Справа № 761/4395/16-ц
Провадження № 4-с/761/130/2016
У Х В А Л А

Іменем України

29 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.

за участю представника скаржника: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», державний виконавець виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Шарков Олександр Олександрович про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла вказана скарга.

В скарзі скаржник просить: визнати бездіяльність державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ в м.Києві Шаркова О.О., що полягає у невчиненні дій щодо повернення виконавчого листа №2-7883/11 від 27.11.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» суми боргу у розмірі 1 714 778,58 грн., ВП №46779228 стягувачу, протиправною; зобов'язати державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ в м.Києві Шаркова О.О. винести постанову про повернення виконавчого листа №2-7883/11 від 27.11.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» суми боргу у розмірі 1 714 778,58 грн., ВП №46779228 стягувачу.

Скаргу заявник обгрунтовує тим, що на виконанні у ДВС Печерського РУЮ у м.Києві знаходиться виконавчий лист, виданий Шевченківським районним судом м.Києва по стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» суми боргу у розмірі 1 714 778,58 грн., ВП №46779228.

Як зазначає заявник, у боржника відсутнє майно на яке може бути звернуто стягнення, а тому державний виконавець у відповідності до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» повинен був повернути виконавчий лист стягувачу. Також заявник зазначає, що державним виконавцем у строки, визначені Законом не проведено відповідних дій щодо з'ясування майнового стану боржника.

10.11.2015 року представником ОСОБА_2 направлено до ВДВС заяву про повернення виконавчого листа, проте жодних дій щодо повернення виконавчого листа вчинено не було.

В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав та просив задовольнити її в повному обсязі.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, до суду надійшли пояснення А.Л.Соболєва в яких він зазначає, що 05.04.2016 року йому передано вказане виконавче провадження та в межах виконавчого провадження звернуто стягнення на заробітну плату боржниці.

Представник ПАТ КБ «Надра» в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, пояснення чи заперечення до суду не надійшли. А тому суд продовжив розгляд справи у відсутність сторін, які не з'явились в судове засідання.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника заявника, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги за наступних підстав.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення)..

Статтею 11 цього ж Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як встановлено в судовому засіданні, 15.06.2011 року Шевченківським районним судом м.Києва проголошено рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ КБ «Надра» суму боргу за кредитним договором №259/П/РП/2008-840 від 11.06.2008 року в розмірі 215 982,67 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 1 712 958,58 грн., витрати по сплаті судового збору 1 700,00 грн. та витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

27.05.2013 року видано виконавчий лист на виконання рішення суду.

Постановою державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м.Києві Шаркова О.О. від 09.03.2015 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення суду.

10.11.2015 року представник ОСОБА_2 направив заяву до ВДВС Печерського РУЮ у м.Києві та просив винести постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві, оскільки у боржників відсутнє майно на яке може бути звернуто стягнення.

Суду були надані докази направлення вказаної заяви, проте докази отримання вказаного листа надані не були.

Постановою державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м.Києві Соболєва А. від 28.04.2016 року звернуто стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_2

Частина 2 ст.387 ЦПК України передбачає, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права та свободи.

Державний виконавець у відповідності з ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право (ч.3 ст.11 Закону), зокрема: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Крім того, частина 8 статті 52 Закону передбачає, що державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Стаття 47 Закону України «Про виконавче провадження» визначає випадки за яких виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувану, зокрема у разі, якщо, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

В судовому засіданні суду не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності у боржника майна на яке можна було звернути стягнення. Також представником скаржника не було спростовано інформацію про роботу боржника в ТОВ «Таймопт».

Отже, враховуючи, що суду не було надано доказів, що у боржника відсутнє майно на яке може бути звернуто стягнення, державним виконавцем звернуто стягнення на заробітну плату боржника, суду не надано доказів, що лист від 10.11.2015 року отриманий ВДВС Печерського РУЮ у м.Києві, тому суд не вбачає підстав для задоволення скарги в частині зобов'язання державного виконавця винести постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві та визнання бездіяльності у невчиненні дій щодо повернення виконавчого листа стягувачеві протиправною.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.383-389 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_2, заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», державний виконавець виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Шарков Олександр Олександрович про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м.Києва до Апеляційного суду м.Києва. Сторона, яка приймала участь у справі, але не була присутня при проголошенні ухвали може її оскаржити протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Н.Г.Притула