Справа 206/3821/16-ц
Провадження 2-о/206/542/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" серпня 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухорукова А.О.,

при секретарі Гуртовому В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Лівобережне об'єднане управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначив, що він, відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_1, виданого Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 26.07.2000 року, має прізвище ОСОБА_1. Відповідно до довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої Державною податковою інспекцією в Самарському районі 20.12.2000 року, він також має прізвище ОСОБА_1. З жовтня 1982 року по травень 2000 року він працював в «Автобазе Приднепровского треста «Дніпротрансстрой». Зазначена Автобаза була перетворена 19.12.1994 року в «открітое акционерное общество «Днепротрансстрой», а 30.11.1997 року - в «Дочернее предприятие «Автобаза ОАО «Днепротрасстрой». 04.05.2000 року він був звільнений у зв»язку з ліквідацією підприємства. В період роботи в вищевказаному підприємстві Указом Президента України від 14.12.1996 року за № НОМЕР_2 йому було присвоєно почесне звання «Заслужений працівник транспорту України», про що зроблений відповідний запис до його трудової книжки № 5, і видано посвідчення про присвоєння почесного звання. В посвідченні зазначено прізвище «ОСОБА_1» замість «ОСОБА_1». Призверненні до пенсійного фонду працівником фонду було виявлено, що прізвище у посвідчені не збігається з його прізвищем в паспорті. Заявник просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності йому, ОСОБА_1 вікторовичу, посвідчення про присвоєння почесного звання «Заслужений працівник транспорту України» згідно Указу Президента України від 14.12.1996 року, за № НОМЕР_2, виданого на ім»я ОСОБА_1.

В судовому засіданні заявник підтримав вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити на підставі обставин, викладених у заяві.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що 22.06.2016 року заявник звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську для оформлення пенсії на пільгових умовах, але йому було відмовлено із посиланням на те, що його прізвище в посвідчені про присвоєння почесного звання «заслужений працівник транспорту Україин» не збігається з його прізвищем в паспорті.

Так, з жовтня 1982 року по травень 2000 року він працював в «Автобазе Приднепровского треста «Дніпротрансстрой». Зазначена Автобаза була перетворена 19.12.1994 року в «открітое акционерное общество «Днепротрансстрой», а 30.11.1997 року - в «Дочернее предприятие «Автобаза ОАО «Днепротрасстрой». 04.05.2000 року він був звільнений у зв»язку з ліквідацією підприємства, що підтверджується копією трудової книжки ( а.с.6-11)

В період роботи в вищевказаному підприємстві Указом Президента України від 14.12.1996 року за № НОМЕР_2 йому було присвоєно почесне звання «Заслужений працівник транспорту України», про що зроблений відповідний запис до його трудової книжки № 5, і видано посвідчення про присвоєння почесного звання. ( а.с. 2 ).

Однак, в посвідченні зазначено прізвище «ОСОБА_1» замість «ОСОБА_1».

Відповідно до паспорту заявника, його прізвище вказано як «ОСОБА_1», що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_3 виданого Самарським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області 26.07.2000 року (а.с.4).

Відповідно до довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої Державною податковою інспекцією в Самарському районі 20.12.2000 року, він також має прізвище «ОСОБА_1» ( а.с. 5).

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище ім'я по-батькові, місце та час народження якої, що зазначені в документів не збігаються з ім'ям по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином суд находить доведеним той факт, що посвідчення про присвоєння почесного звання «заслужений працівник транспорту України», виданого на ім'я ОСОБА_1, належить заявникові ОСОБА_1.

Враховуючи ті обставини, що встановлення даного факту не суперечить діючому законодавству і тягне для заявника юридичні наслідки, які мають для нього значення, суд вважає за необхідне задовольнити заяву.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-64, 88, 169, 209, 214, 215, 256, 259 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, посвідчення про присвоєння почесного звання «Заслужений працівник транспорту України» згідно Указу Президента України від 14.12.1996 року, за № НОМЕР_2, виданого на ім'я ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: А.О. Сухоруков