Провадження № 2/331/713/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Антоненко М.В., за участю секретаря Андрієнко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в шлюбі з відповідачем перебуває з 10.03.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізької міської ради, актовий запис № 130. Від шлюбу сторони по справі мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя між позивачем та відповідачем фактично припинилися, спільне господарство не ведеться, у звязку із втратою почуття любові та взаємоповаги один до одного. Позивач вважає, що шлюб не може бути збережено та його збереження суперечило б його інтересам, у звязку з чим, він просить позов задовольнити та розірвати шлюб між подружжям.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 доводи, наведені в обґрунтування позовної заяви підтримав, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову не заперечувала, після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище «Алєксєєва».

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Факт укладення шлюбу між сторонами підтверджується свідоцтвом про шлюб від 10.03.1998 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізької міської ради, актовий запис № 130.

У п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення.

У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 58, 59, 74, 209, 212-215ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізької міської ради, актовий запис № 130 від 10.03.1998 року.

Після розірвання шлюбу громадянці ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище «Алєксєєва» .

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.В. Антоненко