У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 01 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, у якому з урахуванням уточнень просив стягнути із ОСОБА_4 заборгованість за договором позики в розмірі 394 347 грн 63 коп.

Свої вимоги мотивував тим, що 01 березня 2010 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, згідно із яким він надав у борг ОСОБА_4 кошти в сумі 25 тис. доларів США із терміном повернення до 30 червня 2010 року.

Посилаючись на те, що відповідач не виконав свої зобов'язання, позивач просив позов задовольнити на підставі ст. ст. 526, 1046-1051 ЦК України.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 грудня 2015 року, залишеним ез зміни ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 012 березня 2016 року, позов ОСОБА_5 задоволено. Стягнуто із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 позику в сумі 25 тис. доларів США, що еквівалентно 394 347 грн 63 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідачем прострочено виконання грошового зобов'язання за вказаним договором, у зв'язку з чим він зобов'язаний сплатити суму боргу.

Висновки судів є правильними, відповідають обставинам справи, а також узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судами правильно застосовані.

Доводи касаційної скарги зводяться лише до того, що позов ОСОБА_5 поданий із пропуском строку позовної давності, а документи, зокрема квитанція про його відправлення, датована 29 червня 2013 року, та повідомлення про отримання позову Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 01 липня 2013 року, є сфальсифікованими.

Проте факт фальсифікації нічим не підтверджений, в матеріалах справи такі докази відсутні, а тому вказані твердження є голослівними.

Крім того, оцінка доказів не є компетенцією суду касаційної інстанції в розумінні ст. 335 ЦПК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 01 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

В.А. Черненко

С.П. Штелик