РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/145/16-ц
Провадження № 2/327/68/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2016 року смт.Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кущ Т.М.,

при секретарі судового засідання Вьюкіній Г.В.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Розівського районного суду Запорізької області позовну заяву ОСОБА_1 до комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради (далі КП «Облводоканал») про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В :

08 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому вказав, що з 04 серпня 2014 року він працював на посаді енергетика в Розівському експлуатаційному цеху водопостачання КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради (далі Розівський ЕЦВ КП «Облводоканал») та звільнився 09 березня 2016 року на підставі ст.38 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) за власним бажанням. З дня звільнення по час звернення до суду відповідач не виплатив йому заборгованість по заробітній платі в сумі 3442 грн. 77 коп. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 09 березня 2016 року по 08 червня 2016 року в сумі 9931 грн. 71 коп.. Вважаючи, що такі дії суперечать чинному законодавству, прохав стягнути належні йому суми з Розівського ЕЦВ КП «Облводоканал».

30 червня 2016 року під час судового розгляду було задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 та визнано належним відповідачем по справі КП «Облводоканал» (а.с.25,31).

Ухвалою суду від 05 липня 2016 року позов ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача КП «Облводоканал» заборгованості по заробітній платі в сумі 3442 грн. 77 коп. залишено без розгляду за заявою позивача (а.с.37). При цьому, ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги та посилаючись на виплату 13 червня 2016 року заборгованості по заробітній платі в повному обсязі, прохав стягнути з КП «Облводоканал» середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 09 березня 2016 року до 13 червня 2016 року в розмірі 9931 грн. 71 коп. (а.с.35).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по тих підставах, які були вказані в заяві з урахуванням уточнень позовних вимог, надав відповідні пояснення, позов прохав задовольнити.

Позицію позивача ОСОБА_1 підтримав його представник ОСОБА_2, надавши судові відповідні пояснення.

Представник відповідача КП «Облводоканал» ОСОБА_3 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 визнав, зазначені в ньому обставини не оспорював, надавши судові відповідні пояснення. Разом з тим, представник відповідача зазначив, що невиплата заробітної плати позивачу сталася через відсутність грошових коштів на рахунках підприємства, тобто не з вини роботодавця.

Згідно з ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Згідно статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до статті 115 КЗпП України, статті 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З матеріалів справи випливає, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з КП «Облводоканал», зокрема, за наказом №16к від 04 серпня 2014 року він був прийнятий на посаду енергетика Розівського ЕЦВ КП «Облводоканал», який є відокремленим підрозділом КП «Облводоканал» та не є юридичною особою (а.с.3-4,5).

Наказом №07к від 09 березня 2016 року ОСОБА_1 був звільнений із займаної посади на підставі статті 38 КЗпП України, за власним бажанням (а.с.3-4,6).

Під час звільнення з позивачем ОСОБА_1 не було проведено повного розрахунку та на час його звернення до суду була наявна заборгованість по заробітній платі в сумі 3442 грн. 77 коп. за період з лютого 2016 року по березень 2016 року, у тому числі за квітень 2016 року - компенсація за невиплачену заробітну плату (а.с.7).

Вищезазначена заборгованість по заробітній платі відповідачем була повністю виплачена позивачу 13 червня 2016 року (а.с.35).

З довідки, виданої Розівським ЕЦВ КП «Облводоканал» вбачається, що середня заробітна плата ОСОБА_1 складає 3310 грн. 57 коп. (а.с.8).

Таким чином, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 09 березня 2016 року до 13 червня 2016 року, з розрахунком якого погоджується суд, складає 9931 грн. 71 коп..

Встановлені обставини у справі сторони визнали, їх не оспорювали, а тому згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню.

Разом з тим, відповідно до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Таким чином, посилання представника відповідача ОСОБА_3 на відсутність на рахунках роботодавця КП «Облводоканал» грошових коштів для виплати заробітної плати працівникам, у тому числі при їх звільненні, не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при його звільненні.

Виходячи з викладеного, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при його звільненні, а саме, за період з 09 березня 2016 року до 13 червня 2016 року в сумі 9931 грн. 71 коп., а тому позов підлягає задоволенню.

Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Частиною третьою статті 2 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

При зверненні до суду 08 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви не сплачував, ціна позову на час звернення до суду склала 13374 грн. 48 коп., а після уточнення позовних вимог - 9931 грн. 71 коп..

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача КП «Облводоканал» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 378 грн. 00 коп. (для юридичних осіб 1,5% від задоволених позовних вимог, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року). Згідно статті 13 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 1 січня 2016 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1378 грн..

Керуючись ст.43 Конституції України, ст.24 Закону України «Про оплату праці», стст.115-117 КЗпП України, стст.10,11,60,88,174,209,212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, - задовольнити.

Стягнути з комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради (69057, м.Запоріжжя, вул.Перемоги 129-А, ) на користь ОСОБА_1, який народився 06 травня 1994 року в смт. Розівка Розівського району Запорізької області (зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (раніше вул. Леніна) буд.120-а, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1), середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 09 березня 2016 року по 13 червня 2016 року в розмірі 9931 (девяти тисяч девятисот тридцяти однієї) гривні 71 (сімдесяти однієї) копійки.

Стягнути з комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради судовий збір в дохід держави в сумі 1378 (однієї тисячі трьохсот сімдесяти восьми) гривень 00 копійок (отримувач коштів: Державний бюджет Розівського району Запорізької області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37473878; банк отримувача: УДК у Розівському районі ГУ ДКУ у Запорізькій області; код банку отримувача (МФО) 813015; рахунок отримувача №0293; код класифікації доходів бюджету 22030001).

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.М.Кущ