Справа №345/3138/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2016 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гавриленка В.Г.,

секретаря судового засідання Бандура Г.М.,

з участю позивача-відповідача ОСОБА_1,

представника позивача-відповідача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

відповідача-позивача ОСОБА_5,

відповідача-позивача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Калуші цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Підмихайлівської сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання права власності на частку в майні колгоспного двору, зустрічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в колгоспному дворі, зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в колгоспному дворі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вищенаведеним позовом. Свою позицію мотивує тим, що за рішенням Народного суду Калуського району Івано-Франківської області від 18 червня 1970 року їй та її чоловіку виділено стару хату, східну половину недобудованої хати та стайню за теперішньою адресою: вул. І.Франка, 18 в с.Добровляни Калуського району. До 1979 року головою колгоспного двору був її чоловік, а в період з 1980 по 1987 роки вона. В 1987 році позивач разом із синами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у звязку із сімейними обставинами переїхала в с.Підмихайля, а в 1988 році також переїхала її матір ОСОБА_9 Син ОСОБА_10 залишався проживати в будинку в с.Добровляни, де був зареєстрований до смерті- 08.11.2014 року. ОСОБА_1 стверджує, що хоча вони переїхали проживати в с. Підмихайля, в дальнійшому впродовж всіх років вона з синами брали участь працею та коштами в утриманні та веденні спільного господарства. Після смерті сина ОСОБА_11, у травні 2015 року вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_11, де й довідалася, що будинок по вул. І.Франка, 18 в с.Добровляни Калуського району належить її сину ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення Підмихайлівської сільської ради Калуського району № 174 від 15.05.1989 року. Так як позивач-відповідач вважала дане свідоцтво незаконним, то просила суд поновити їй процесуальний строк для звернення до суду та визнати вказане свідоцтво недійсним.

02.12.2015 року ОСОБА_1 змінила предмет позову та просила суд поновити їй строк для звернення до суду з позовом та визнати за нею право власності на частку в колгоспному дворі, а саме на 1/8 частину житлового будинку, розташованого за адресою: вул. І.Франка, 18, с.Добровляни Калуського району Івано-Франківської області, що становить 1/4 частку в колгоспному дворі, який згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15.05.1989 року, виданого Підмихайлівською сільською радою народних депутатів складається із 1/2 житлового будинку, розташованого за вищезазначеною адресою.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звернулися до суду із зустрічними позовами, в яких просять суд визнати за кожним з них право власності на 1/8 частину житлового будинку, розташованого за адресою: вул. І.Франка, 18, с.Добровляни Калуського району Івано-Франківської області, що становить 1/4 частку в колгоспному дворі, який згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15.05.1989 року, виданого Підмихайлівською сільською радою народних депутатів складається із ? житлового будинку, розташованого за вказаною адресою.

В судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_1 позов підтримала просить його задоволити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідачі-позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали позовні вимоги, оскільки вважають, що частка в колгоспному дворі не втрачена, так як кожен з них брав участь в утриманні та веденні спільного господарства в спірному будинковолодінні.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала. Заперечила участь ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5 в утриманні та веденні спільного господарства в будинковолодінні, який належав її покійному батьку. Просить застосувати до даних правовідносин строк позовної давності, оскільки з часу переїзду вищезазначених осіб пройшло 29 років. Після смерті батька ОСОБА_11 його брати - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийшли в дане господарство та намагались косити траву, однак вона викликала міліцію.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав суду заяву про застосування строку позовної давності, оскільки 26.11.1987 року ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5 вибули з господарства в с.Добровляни та прибули в с.Підмихайля по вул. Скородинського, 55, а пізніше 23.04.1988 року у вказане господарство прибула ОСОБА_10, та вважає що позивачі втратили частку у колгоспному дворі по вул. І.Франка, 18 в с.Добровляни Калуського району, оскільки більше трьох років підряд не брали участі своєю працею і коштами у веденні цього господарства, так як вибули в інше господарство у с.Підмихайля, де й проживають на даний час. Відповідно до положень абз. 3 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що згідно рішення Народного суду Калуського району Івано-Франківської області від 18.06.1970 року колгоспний двір ОСОБА_12 в с.Добровляни було розділено на два двори, а саме у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_13- чоловіка позивачки, який помер в 1981 році, виділено стару хату вартістю 1000 крб., східну половину недобудованої хати, що складається з двох кімнат вартістю 1750 крб., та стайню вартістю 180 крб. (а.с. 5).

З відповіді на адвокатський запит, наданої Добровлянською сільською радою 25.06.2015 року № 102 вбачається, що згідно даних погосподарських книг до 1979 року головою даного господарства був ОСОБА_13 (1/2 житлового будинку); з 1980 року головою двору значилася ОСОБА_1 26.11.1987 року сімя вибула на постійне місце проживання в с. Підмихайля. Згідно даних господарських книг з 1991 року по 2014 рік головою даного господарства значиться ОСОБА_11 (а.с. 6-7).

З копії Свідоцтва про право власності на жилий будинок від 15.05.1989 року вбачається, що членам колгоспного двору, головою якого ОСОБА_11, належить 1/2 жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по вул. Франка, 18 в с. Добровляни (а.с. 51).

Разом з тим, як вбачається з відповіді на адвокатський запит № 214, виданої 07.09.2015 року Підмихайлівською сільською радою, згідно погосподарських книг ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з 26.11.1987 року прибули та зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, а з 23.04.1988 року за вказаною адресою зареєстрована також ОСОБА_10 (а.с. 14 )

Свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 пояснили, що інколи бачили ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 біля господарства ОСОБА_11 в с. Добровляни, які допомогали останньому, знають що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлювали паркан. ОСОБА_16 ствердила, що ОСОБА_11 довгий час проживав в дружини в с. Підмихайля, а не в своїй хаті в Добровлянах.

Свідок ОСОБА_17 ствердила, що являється тіткою відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_11 весь час був зареєстрований в своєму будинковолодінні в с.Добровляни, однак довший час проживав в будинку дружини ОСОБА_18 в с. Підмихайля. Дружина часто їздила на сезонні роботи і вона допомагала доглядати за їх дочкою - відповідачкою по справі, ОСОБА_3 ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 переїхали проживати з 1987 року в с.Підмихайля. До ОСОБА_11 - батька відповідачки та власника 1/2 будинку відносились негативно, оскільки останній зловживав спиртним, участі в утриманні та веденні спільного господарства участі не приймали. В даний час ОСОБА_1 хоче щоб її син ОСОБА_6 йшов проживати в даний будинок, оскільки власного не побудував, і тому звернулась з даним позовом до суду.

Свідок ОСОБА_18, мама відповідачки ОСОБА_3, підтвердила факт переїзду позивачів-відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з даного будинку в с. Підмихайля на постійне місце проживання. Не заперечила, що її покійний чоловік ОСОБА_11 проживав з нею та з дочкою в її будинковолодінні в с. Підмихайля, як сім'я. ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в утриманні та веденні спільного господарства участі не приймали, відносились до чоловіка зверхньо, оскільки той зловживав спиртними напоями. Знали, що 1/2 будинку належить йому після смерті діда - ОСОБА_19, а 1/2 належало на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15 травня 1989 року.

Згідно положень ст.ст. 75, 76 та 80 ЦК України в редакції 1963 року позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін. Перебіг строку позовної починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Закінчення строку позовної давності до предявлення позову є підставою для відмови у позові.

Відповідно до розяснень, викладених в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 знали про існування у них права на частку у колгоспному дворі по вул. І.Франка, 18 в с.Добровляни Калуського району Івано-Франківської області, однак з часу вибуття з даного господарства вони не витребовували належну їм частку як членам колгоспного двору у визначеному чинним законодавством порядку. А тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пропустили строк позовної давності. Поважних причин пропуску строків позовної давності суду не наведено та судом не встановлено, то суд вважає доцільним застосувати позовну давність до спірних відносин сторін, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Підмихайлівської сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання права власності на частку в майні колгоспного двору, зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в колгоспному дворі, зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в колгоспному дворі відмовити в звязку з пропуском строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя