Справа № 346/796/16-ц
Провадження № 22-ц/779/974/2016
Головуючий у 1 інстанції Беркещук Б. Б.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Матківського Р.Й.,

секретаря: Мельник О.В.,

з участю: позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 24 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_3 з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 500 грн до 1000 грн, обґрунтовуючи його важким матеріальним становищем, збільшенням витрат на оздоровлення та розвиток здібностей дитини.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 24 березня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Постановлено збільшити розмір аліментів, стягуваних щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, із 500 грн до 800 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 551,20 грн судового збору та відкликати попередній виконавчий лист по справі №0909/3225/2012 виданий Коломийським міськрайонним судом.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. Апелянт вказує на те, що судом при винесенні рішення не було враховано того, що його матеріальний стан не покращився, а стан його здоров'я та дружини з часу призначення аліментів істотно погіршився, що підтверджується долученими до матеріалів справи медичними довідками. Посилаючись на те, що за станом свого здоров'я він не може повноцінно працювати і сплачувати аліменти у розмірі понад 500 грн, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не з'явився з невідомих причин, хоча судове повідомлення завчасно у встановленому законом порядку йому було вручено. Отже, є правові підстави для розгляду справи у його відсутності.

ОСОБА_2 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечила, пояснивши, що її бувший чоловік - ОСОБА_3 є цілком здоровим фізично, однак на обліку як такий, що шукає роботу у центрі зайнятості не перебуває. Їй відомо, що відповідач за місцем проживання неофіційно має бізнес щодо реалізації та встановлення пам'ятників. Стиль його життя на даний час, придбання нової автомашини з салону, користування нею та спорудження жилого будинку для своєї сім'ї, хоча ці об'єкти власності й зареєстровані не на нього, дають підстави, на думку позивача, вважати доходи платника аліментів високими. Вважаючи рішення в даній справі законним і обгрунтованим, ОСОБА_2 просить залишити його без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції прийшов до висновків, що присуджений раніше розмір аліментів не відповідає прожитковому мінімуму дитини відповідного віку та є недостатнім для утримання неповнолітнього сина сторін, який потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту. З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 16 серпня 2012 року постановлено стягувати із ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.4).

В п.23 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку із зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з врахуванням ст. ст. 180,182,192 СК України прийшов до правильного висновку, що відповідач не є особою похилого віку, працездатний, а отже спроможний сплачувати аліменти на сина щомісячно у більшому розмірі, ніж визначено попереднім рішенням суду.

При цьому, колегія суддів погоджується також і з висновком суду першої інстанції, що інтереси дитини при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дитини, а не для матері.

Посилання апелянта про те, що у нього не покращилось матеріальне становище у зв'язку із станом здоров'я його та його дружини, суд першої інстанції не прийняв до уваги правильно. Адже самі по собі названі обставини не можуть свідчити про дійсний матеріальний стан ОСОБА_3 на даний час.

Колегія суддів зауважує, що відповідач не подав суду ніяких доказів про дійсний розмір його заробітку або доходу, а отже, його посилання на фінансову неспроможність сплачувати на утримання неповнолітнього сина аліменти у визначеному судом розмірі є безпідставними.

Боржник є особою молодого віку, працездатним, отже, зобов'язаний працювати та утримувати свою неповнолітню дитину, витрати на утримання і розвиток якої з віком збільшуються.

При цьому слід зазначити, що батьки мають рівні права та обов'язки відносно дітей і повинні забезпечити дитині хоча б прожитковий мінімум, який відповідно до Закону України "Про бюджет України на 2016 рік" на час постановлення судом оскарженого рішення становить для дітей віком від 6 до 18 років - 1455 грн.

У зв'язку із наведеними обставинами суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, визначаючи своїм рішенням до сплати ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 у твердому грошовому розмірі по 800 грн в місяць. Такий розмір аліментів орієнтовно відповідає половині визначеного законом прожиткового мінімуму, який з урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, забезпечує лише мінімальні потреби дитини, і не достатні для повноцінного її розвитку.

Приймаючи до уваги вище викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в даній справі ухвалив рішення з дотриманням вимог норм матеріального і процесуального права. Доводи апелянта правильності висновків суду не спростовують. Тому підстав для скасування рішення суду немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 218; 307; 308; 313; 314; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Коломийського міськрайонного суду від 24 березня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук

Р.Й. Матківський