АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/ 505/16-ц Головуючий в 1-й інстанції Провадження № 22-ц/774/1371/К/16 ОСОБА_1
Категорія № 50 (1) Доповідач Братіщева Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.

суддів: Грищенко Н.М., Михайлів Л.В.

секретар: Чубіна А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_3 та просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 05.09.2013 року, від якого мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В свідоцтві про народження дитини ОСОБА_3 записаний батьком. На теперішній час вони з відповідачем разом не мешкають, донька мешкає з нею, матеріальну допомогу на утримання дитини він не надає, а її доходу не вистачає для повного забезпечення доньки одягом, взуттям, харчуванням, у звязку з чим вимушена було звернутись до суду.

12 травня 2016 року ОСОБА_2 уточнила позов та просила стягнути аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку ОСОБА_3

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 травня 2016 року, позов ОСОБА_2 задоволений.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.02.2016 року.

Рішення у частині стягнення аліментів на один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у сумі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм процесуального права, просить відкликати її заяву про зміну частки 1/4 на 1/6 та задовольнити її перше звернення про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача.

Зокрема, посилається на те, що рішення було ухвалено без її участі на підставі заяви про уточнення позовних вимог та зміну розміру аліментів з 1/4 на 1/6 частку, яку вона написала добровільно, але без консультації з юристом, а тому вважає її передчасною.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2013 року, актовий запис № 274 (а.с. 6).

Відповідач ОСОБА_3 є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а позивач ОСОБА_2 матірю, що підтверджено свідоцтвом про народження дитини (а.с. 5).

Відповідно до довідки Криворізької обєднаної міської довідково-інформаційної служби «Нова КОМ» від 05.02.2015 року, позивач ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 разом зі своєю дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та матірю ОСОБА_5 (а.с. 9).

Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Задовольняючи уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 та стягуючи аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, суд першої інстанції виходив з обовязку відповідача утримувати свою неповнолітню доньку.

Колегія погоджується з даним висновком суду, з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд у відповідності із вимогами ст. 182 СК України врахував усі обставини, які повинні бути враховані судом при визначенні розміру аліментів (стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення), та дійшов обґрунтованого висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дитини, повинен становити 1/6 частину всіх видів його доходів.

Доводи ОСОБА_2, викладені в апеляційній скарзі про те, що рішення було ухвалено без її участі на підставі заяви про уточнення позовних вимог та зміну розміру аліментів з 1/4 на 1/6 частку, яку вона написала добровільно, але без консультації з юристом, колегія суддів не приймає до уваги, з наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 2 ст. 31 ЦПК України передбачено, що позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2, 12 травня 2016 року звернулась до суду першої інстанції з заявою про уточнення позовних вимог та стягнення на її користь аліментів в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку ОСОБА_3 (а.с. 18).

Вказану заяву ОСОБА_2 власноруч підписала та зазначила, що цивільну справу просить розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 31 ЦПК України, позивач скористалась своїм правом на зменшення розміру позовних вимог, просила справу розглянути у її відсутність, а суд першої інстанції розглянув справу в межах заявлених позовних вимог.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішеннясуду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили

Головуючий: Л.А. Братіщева

Судді: Н.М. Грищенко

ОСОБА_6