АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Бреславського О.Г., Савчук М.В.

секретар Окармус О.М.

за участю: апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільній частковій власності та сплату грошової компенсації за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 19 травня 2016 року

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільній частковій власності та сплату грошової компенсації.

Позовні вимоги обгрунтовував слідуючими обставинами.

ОСОБА_2 є його рідним братом. Згідно рішення Вижницького районного суду від 24.03.2015р. брати мають у спільній власності житловий будинок, який розташований в с.Лукавці по вул.Млинська 9, Вижницького району Чернівецької області, по 1/2 частці кожен. З того часу, як померла їх матір, яка була власником спірного житлового будинку, і вони в судовому порядку визнали своє право власності на вказаний будинок, ОСОБА_2 без поважних причин самоусунувся від утримання вказаного будинку, поточні ремонти не проводить, комунальні послуги не сплачує, житлом не користується.

Позивач зазначав, що відповідач чинить йому перешкоди у належному утриманні їхнього будинку та можливістю ним користуватись. ОСОБА_1

22-ц/794/927/ 2016р. Головуючий у 1 інстанції Кибич І.А.

Категорія 5 доповідач Перепелюк І.Б.

вважає, що спільне користування будинком є неможливим, оскільки ОСОБА_2 не бажає ремонтувати житловий будинок, перешкоджає йому у проведенні ремонтних робіт, спірний будинок є однокімнатним та малим, спільне проживання у цьому будинку двом дорослим чоловікам є неможливим, загальна площа будинку складає 48,9 кв.м., площа житлової кімнати складає 17,90 кв.м., є тільки один вхід, спірний житловий будинок є неподільний на двох власників.

У жовтні 2015 року позивач звернувся до Вижницького районного суду, Чернівецької області із позовною заявою до відповідача про поділ спірного будинку. Під час розгляду справи була призначена судова будівельно-технічна експертиза, відповідно до висновку якої, спірне будинковолодіння не підлягає поділу на двох співвласників, ринкова вартість будинку становить 51110грн. Позивач зазначає, що він за власні кошти здійснює поточні ремонти для утримання будинку в належному стані, у 2016 році оплатив земельний податок, у 2015 році придбав будівельні матеріали. Відповідач в спірному будинку не проживає та не погоджується продати свою частку.

Позивач просив припинити право спільної часткової власності відповідача ОСОБА_2 на 1/2 частку будинковолодіння, яке розташоване в с.Лукавці, вул.Млинська 9, Вижницького району Чернівецької області, яке складається із житлового будинку літ.А, загальною площею 48,90 кв.м., житловою площею 17,90 кв.м., сараїв літ.Б, В, убиральні літ.Г, колонки літ.К, зі стягненням з нього грошової компенсації на користь ОСОБА_2 в сумі 25555грн. та визнати за позивачем право власності на вищевказану 1/2 частку будинковолодіння.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 19 травня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги.

Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним, необґрунтованим, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції безпідставно в рішенні посилався на положення ст.364 ЦК, оскільки правовою підставою для його звернення до суду була ст. 365 ЦК України.

Також ОСОБА_1 зазначає, що припинення права власності відповідача на ? частку житлового будинку не завдасть істотної шкоди відповідачу.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення залишити без змін з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками по ? частці житлового будинку, який розташований в с.Лукавці по вул.Млинська 9, Вижницького району Чернівецької області, що підтверджується копією рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 24.03.2015р., інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №57188799 від 12.04.2016р.

З копії технічного паспорту на житловий будинок розташований в с.Лукавці, вул.Млинська 9, Вижницького району Чернівецької області вбачається, що житловий будинок, під літ.А, 1950 року побудови, загальною площею 48,90 кв.м., житловою площею 17,90 кв.м., сарай літ.Б, сарай літ.В, убиральня літ.Г, колонка літ.К.

З копії висновку судової будівельно-технічної експертизи №41 від 21.01.2016р. вбачається, що ринкова вартість житлового будинку літ.А з господарчими будівлями, що знаходиться в с.Лукавці, вул.Млинська 9 складає 51110,00грн., при грошовому розподілі будинковолодіння кожному співвласнику по 1/2 частки повинно належати 25555,00грн.

Виділ в натурі житлового будинку загальною площею 48,90 кв.м. в частках по 1/2 між співвласниками в окремі ізольовані квартири неможливий.

Заявляючи позов про припинення права власності на частку у спільній частковій власності та сплату грошової компенсації, ОСОБА_1 посилався на те, що відповідач у спірному будинку не проживає, а висновком експерта встановлено , що спірний будинок є малим, частка ОСОБА_2 є незначною та такою, що неможливо виділити її під окреме житло.

Частинами 1, 2 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п. п. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.365 ЦК України, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Указаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року № 6-81ск11, від 02 липня 2014 року № 6-68цс14 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

З аналізу ч. 2 ст. 365 ЦК України випливає, що згоди особи, право якої на частку у спільному майні припиняється, на отримання грошової компенсації не вимагається, а позивачу необхідно лише довести обставини, передбачені ч. 1 ст. 365 ЦК України, та внести розмір цієї компенсації на депозитний рахунок суду.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Доводи апелянта про те, що припинення права власності на частку не завдасть істотної шкоди відповідачу є безпідставними, оскільки їх частки є рівними і ? частки не може вважатися незначною.

З копії паспорта відповідача встановлено, що він зареєстрований в спірному будинку. Довідкою Лукавецької сільради №126 від 18.04.2016р. підтверджується, що ОСОБА_2 зареєстрований та проживає у спірному будинку, іншого житла немає. Ці докази спростовують посилання апелянта на те, що припинення права власності на частку не завдасть відповідачу істотної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 на час звернення із позовом та час ухвалення рішення судом першої інстанції зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено копією його паспорта.

Аналізуючи всі обставини по справі, суд першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись ст. ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 19 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді:(підписи)

З оригіналом вірно :