Справа № 495/6509/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Левченко А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/6509/16-ц

за позовом ОСОБА_1

до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області

про визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В :

23.08.2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області (далі по тексту відповідач) про визнання права власності на спадкове майно (а.с.2-3).

Так позивач просить суд визнати за ОСОБА_1, право власності на спадкове майно, а саме на ? частки квартири під №47, що розташована в будинку №8 по вулиці Перемоги в м. Білгороді-Дністровському Одеської області, та в цілому складається з: 1-коридор. 2-коридор, 3-шафа, 4-ванна, 5-туалет, 6-кухня, 7- житлова, 8-житлова, житловою площею 29,2 кв.м., загальною площею 48,3 кв.м.

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю (а.с.21).

Представник відповідача Б-Дністровської МР, відзив або заперечення на позов ОСОБА_1 до суду не надав та в судове засідання не зявився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною розпискою (а.с.20).

Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає за можливе і необхідне, розглянути справу за відсутності представників сторін, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 06 серпня 2015 року помер дід ОСОБА_1 - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №424544. виданим 07 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис за №8305 (а.с.5).

За життя ОСОБА_2 залишив заповіт від 20.03.2007 року, посвідчений 20 березня 2007 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №756, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося і із чого не складалося, і взагалі все те, що на день смерті належало йому, заповів ОСОБА_1. Даний заповіт за життя ОСОБА_2 не був змінений і не скасований (а.с.8).

Після смерті 06.08.2015 року ОСОБА_2 відкрилася спадщина, зокрема у вигляді ? часток квартири під №47, що розташована в будинку №8 по вулиці Перемоги в м. Білгороді-Дністровському Одеської області, та в цілому складається з: 1-коридор. 2-коридор, 3-шафа. 4-ванна. 5-туалет, 6-кухня, 7- житлова. 8-житлова, житловою площею 29,2 кв.м., загальною площею 48,3 кв.м (а.с.8).

При зверненні до приватного нотаріусу Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №43804, виданий 16.01.2013 року, містить інформацію, що суперечить змісту Свідоцтва про право власності, виданого 10.12.2012 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4 за реєстровим №2407, стосовно форми власності та змісту самого Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №43804. Так, у Витягу в графі «вид спільної власності» помилково вказано як «спільна сумісна», замість вірного «спільна часткова». Рекомендовано звернутись до суду (а.с.13).

Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із відповідною позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто (ст.ст. 1233, 1234 ЦК України).

Частинами 2, 4 статті 1236 Цивільного кодексу України встановлено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів (ч.1 ст.1248 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємцем ОСОБА_2 (померлого 06.08.2015 року) є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Положеннями ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1233, 1234, 1236, 1261 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на спадкове майно, а саме на ? частки квартири під №47, що розташована в будинку №8 по вулиці Перемоги в м. Білгороді-Дністровському Одеської області, та в цілому складається з: 1-коридор. 2-коридор, 3-шафа, 4-ванна, 5-туалет, 6-кухня, 7- житлова, 8-житлова, житловою площею 29,2 кв.м., загальною площею 48,3 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко