У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г., Мартинюк В.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості з оплати за оренду житла, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Київської області

від 22 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012» (далі - ТОВ «Черемшина 2012»; Товариство) звернулося до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що Товариству на праві власності належить гуртожиток по АДРЕСА_1

01 грудня 2012 року на підставі листа ТОВ «Мотоекспрес», між сторонами укладено договір оренди ліжко-місць в гуртожитку терміном з 01 грудня

2012 року по 21 грудня 2013 року зі сплатою за оренду ліжка-місця суми у розмірі 375 гривень.

У зв'язку із підвищенням вартості утримання житлового фонду, 01 жовтня 2013 року з відповідачем укладено новий договір, яким установлена плата за житло у розмірі 425 гривень за ліжко/місце в місяць. У подальшому розмір оренди змінювався із врахуванням фактичної вартості комунальних послуг і на час звернення до суду становив 516 гривень з ліжко/місця в місяць.

У зв'язку з порушенням відповідачем умов договору оренди, станом на 01 липня 2015 року утворилась заборгованість з оплати житла у розмірі 13 686 гривень, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати та витрати на правову допомогу у сумі 487 гривень 20 копійок.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області

від 06 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_4, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, проживаючий в АДРЕСА_2 на користь ТОВ «Черемшина 2012» заборгованість по оплаті оренди житла у розмірі 11 880 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 511,56 грн., а всього 12 391,56 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норма матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що сторони, уклавши 01 жовтня 2013 року договір № 512 про оренду ліжко-місць, погодили істотну ціну оренди одного ліжко-місця в сумі 425 гривень, що становить

1 275 гривень за 3 ліжко-місця в місяць (п. 3 договору) та врахувавши, що зміни до вказаного пункту щодо ціни в порядку, передбаченому ст. 654 ЦК України та п. 11 договору оренди житла, сторони не вносили, апеляційний суд вірно вважав, що саме із вказаної ціни повинна бути нарахована сума оплати за користування вказаним приміщенням, за виключенням плати за користування за травень - вересень 2014 року, за період яких позивач у добровільному порядку знизив плату до 1 170 гривень, а відповідач погордився із вказаним зниженням.

Посилання відповідача на те, що спірне приміщення є не житловим, апеляційний суд обґрунтовано визнав помилковим з посиланням на Положення про гуртожитки та Правила проживання в гуртожитках ТОВ «Черемшина-2012», санітарним паспортом на гуртожиток ТОВ «Черемшина-2012», довідкою виконавчого комітету Вишневої міської ради від 30 вересня 2013 року

№ 3/02-2318, відповідно до яких за адресою: АДРЕСА_1

Києво-Святошинський район, Київська область, розташовано житловий гуртожиток загальною площею 5 811 кв. м, який є приватною власністю

ТОВ «Черемшина-2012».

Встановивши, що сума з оплати вартості ліжко-місць за період з 01 грудня 2013 року по 01 липня 2015 року становить 25 080 гривень, з яких відповідачем сплачено 13 200 гривень, суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у розмірі 11 880 гривень.

Врахувавши, що строк дії договору оренди ліжко-місць в гуртожитку сплинув, однак відповідачем підтверджено факт використання спірного приміщення членами його родини до теперішнього часу та проведено оплату орендної плати у січні 2015 року двічі по 500 гривень та у березні 2015 року у розмірі 1 000 гривень, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що договірні відносини між сторонами є продовженими, а тому відповідач зобов'язаний вносити плату за користування орендованим житловим приміщенням.

Вирішуючи спір в частині відшкодування витрат на правову допомогу, апеляційний суд виходив з недоведеності належними та допустимими доказами понесення позивачем витрат з оплати правової допомоги, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні позову в цій частині.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко В.І. Мартинюк