Справа № 465/3855/15 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/783/1674/16 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Берези В.І. і Штефаніци Ю.Г.

при секретарі Куцик І.Б.

з участю позивача ОСОБА_3, представника відповідача Кізима Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Укртрансгаз" в особі Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" на рішення Франківського районного суду міста Львова від 17 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Укртрансгаз" про скасування дисциплінарного стягнення (догани),-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 17 грудня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Скасовано Наказ директора УМГ "Львівтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" від 27 квітня 2015 року №147 "Про дисциплінарне стягнення" про оголошення ОСОБА_3 догани.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач - Публічне акціонерне товариство /ПАТ/ "Укртрансгаз" в особі Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз". Вважає оскаржуване рішення суду незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Звертає увагу, що використані сайти ОСОБА_3 жодним чином не співпадають з метою використання мережі інтернет, яка вказана у заявці на підключення до мережі інтернет від 16.07.2009 року та підписана позивачем. Також звертає увагу, що підставою для постановлення Наказу директора УМГ "Львівтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" від 27 квітня 2015 року №147 "Про дисциплінарне стягнення" про оголошення ОСОБА_3 стало неодноразове відвідування сайтів соціальних мереж (Фейсбук, В Контакті, Твітер, Ютуб), які не відносяться до сайтів відвідування яких є необхідним для виконання службових обов"язків. В апеляційній скарзі апелянт просить рішення Франківського районного суду міста Львова від 17 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні його позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Укртрансгаз" в особі Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд виходив з тих підстав, що відповідач не надав суду належних доказів про використання позивачем мережі Інтернет, не пов"язаних з виконанням службових обов"язків.

З таким висновком колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:

1)Догана;

2) Звільнення.

Як вбачається з наказу про дисциплінарне стягнення №147 від 27.04.2015 року, підставою постановлення такого наказу стали ті обставини, що 17.03.2015 року перебуваючи на робочому місці, бухгалтер І категорії відділу обліку послуг з транспортування газу апарату УМГ "Львівтрансгаз" ОСОБА_3 в робочий час близько 3-х годин часу відвідував сайти мережі Інтернет з робочого комп"ютера, зокрема: соціальні мережі та медіа ресурси. При цьому, йдеться про значний текстовий об"єм інформації. Наведене відбувалося і в інші робочі дні в т.ч. і позаробочий час. Зазначено, що ОСОБА_3 порушено частини а), в), г), е) пункту 3.2 розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Укртрансгаз", вимог наказу ПАТ "Укртрансгаз" від 30.07.2014 року №238 "Щодо організації інформаційної безпеки в ПАТ "Укртрансгаз" в частині відповідальності за забезпечення інформаційної безпеки в Товаристві.

Слід зазначити, що частини пункту 3.2 розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Укртрансгаз", які стали підставою для винесення спірного наказу про дисциплінарне стягнення, передбачено, що основним обов"язком працівника є:

а) чесна і сумлінна праця, дотримання трудової дисципліни, ефективне використання робочого часу;

в) негайне усунення причин та умов, які заважають або ускладнюють виконання поставлених завдань і повідомлення про це безпосереднього керівника відповідного підрозділу товариства;

г) підвищення ефективності і якості роботи, дотримання технологічної і виробничої дисципліни;

е) ініціативність, раціональне і економічне використання коштів, техніки, обладнання, ресурсів, майна, електроенергії, витратних матеріалів, робочого часу, ефективне використання обчислювальної та іншої інформаційної техніки;

Судом встановлено, що наказ про дисциплінарне стягнення було винесено з урахуванням та на підставі наступних документів: службова записка начальника відділу обліку надання послуг із транспортування газу УМГ "Львітрансгаз" ОСОБА_5, службова записка начальника сектору обслуговування засобів автоматизації УМГ "Львітрансгаз" ОСОБА_6 та пояснювальна записка позивача.

Згідно службової записки ОСОБА_5, ОСОБА_3 в період з 17.03.2015 року по 23.03.2015 року виконував завдання згідно посадових обов"язків. Також зазначено, що виконання завдань не потребувало використання мережі інтернет та перебувати на робочому місці в післяробочий час. Окрім цього, зазначено, що ОСОБА_3 в період з 18.03. по 20.03.2015 року перебував у відпустці, в зв"язку з чим така записка містить суперечності, оскільки в такій зазначено, що останній в період з 17.03.2015 року по 23.03.2015 року на який припала відпустка, виконував завдання згідно посадових обов"язків.

Встановлено, що службова записка начальника сектору обслуговування засобів автоматизації ОСОБА_6, в якій проводився детальний аналіз відвідуваності мережі Інтернет позивачем за 17.03.2015 року, базувалась на використанні звіту відвідуваності та його аналізу, зроблених за допомогою комп'ютерної програми ADVSoft.

У даній записці зазначено, що у позивача, як користувача переважає HTML вміст, що свідчить про значний текстовий об'єм інформації, найбільш відвідуваними були сайти соціальних мереж та медіа ресурсів, а загальний час перебування в Інтернеті склав близько трьох годин.

Згідно пояснювальної записки ОСОБА_3 від 22 квітня 2015 року, останній пояснив, що в інтернеті здійснював пошук законодавчих змін, різноманітну інформацію, спілкувався по роботі з колегами в соцмережах, відвідував сторінки "Укртрансгазу" в мережах Фейсбук та ВКонтакті.

Колегія суддів, ознайомившись з детальним аналізом, виконаним за допомогою комп'ютерної програми ADVSoft, погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно даного налізу, та не вбачає у ньому належних та допустимих доказів, які б беззаперечно вказували на факт порушення позивачем трудової дисципліни, з врахуванням порушень, які зазначені в наказі про дисциплінарне стягнення, оскільки на підставі такого неможливо остаточно виявити заявлені порушення і такий звіт містить лише аналітику та характеристику узагальнюючої інформації стосовно даних всіх звернень з комп'ютера - як прямих, на які позивач мав вплив, так і непрямих, ініційованих програмним забезпеченням. Встановлене стверджено службовою запискою ОСОБА_6, та його роз'ясненнями, які були надіслані позивачу на його робочу електронну пошту 29.05.2015 року.

Згідно свідчень свідка ОСОБА_6 даних в суді першої інстанції, останній пояснив, що відвідуючи соціальні мережі, ОСОБА_3 не було порушено вимог Інструкції користувачів персонального комп"ютера та мереж Інтернет.

За таких обставин, колегія суддів, як і суд першої інстанції не вбачає порушень ОСОБА_3 позивача по справі трудового законодавства чи інших порушень, за якими він притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Згідно ст.ст. 10; 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

З врахуванням встановлених обставин справи, колегія суддів вважає, що у відповідача були відсутні підстави для винесення Наказу директора УМГ "Львівтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" від 27.04.2015 року №147 "Про дисциплінарне стягнення" про оголошення ОСОБА_3 догани, оскільки врахування обставин, які стали підставою для винесення спірного наказу, колегія суддів вважає такі недостатніми і такими, що не містять обставини, а саме, що позивач по справі 'використовував мережу інтернет в період який став підставою для винесення спірного наказу в неслужбових цілях.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що районний суд повно та всебічно дослідив та оцінив обставини у справі, подані сторонами докази та правильно визначив характер спірних правовідносин.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, а доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Укртрансгаз" в особі Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" є такими, що не спростовують висновків суду, в зв"язку з чим, підстав для її задоволення немає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Укртрансгаз" в особі Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" відхилити.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 17 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту іі проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: В.І. Береза

Ю.Г. Штефаніца