Ухвала

іменем україни

07 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом відкритого акціонерного товариства «Гарантбуд» до ОСОБА_4, відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на комплекс будівель, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Гарантбуд» на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 29 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року відкрите акціонерне товариство «Гарантбуд» (далі - ТОВ «Гарантбуд») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відділом державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області (далі - ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області) у порушення вимог чинного законодавства здійснено виконавчі дії з проведення прилюдних торгів з продажу комплексу будівель, які належали позивачу. Так, державним виконавцем порушено вимоги чинного законодавства України, в тому числі Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5, (далі - Тимчасовий порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів), оскільки при проведенні електронних торгів, після втрати чинності звітом про оцінку майна, не було дотримано однієї з обов'язкових умов торгів - отримання нового звіту про оцінку майна. Також при проведенні оскаржуваних електронних торгів були допущені порушення спеціальної процедури підготовки, проведення прилюдних торгів та оформлення кінцевих результатів прилюдних торгів.

Враховуючи викладене, ТОВ «Гарантбуд» просило визнати недійсним та скасувати свідоцтво від 19 червня 2015 року про право власності на комплекс будівель, що знаходиться по АДРЕСА_1, видане ОСОБА_4 на підставі акта державного виконавця від 04 червня 2015 року про проведення електронних торгів, посвідчене приватним нотаріусом Новоград-Волинського нотаріального округу Житомирської області Лінкевичем Б.А.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 29 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено з інших підстав. У решті рішення місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Гарантбуд», мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням нормпроцесуального права, просить скасувати рішення місцевого й апеляційного судів, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що рішенням Господарського суду Житомирської області від 25 лютого 2013 року стягнуто з ВАТ «Гарантбуд» на користь публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» 2 370 969,86 грн. заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії від 30 листопада 2007 року.

На виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 25 лютого 2013 року державним виконавцем ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області відкрито виконавче провадження.

10 вересня 2014 року державним виконавцем ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області складено акт опису і арешту майна, згідно якого описано та арештовано комплекс нежитлових будівель по АДРЕСА_1.

Згідно звіту про оцінку майна боржника, складеного приватним підприємством «Україна-експерт-центр» 07 листопада 2015 року, вартість указаного вище комплексу будівель визначена у розмірі 1 872 620 грн.

18 травня 2015 року державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України проведено електронні торги з реалізації комплексу будівель, загальною площею 2 960,7 кв. м, по АДРЕСА_1, про що складено протокол проведення електронних торгів.

Вказаний комплекс будівель реалізовано за ціною 1 498 096 грн. переможцю торгів - ОСОБА_4

04 червня 2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області, на підставі протоколу про проведення електронних торгів, складено акт про проведені електронні торги, за змістом якого ОСОБА_4 придбав комплекс будівель по АДРЕСА_1.

19 червня 2015 року на вказане майно приватним нотаріусом Лінкевич Б.А. видано свідоцтво про право власності.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частин 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, позивач фактично звернувся з позовними вимогами до ОСОБА_4 як фізичної особи та вказував, що свідоцтво від 19 червня 2015 року, посвідчене та видане приватним нотаріусом Лінкевичем Б.А. на підставі акта про проведені електронні торги 18 травня 2015 року, слід визнати недійсним та скасувати, оскільки ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області при здійсненні дій по проведенню прилюдних торгів порушено вимоги чинного законодавства, в тому числі і Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. Разом з тим, вимоги про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсним акта державного виконавця про проведені електронні торги у відповідності до вимог статей 10 та 11 ЦПК України ТОВ «Гарантбуд» не заявлялись.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на електронних торгах, отже, є правочином. У зв'язку з чим, такий правочин може визнаватись недійсним у судовому порядку з підстав недодержання у момент його вчинення вимог, які встановлені частинами 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 ЦК Кодексу).

За змістом статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обґрунтовано виходив із того, що оскільки електронні торги та акт державного виконавця про їх проведення, на підставі яких нотаріусом видано свідоцтво про право власності на майно, недійсними у встановленому законом порядку не визнані, то вимоги про визнання вказаного свідоцтва недійсним з підстав порушення встановлених законодавством правил проведення електронних торгів, є передчасними.

Таким чином, судом апеляційної інстанції розглянув апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції відповідно до вимог та в межах, встановлених ст. 303 ЦПК України, а також дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову з вищенаведених підстав.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні місцевим судом в нескасованій частині та апеляційним судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргупублічного акціонерного товариства «Гарантбуд» відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 грудня 2015 року в нескасованій частині та рішення апеляційного суду Житомирської області від 29 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук