Провадження №2-с/760/14/16
У Х В А Л А

/про скасування судового наказу/

28 квітня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі Здорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Києві заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 20 квітня 2012 року Солом'янським районним судом м. Києва за заявою Публічного акціонерного товариства «Київенерго», -

В С Т А Н О В И В:

05.04.2012 Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з ОСОБА_1 в сумі 13127,71 грн., інфляційної складової боргу в розмірі 1535,94 грн та 3% річних у розмірі 657,10 грн. та судовий збір в розмірі 107,30 грн.

20.04.2012 Солом'янський районний суд м. Києва видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» заборгованості за спожиту теплову енергію сумі 13127,71 грн., інфляційної складової боргу в розмірі 1535,94 грн та 3% річних у розмірі 657,10 грн. та судовий збір у розмірі 107,30 грн. (а.с. 46).

02.03.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу, просив поновити строк на подання заяви про скасування судового наказу.

Свої вимоги боржник обґрунтував тим, що заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що саме між заявником та ОСОБА_1 виникли договірні відносини та зобов'язання.

Вказав, що згідно заяви про видачу судового наказу та доданих до неї матеріалів вбачається, що 01.08.2000 між ПАТ «Київенерго» та власником будинку АДРЕСА_1 було укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 312243 за вказаною адресою, в графі «найменування Абонента» зазначено ім'я - ОСОБА_2 (а.с. 18). Відповідно до п.2.3.1. договору на ОСОБА_2 покладався обов'язок додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах , які визначені в Додатку № 1до Договору, не допускаючи їх перевищення та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії.

Згідно довіреності від 15.06.2000 ОСОБА_1 мав право бути представником по всім питанням, пов'язаним з експлуатацією та обслуговуванням домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 в житлово -комунальних органах, інших підприємствах, установах, організаціях (а.с.33). При укладанні договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 312243 від 01.08.2000 ОСОБА_1 діяв виключно як представник ОСОБА_2 за довіреністю, термін дії якої закінчився 15.06.2003. В матеріалах справи знаходиться звернення-доручення про укладення договору на постачання теплової електроенергії у гарячій воді з 21.01.2009, яку підписано особисто ОСОБА_2, що є власником будинку та споживачем вказаних послуг (а.с.20).

Відповідно до ч.1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони , яку вона представляє.

Відповідно до ст.239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Заявник подав через канцелярію суду заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлений,

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви боржника та скасування судового наказу, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 105 ЦПК боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в порядку наказного провадження задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов'язує перевіряти наявні матеріали справи. Відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу є обґрунтованою, отже, вона підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що судовий наказ належить скасувати.

Керуючись статтями 105,105-1 ЦПК, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий Солом'янським районним судом м. Києва 20 квітня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 13127,71 грн., інфляційної складової боргу в розмірі 1535,94 грн та 3% річних у розмірі 657,10 грн. та судовий збір у розмірі 107,30 грн.

Роз'яснити стягувачеві, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І. А. Усатова