Справа № 161/6219/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л.В.
Провадження № 22-ц/773/1107/16 Категорія: 20 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року місто ОСОБА_1

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Подолюка В.А., Шевчук Л.Я.,

секретар Черняк О.В.,

з участю: представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_5 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 травня 2016 року заяву позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на земельну ділянку площею 0,8516 га в с.Рованці Луцького району Волинської області, кадастровий №:04:001:1868 та належить на праві приватної власності ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на зазначену ухвалу. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати ухвалу та постановити нову про відмову в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 звернувсь в Луцький міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_5 у якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений 30.04.2015 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1, реєстраційний № 480 та скасувати державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки.

Отже, між сторонами виник спір щодо земельної ділянки в с.Рованці Луцького району Волинської області, кадастровий №:04:001:1868.

Судом першої інстанції вжиті заходи щодо забезпечення позову накладення арешту на майно, згідно з видами, передбаченими ст.152 ЦПК України і відповідає позовним вимогам. Невжиття заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку, яка є предметом спору, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що забезпечення позову порушує майнові права відповідача, судом першої інстанції не перевірено, які обєкти знаходять на спірній земельній ділянці і кому вони належать, намір відповідача відчужити земельну ділянку. Так, в апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що у звязку із накладенням арешту на земельну ділянку він не може реалізувати своє право розпорядження. Право розпорядження це юридично закріплена можливість власника самостійно вирішувати юридичну і фактичну долю майна у спосіб його відчуження іншим особам, зміну його стану чи призначення. У разі визнання недійсності договору купівлі-продажу суд може застосувати реституцію, а в разі розпорядження цим майном відповідачем під час розгляду справи виконання рішення може бути утруднено або стане неможливим. Крім того, забезпечення позову є тимчасовим процесуальним обмеженням прав відповідача, які оспорюються позивачем.

У даній справі не розглядається питання щодо будівель та споруд, а тому підстав зясовувати чи знаходяться вони на земельній ділянці і хто ними користується, при вирішенні заяви про забезпечення позову, немає. Доказів, які б підтверджували, що забезпечення позову порушують права третіх осіб суду не надано.

Цивільний процесуальний кодекс не зобовязує суд при забезпеченні позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а суд забезпечуючи позов, лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 травня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: