АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі

головуючого судді Музичко С.Г.,

суддів Заришняк Г.М., Кирилюк Г.М., при секретарі Матвійчуку І.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 22 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_6 про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні власністю, визначення порядку користування власністю та вселення,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 22 грудня 2015 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_6 про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні власністю, визначення порядку користування власністю та вселення задоволено.

Усунуто перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні власністю ОСОБА_4 Ѕ частиною квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_5, не створювати перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні власністю ОСОБА_4 Ѕ частиною квартири АДРЕСА_1.

Виділено ОСОБА_4 в користування жилу кімнату, площею 14,9 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1.

Унікальний 754/4787/15
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4907/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Буша Н.Д.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Музичко С.Г.
Жилу кімнату, площею 15,2 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 залишено в користуванні ОСОБА_5,

Місця загального користування - коридор, кухню, вбиральню, ванну кімнату - залишено в спільному користуванні.

Зобов'язано ОСОБА_5, не порушувати встановлений порядок користування квартирою АДРЕСА_1.

Вселено ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_5, на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, що у спірній квартири позивачем та відповідачем було проведено самочинні роботи, внаслідок чого збільшилась її площа. Вважає, що рішення суду було ухвалено без належного дослідження доказів.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить оскаржуване скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Зазначає, що відповідно до довідки форми 3, апелянт зареєстрована та проживає у спірній квартири АДРЕСА_1. Рішення суду порушує права апелянта на проживання в спірній квартирі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_10 підтримали апеляційну скаргу з підстав та доводів, наведених в ній.

ОСОБА_3 просив суд задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду скасувати.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_12 підтримав доводи апеляційних скарг.

Позивач та його представник в судовому засіданні апеляційного суду заперечували проти задоволення апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь по справі, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити, а рішення залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що квартира перебуває у спільній частковій власності сторін, а тому кожен з них має рівне право користування квартирою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст.319,386 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а держава забезпечує рівний захист прав усіх суб"єктів права власності.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_13 з 30.05.2006 року до 01.08.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбу.

16.09.2011 року сторони придбали квартиру АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу оформлений на ім`я відповідача, позивач надав згоду на придбання квартири дружиною.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 03.12.2014 року визнано у порядку поділу майна набутого за час шлюбу за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину АДРЕСА_1. В задоволенні інших вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 05.02.2015 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03.12.2014 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким визнано за позивачем право власності на Ѕ частину автомобіля «КІА Серато» д/н НОМЕР_1 та Ѕ частину автомобіля «КІА Серато» д/н НОМЕР_1 за відповідачем в порядку поділу майна. В іншій частині рішення залишено без змін.

Таким чином, що позивач є власником Ѕ частини квартири.

Згідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Спірна квартира складається із 2 окремих кімнат, що дає реальну можливість виділити сторонам в користування належні їм частинани квартири.

Досліджені судом першої інстанції матеріали справи, пояснення сторін свідчать про те, що відповідач не надає позивачу доступу до квартири. Згоди про порядок володіння та користування квартирою АДРЕСА_1 між її співвласниками не досягнуто.

В силу ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до положень статей 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Згідно зі ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16, статтями 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову в частині усунення перешкод у користуванні спірною квартирою та вселення позивача до неї, оскільки він має право користуватися своєю власністю на власний розсуд, у тому числі використовувати дане житло для особистого проживання.

Твердження апелянта ОСОБА_1 про порушення її житлових прав з посиланням на довідку Ф-3 № 73 від 09 вересня 2015 року, виданою ЖБК «Дарницький - 14» є необгрунтовані, оскільки право власності на квартиру встановлено між сторонами рішенням суду.

Наданий ОСОБА_1 як доказ до апеляційної скарги - Технічний паспорт виданий приватним суб'єктом господарювання, - ТОВ "ПРОЕКТТЕХСЕРВІСБУД", який підтверджує перепланування, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки він не зареєстрований належним чином і містить певні відмінності від даних Технічного паспорту на спірну квартиру, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна на виконання ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права не ґрунтуються на законі та спростовується вищевикладеним. Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 , 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: