Справа № 513/501/16-ц
Провадження № 2/513/434/16
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря Златіної О.І., представника позивачки ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Миколаївка-Новоросійської сільської ради Саратського району Одеської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2016 року представник позивачки звернулась з позовом до відповідача, в якому просить визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, розташований по вул. Комсомольській, № 73, в с. Миколаївка-Новоросійська Саратського району Одеської області, що належав на праві приватної власності її батьку, ОСОБА_3, який помер 04 серпня 2014 року.

Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що позивачка прийняла спадщину, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Під час розгляду справи представник позивачки підтримала позов та просила його задовольнити.

Представник Миколаївка-Новоросійської сільської ради Саратського району Одеської області, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року.

Згідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Таким чином, час і підстави виникнення права власності на житловий будинок у спадкодавця визначаються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, а підстави спадкування зазначеного майна визначаються законом, який діяв на час відкриття спадщини, тобто згідно з положеннями книги шостої ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року).

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний будинок, та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувану, розмір будинку та земельної ділянки, на який він розташований, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету селищної, сільської ради народних депутатів.

Як убачається з технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований до 1940 року (а.с. 29-34), до введення в дію діючого ЦК України. Факт належності будинку батьку позивачки, ОСОБА_3, підтверджується випискою з погосподарської книги, особовий рахунок № 161, відповідно до якої головою домогосподарства за адресою: Одеська область, Саратський район с. Миколаївка-Новоросійська, вул. Комсомольська, № 73, рахувався ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10-12).

Згідно звіту про експертну оцінку ринкової вартості від 10 травня 2016 року, ринкова вартість зазначеного житлового будинку складає 50764 гривні (а.с. 23-40).

Довідка № 133 від 26 квітня 2016 року Миколаївка-Новоросійської сільської ради Саратського району Одеської області підтверджує, що будинок придатний для проживання, відповідає санітарним та технічним нормам (а.с. 16).

Ст.ст.1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частина 2 ст.1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Ст. 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно частин 1, 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД № 460796, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області, позивачка ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3 (а.с. 12).

ОСОБА_3 до дня своєї смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2, та помер 04 серпня 2014 року. Вказані обставини підтверджуються довідкою № 132 від 26 жовтня 2016 року М-Новоросійської сільської ради Саратського району Одеської області та свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 438222, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 13, 15).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі, на земельну ділянку та житловий будинок з господарськими будівлями під № 73, розташований по вул. Комсомольській в с. Миколаївка-Новоросійська Саратського району Одеської області (а.с. 29-34).

18 червня 2014 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений секретарем М.-Новоросійської сільської ради за реєстровим № 8, яким призначив ОСОБА_4 спадкоємцем належної йому на підставі державного акту серії РІ № 486872 земельної ділянки площею 5,36 га ( а.с.67). ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначену земельну ділянку.

Житловий будинок, розташований по вул.Комсомольській, № 73, в с.М-Новоросійська, в заповіті не вказаний. Тому відповідно до ч.2 ст.1223 ЦПК України право на спадкування майна, яке не охоплене заповітом, одержує спадкоємець за законом першої черги - дочка спадкодавця, ОСОБА_2.

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 15 березня 2016 року, яке набрало законної сили 06 квітня 2016 року, позивачці був визначений додатковий строк- два місяця для подання заяви про прийняття спадщини.

25 квітня 2016 року позивачка подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину позивачці не видавалось. Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 59-84).

З відповіді нотаріуса вбачається, що він відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований в с. Миколаївка-Новоросійська, по вул. Комсомольській, № 73, Саратського району Одеської області через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 18).

Таким чином, позивачка, як спадкоємець за законом першої черги, прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її батька, ОСОБА_3. За таких обставин суд вважає необхідним позов задовольнити, визнавши за позивачкою право власності на належний спадкодавцеві житловий будинок з господарськими будівлями.

Розпорядженням Миколаївка-Новоросійського сільського голови № 7 від 15 лютого 2016 року, вул.Комсомольська в с.Миколаївка-Новоросійська, Саратського району Одеської області була перейменована у вул.Молодіжну.

Керуючись ст. ст. 1216-1218, ч.2 ст. 1223, 1261, 1268- 1270 ЦК України, ст.ст.3-8, 10, 11, ч.1-2 ст.209, ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під 73 (сімдесят третім) номером, розташований по вул. Молодіжній в с. Миколаївка-Новоросійська Саратського району Одеської області, що належав ОСОБА_3, який помер 04 серпня 2014 року.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення - у той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І. Бучацька