Справа № 439/951/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2016 р. м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді Петейчука Б.М.

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на оформлення проїзного документу та на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька, -

в с т а н о в и в:

В Бродівський районний суд Львівської області звернулась з позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, в якій просить надати ОСОБА_2 дозвіл на оформлення проїзного документа для неповнолітніх дітей-Бонковського ОСОБА_4(2009 р.н) та ОСОБА_2 Маряни (2012 р.н), без згоди батька, а також надати ОСОБА_2, дозвіл на вивіз за межі України неповнолітніх дітей-Бонковського ОСОБА_4(2009 р.н) та ОСОБА_2 Маряни(2012 р.н) в період з 15.08.2016 року до 15.1 1.2016 року в такі країни як Польща,Австрія та Італія, без згоди їх батька ОСОБА_3, допустити негайне виконання рішення суду, судові витрати стягнути з відповідача.

Позивачка в обгрунтування позовних вимог покликається на те, що вона ОСОБА_2, перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 з 21 червня 2008р. по 28 травня 2014 р. Шлюб між ними розірвано на підставі рішення Бродівського районного суду. Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 (2009р.н) та доньку ОСОБА_5 (2012р.н). В даний час діти проживають зі нею за адресою: м. Броди, вул. Куліша,6, вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Діти часто хворіють застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендаціями лікарів, необхідне періодичне перебування дитини на морі. Крім того, виїзд дітей за кордон вочевидь сприятиме розширенню їх світогляду та добре позначиться на їх духовному та інтелектуальному розвитку як особистостей.

Але незважаючи на це, її колишній чоловік - ОСОБА_3

Степанович, безпідставно не надає згоди дозвіл на оформлення проїзного

документа та на тимчасовий виїзд за кордон дітей, при цьому жодних вагомих

аргументів, які б пояснювали та обгрунтовували його відмову, він не наводить.

Водночас, на її звернення щодо явки до нотаріуса у визначений час для

вирішення питання про надання згоди відповідач не зявився, вважає, що така позиція її колишнього чоловіка і батька неповнолітніх ОСОБА_4 (2009 р.н) та ОСОБА_4 Мар'яни, шкодить їх інтересам та не сприяє їх всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток її особистості та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримала та надала пояснення аналогічні тим які вказані в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні позов визнала частково, та пояснила, що не заперечує щодо одноразових поїздок його дітей на відпочинок за межі території України, однак з чітким визначенням країни, часового періоду перебування за кордоном, і не більше.

Суд, дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що з відповідачем по справі ОСОБА_3 позивачка ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 28 травня 2014 року розірваний. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_4 Мар?яна Андріївна, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановлено, що після розірвання шлюбу спільні діти постійно проживають з матір?ю ОСОБА_2

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Європейської Конвенції "Про права дитини" від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч.1 ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 313 Цивільного кодексу України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до змісту пункту 4.2. Постанови Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 р. «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного із батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу

другого з батьків.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно п.п. 17, 18 "Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини", в редакції, затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 380, проїзний документ дитини, за наявності заперечень одного з батьків, може бути оформлений на підставі рішення суду. Відомості про дітей, які їдуть за кордон разом з батьками (законними представниками), вписуються в паспорт батьків чи одного з батьків (законних представників) на підставі заяви громадянина, у чий паспорт вписуються діти.

Аналізуючи вищенаведені обставини, приймаючи до уваги необхідність забезпечення інтересів неповнолітніх дітей, а також те, що батько дітей ОСОБА_3 своїми діями безпідставно перешкоджає матері дітей ОСОБА_2 забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 необхідно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 213 - 215, 224-229 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2задовольнити повністю.

ОСОБА_7 Володимирівні дозвіл на оформлення проїзного документу для неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, 06.03.2009р.н., та ОСОБА_4 Мар?яни Андріївни, 02.04.2012р.н., без згоди батька - ОСОБА_3.

ОСОБА_7 малолітнім дітям: ОСОБА_8, 06.03.2009р.н., та ОСОБА_8 Мар?яні Андріївні, 02.04.2012р.н. дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України у ОСОБА_9 Італія, через ОСОБА_9, та через республіку Австрія в період з 15.08.2016р. по 15.11.2016р. з метою їх оздоровлення та відпочинку, у супроводі матері ОСОБА_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 551 грн. 20 коп. судового збору, що останньою був сплачений при зверненні із позовною заявою до суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_10