справа №619/2139/16-ц
провадження №2/619/1224/16
20 липня 2016 року Дергачівський районний суд
Харківської області
у складі: головуючого судді -Жорняк О.М.
за участю секретаря судового засідання -Іванової Ю.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дергачі Харківської області цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, суд,-
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 23.12.2012 року о 13 годині 40 хвилин в м. Дергачі на вул. Залізничній, 31, ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ВАЗ» з державним номерним знаком Т5643ХА, допустив зіткнення з автомобілем «OPEL» з державним номерним знаком АХ2851АО, під керуванням водія ОСОБА_2.
На дату скоєння цієї пригоди водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 28.01.2013 року.
Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних № АВ/7615250 (термін дії з 11.05.2012 року по 10.05.2013 року).
Договірних зобовязань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало.
Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обовязок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
В судове засідання представник позивача, що діє на підставі довіреності юридичної особи, не зявився, надав заяву, в якій просив суд розглянути позов за відсутністю представника позивача, підтримав позовні вимоги, та просив позов задовольнити , не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини не явки суду не повідомив.
Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідків або сторін відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Відповідно ч.1, 2 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить приходить до наступного.
На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин.
Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Однак, згідно ст. 61 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що 23.12.2012 року о 13 годині 40 хвилин в м.Дергачі на вул. Залізничній, 31, відповідач ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ВАЗ» з державним номерним знаком Т5643ХА допустив зіткнення з автомобілем «OPEL» з державним номерним знаком АХ2851АО, під керуванням водія ОСОБА_2.
На дату скоєння цієї пригоди відповідач ОСОБА_1 не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 28.01.2013 року.
Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП відповідачем по справі не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних № АВ/7615250 (термін дії з 11.05.2012 року по 10.05.2013 року).
Договірних зобовязань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало.
Відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту.
Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.39 ч.2.1. Закону)».
Відповідно до ст.1.6. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.
Відповідач на дату дорожньої - транспортної пригоди не виконав вимогу Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів.
Відповідно до ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час дорожньої - транспортної пригоди.
Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обовязок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ст.1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.І Закону України «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Після проведення виплати у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача.
При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом судової справи.
Позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 копійок, що підтверджується відповідною квитанцією.
На підставі ст.1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст.10,11,57,60,212,214,215,218,224,226 ЦПК України, суд -
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. М. Жорняк