Справа № 202/925/16-ц
Провадження № 2/202/994/2016
24 лютого 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Мороза В.П.
при секретарі - Овечко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав, -
Позивачка у лютому 2016 року звернулася до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і.н. НОМЕР_1 батьківських прав щодо малолітньої: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що, відповідач неналежним чином ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, проживає окремо від доньки, не зустрічається з нею, не займається її вихованням, не надає коштів на її утримання, не цікавиться її життям, здоров'ям, свідомо не бажає брати участь у вихованні дитини, виявляти турботу щодо неї, не надавав їй будь-якої матеріальної допомоги на протязі 5 років.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Представник Служби у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, приходить до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що з 27 квітня 2002 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
04.04.2011р. рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 27 квітня 2002 р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська по актовому запису № 287 від 27.04.2002 р.
Відповідач свідомо не бажає брати участь у вихованні дитини, виявляти турботу щодо неї, не надавав їй будь-якої матеріальної допомоги.
Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.
З огляду на ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав зокрема у тих випадках, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 р. № 20), «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», а саме п.п.15, 16 дані роз'яснення про те, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
З фактичних обставин справи, встановлених у судовому засіданні, вбачається, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про наявність передбачених пп. 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України підстав для позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 і вважає за необхідне вимоги задовольнити.
Керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст.150, 155, 164, 165 СК України, ст.ст.1, 3, 10, 15, 11, 30, 58-60, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити в повному обсязі.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і.н. НОМЕР_1 батьківських прав щодо малолітньої: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, народження дитини зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 04.04.2006 р., актовий запис № 338 та надати всі батьківські права матері ОСОБА_1 і.н. НОМЕР_2.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії

Суддя В.П.Мороз