Справа № 642/1030/16-ц
Провадження № 2/642/688/16
24 червня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді Грінчук О.П.,
За участю секретаря Радько В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Ленінський районний відділ у м.Харкові Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
позивач подав до суду позов та просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, вказуючи про те, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-проаджу від 30.11.1993 року. Вказана квартира є однокімнатною, ізольованою, загальною площею 28,6 кв.м. За вказаною адресою з 16.11.2005 року зареєстрвоаний племінник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою дільниці № 62 КП "Жилкомсервіс" № 162 від 19.02.2016 року. ОСОБА_3 за вказаною адресою з лютого 2015 року не мешкає , бо разом зі своєю дружиною виїхав на проживання до Російської Федерації. Таким чином, з лютого 2015 року відповідач житловим приміщенням не користується, його особистих речей у квартирі немає.Враховуючи, що він у добровільному порядку не знімається з реєстрації за вказаною адресою, тому це порушує законні права Позивача як власника. У зв'язку із вищевикладеним вона звернулася до суду із вищевказаним позовом.
У судове засідання позивач не зялася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали справи.
Третя особа у судове засідання не з'явилася,про час і розгляду справи повідомлялася належним чином.
Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
у відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Так, власником квартири АДРЕСА_2, являється ОСОБА_2, на підставі договору купівлі-проаджу від 30.11.1993 року(а.с.13-14).
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 19.02.2016 р., за адресою: АДРЕСА_3., зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3(а.с.24)
Як вбачається із відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 16.06.2016 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перетнув державний кордон України 02.02.2015 року на поїзді "20 Харків-Москва"(а.с.12).
Відповідно до наданих позивачем квитанцій, вона самостійно здійснює оплату комунальних послуг ( а.с. 27-30)
Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до п.3.1. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, який затверджено Наказом МВС України від 22.11.2012 року:" Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою".
Зазначені вище положення дублюються також у ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".
Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що наявність реєстрації відповідача у квартирі, власником якої є позивач, порушує його права на вільне володіння та користування приватною власністю, тому позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_4.
Питання про розподіл судових витрат вирішується відповідно до ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 130, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України; ст. ст. 319, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України суд, -
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Ленінський районний відділ у м.Харкові Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_4.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір у сумі 551, 20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок).
Відповідач має право звернутися до Ленінського районного суду м. Харкова з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, в апеляційний суд Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: