Справа № 203/2401/16-ц
Провадження № 2/0203/958/2016
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Давіденко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_3 предявила через суд позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 19 серпня 2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає і знаходиться на утриманні позивача, проте відповідач після припинення фактичних шлюбних відносин, проживаючи окремо від них з сином, не бере належної участі у витратах необхідних для виховання і розвитку дитини, хоча має такий обовязок, тому позивач, згідно уточнених позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 600,00 грн. на місяць до досягнення дитиною повноліття, а також допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Позивач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду 13 червня 2016 року подала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримуючи остаточні позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подавши через канцелярію суду 13 червня 2016 року заяву про визнання позову в повному обсязі з розглядом справи у його відсутність, вказавши, що працює ДПВО ПМЗ на посаді інженера-технолога ІІ категорії, де отримує заробітну плату, проте наполягав на стягненні з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн. на утримання сина ОСОБА_3. Також в заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності.

На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, враховуючи принцип диспозитивності за ст.11 ЦПК України та положення ч. 4 ст.174 ЦПК України, вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 19 серпня 2006 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Кіровським відділом реєстрації акт цивільного стану Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис №330 (а.с.3). Від сторін як подружжя походить дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Кіровським відділом РАЦС Дніпропетровського МУЮ 01 серпня 2007 року серії І-КИ №132237 (а.с.8).

Судом встановлено, що дитина проживає разом з матр?ю, окремо від батька, що підтверджується довідкою квартального комітету №47 Красногвардійського райвиконкому м. Дніпропетровська від 08 червня 2016 року (а.с.16), про склад сім?ї ОСОБА_3

Позивач працює в ДП «КБ «Південне» з 06 вересня 2001 року на посаді провідного інженера та за даними довідки про доходи від 08 червня 2016 року №7/825 за період з грудня 2015 року по травень 2016 року отримала 66394,51 грн. (а.с.17-18, 19).

Також судом встановлено, що відповідач працює в ДП ВО «Південний машинобудівний завод» на посаді інженера-технолога ІІ категорії, де отримує нерегулярну заробітну плату в різному розмірі.

Крім того, судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, має нормальний стан здоровя, інших осіб на утриманні не має.

Оскільки судом зясовано, що домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дітей між сторонами у даній справі досягнуто не було, відповідач з дитиною не проживає, регулярного утримання їй не надає, то належить визнати, що ним порушено покладений на нього статтею 180 СК України обовязок по утриманню, який є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов'язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, а тому вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача за цим позовом на користь позивача аліментів на утримання малолітньої доньки.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Вирішуючи спір про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ч. 3 ст. 181, ст.184 СК України, які передбачають присудження за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліменти) у твердій грошовій сумі за заявою платника або одержувача аліментів, у тому випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

З урахуванням наведеного, з огляду на заяву як позивача, так і відповідача про вид стягуваних аліментів, судом у даній справі вбачаються підстави для присудження аліментів у твердій грошовій сумі та, при визначенні розміру суми аліментів, які підлягають сплаті, судом береться до уваги обов'язок участі обох батьків у матеріальному утриманні дітей, матеріальний стан та стан здоровя дитини, наявність у відповідача доходу від трудової діяльності, проте який є нерегулярним, розмір необхідного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який з 01 травня 2016 року і на час розгляду справи на дитину віком від 6 до 18 років 1531,00 грн., а також інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, матеріальний стан позивача, яка має дохід від трудової діяльності в розмірі вищому від мінімальної заробітної плати, а відтак, суд, виходячи з того, що за рівного обовязку з утримання від кожного з батьків кожна дитина має бути забезпечена не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, вважає справедливим та співмірним визначити розмір стягуваних аліментів в сумі 600,00 грн., що становить не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на дитину ОСОБА_3 Олега, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи проводити стягнення з 25 травня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно зі ст.ст. 81,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 214, 215, 367, 81, 88, 222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 600,00 грн. (шістсот гривень 00 коп.) до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 25 травня 2016 року.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах місячних платежів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. (п?ятсот п?ятдесят одну гривню 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Колесніченко