 06 листопада 2007 року , сума у відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю брата позивача, відноситься до виплат, які мають разовий характер, а отже, не підлягають індексації на підставі частини 1 ст. 1208 ЦК України

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги про збільшення розміру відшкодування моральної шкоди у зв'язку з підвищенням вартості життя не ґрунтуються на законі, оскільки не поширюються на збільшення розміру одноразового відшкодування моральної шкоди, яке вже було визначено судовим рішенням та індексації не підлягає, а тому суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача не ґрунтуються на законі та не можуть бути задоволені.

Що стосується вимог позивача проте, що розмір моральної шкоди повинен бути збільшений у зв»язку з збільшення розміру мінімальної заробітної плати, відповідно до ч. 2 ст. 1208 ЦК України, суд приходить до наступного.

Згідно ч.2 ст.1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розмірі мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду.

Правовідносини, що виникли між сторонами після набрання вироком Підгаєцького районного суду законної сили, регулюються Законом України «Про виконавче провадження», який визначає відповідальність сторін за невиконання судового рішення та захист прав стягувача у виконавчому провадженні та не передбачає стягнення з боржника збільшення розмір відшкодування моральної шкоди у відповідності до збільшення розміру мінімальної заробітної плати за час неналежним виконанням судового рішення.

Оскільки позивачу вироком суду визначено розмір відшкодування моральної шкоди не у відповідності до мінімальної заробітної плати та виходячи із заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що немає підстав для збільшення відшкодування моральної шкоди відповідно до вимог ч. 2 ст. 1208 ЦК України

Моральна шкода відшкодовується одноразово, тобто збільшенню не підлягає, а відповідно в позові необхідно відмовити.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За статтею 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України передбачено, що ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження по справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Позивач не надав суду доказів, що він має пільги або звільнений від сплати судових витрат, а тому суд, у відповідності до п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 01.09.2015 р., вважає необхідним стягнути з нього судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст. 1167, 1168, 1195, 1208 ЦК України ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд , -

В и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог відділ ДВС Підгаєцького РУЮ про збільшення розміру відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: підпис ОСОБА_8