Провадження №2/389/28/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2016 року Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Берднікової Г.В.

секретаря Чуканової О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Знам'янка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Хлібодар» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Хлібодар» (далі по тексту Товариство) про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі. Вказала, що 17.11.2005 року між ОСОБА_2 та Товариством укладено договір оренди земельної ділянки, строком на 10 років, який 30.03.2006 року зареєстровано у Знам'янському міськрайонному відділі ДП КРФ ЦДЗК за №13. 11.01.2007 року ОСОБА_2 помер. 21.11.2014 року вона оформила право власності на вказану ділянку на себе.

16.03.2015 року надіслала на адресу відповідача вимогу, в якій йшлося про здійснення повного розрахунку за користування ділянкою. 18.05.2015 року отримала листа, в якому відповідач повідомив про необхідність надання банківського рахунку для перерахування коштів. Крім того, отримала і проект додаткової угоди до договору оренди землі від 17.11.2005 року із пропозицією поновлення дії договору на тих самих умовах та на той самий строк. 22.05.2015 року нею було надіслано листа, в якому йшлося про відмову від укладення договору на тих же умовах.

Також зазначила, що з 2008 року і по теперішній час відповідач не розрахувався із заборгованістю з орендної плати, що є порушенням п.8 Договору. Вказане порушення є підставою для нарахування пені. Вважає, що порушення умов договору та Закону України «Про оренду землі» є підставою для дострокового розірвання Договору.

Згідно з уточненим розрахунком нормативно грошової оцінки, орендна плата за 2008 рік складає 867,44грн., за 2009 рік 999,39 грн., за 2010 рік 1058,25 грн., за 2011 рік -1058,25 грн., за 2012 рік 1858, 29 грн., за 2013 рік -1858,29 грн., за 2014 рік з урахуванням 3% орендної плати, - 3716, 58 грн., за 2015 рік ( з урахуванням 3% орендної плати) 4642,26 грн., тобто загальна сума заборгованості дорівнює 16058,75 грн.

З урахуванням положень п. 12 Договору проведено розрахунок пені: 2008 рік 2971 дня 297,1% - пеня складає 2577,16 грн; 2009 рік 2606днів 260,6% - пеня складає 2604,41 грн.;2010 рік 2241 день 224,1% - пеня складає 2371,54 грн.;2011 рік 1876днів -187,6%- пеня складає 1985,28 грн.;2012 рік 1510 днів 151,0% - пеня складає 2806,08 грн.;2013 рік 1145 днів 114,5% - пеня складає 2127,74 грн.;2014 рік 780 днів 78,0% - пеня складає 2898,93 грн.;2015 рік 25 дня 2,5% - пеня складає 116,06 грн. Загальна сума пені станом на 04.01.2016 року скаладає 17487,14 грн.

Враховуючи наведене позивач просила суд розірвати вказаний вище договір оренди землі від 17 листопада 2005 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма «Хлібодар», скасувати його державну реєстрацію; стягнути з відповідача на її користь заборгованість зі сплати орендної плати за цим договором в сумі 16058 грн. 75 коп., та пеню в сумі 17487 грн. 14 коп.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив розглядати справу за його відсутності. Також у судовому засіданні, що відбулося за часом раніше надавав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог. У судовому засіданні, яке відбулося за часом раніше, також заперечив щодо задоволення позовних вимог. Зазначив, що дійсно права та обовязки ОСОБА_2 за вказаним договором оренди, увійшли до складу спадщини, яка відкрилась внаслідок його смерті. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобовязана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім'я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Про вищенаведені обставини, товариство повідомило позивача листом, яким зокрема, просило її надати їм всю необхідну інформацію та документи, протягом строку та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства України.

В той же час, позивач не виконала належним чином вимог ст.1481 Земельного кодексу України, оскільки не надала товариству всю необхідну інформацію та документи, протягом одного місяця з дня набуття права власності на земельну ділянку у спосіб, що передбачений згаданою нормою закону. Таким чином, причиною неотримання позивачем орендної плати стало не вчинення нею дій, що передбачені ст.1481 Земельного кодексу України, відтак прострочення товариства з виплати позивачу орендної плати, в даному випадку, місця не має.

ТОВ „Агрофірма Хлібодар, як орендар земельної ділянки, протягом всього строку дії договору оренди землі належним чином виконувало умови договору, використовувало орендовану земельну ділянку виключно за цільовим призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, дотримуючись при цьому вимог земельного та екологічного законодавства і не допускало пошкодження обєкта оренди. Таким чином, зі сторони ТОВ „Агрофірма Хлібодар відсутні будь-які порушення умов договору оренди землі, а тим більше істотні порушення, відтак підстав для розірвання договору оренди немає. Перешкоди зі сторони товариства щодо виплати позивачу орендної плати відсутні.

У будь-якому разі просив застосувати позовну давність до вимог про стягнення заборгованості по орендній платі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів.

Згідно частини 4 статті 10 ЦПК України суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, для чого роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дії і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Обовязок доказування відповідно зі статтею 10 ЦПК покладений на сторони у справі. Крім того, відповідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 17.11.2005 року, між ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» та чоловіком позивача ОСОБА_2 укладено договір оренди землі, зареєстрований у Знамянському відділі КРФ ДП „ЦДЗК 30.03.2006 року за № 13, строком на 10 років. За вказаним договором ОСОБА_2 передав ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» в оренду належну йому на праві власності відповідно до державного акту на право власності на землю серії І-КР №013662 від 24 квітня 2001 року, земельну ділянку площею 4,29 га, строком на 10 років. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 54346 грн. Орендна плата за рік складає 1,5%.

Пунктом 31 договору передбачено, що його дія припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено, також в інших випадках передбачених законом. При цьому перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, не є підставою для зміни умов, або розірвання договору оренди землі.

Згідно з п.37 договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

У судовому засіданні з'ясовано, що 11.01.2007 року ОСОБА_2 помер. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.11.2014 року позивач є спадкоємцем земельної ділянки переданої ТОВ АФ «Хлібодар» в оренду.

16.03.2015 року позивачем на адресу ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» було надіслано заяву щодо виплати їй заборгованості по орендній платі за вказаним вище договором оренди та пені з 2008 року по теперішній час.

Листом від 08.05.2016 року позивачу відмовлено у виплаті заборгованості та пені. Запропоновано укласти договір оренди, або ж поновити термін дії договору до 30.03.2016 року.

22.05.2015 року позивачем повторно на адресу ТОВ АФ «Хлібодар» надіслано заяву з вимогою сплатити заборгованість по орендній платі та надати розгорнутий розрахунок орендої плати.

На запит ОСОБА_3 фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 представлено уточнений розрахунок грошової оцінки на належну їй земельну ділянку, відповідно до якої її вартість у 2008 році складала 57829 грн., 2009 році -66626 грн., 2010 році 70550 грн., 2011 році 70550, 2012,2013,2014 роках -123886 грн., 2015 році - 154742 грн.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення(ч. 1ст. 1225 ЦК України).

Відтак, відповідні права та обовязки ОСОБА_2 за договором оренди, увійшли до складу спадщини, яка відкрилась внаслідок його смерті.

Правонаступництво у разі зміни власника речі, переданої у найм, передбачено загальними положеннями про найм Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.770 ЦК України, у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

За положеннями ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Смерть фізичної особи-орендодавця не є підставою для припинення договору, оскільки разом із правом власності на земельну ділянку до його спадкоємців переходять права та обов'язки за договором оренди, у тому числі право на отримання орендної плати, якщо інше прямо не передбачено у самому договорі.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обовязковим для виконання сторонами, а згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином, у передбачений законом чи договором спосіб та термін.

Частиною 2 ст. 23 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у власності фізичних і юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Пунктом 13 договорів оренди землі передбачено, що розмір орендної плати переглядається один раз у два роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках передбачених законом. Тобто, умови договору не зобов'язують сторони вносити зміни до договору, зокрема збільшувати чи зменшувати розмір орендної плати, а лише зобов'язують за певних обставин переглянути умови договору. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін (п. 30 договорів оренди землі).

Положенням пп. 288.1.5 п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України, встановлено мінімальний розмір орендної плати за договорами оренди землі, укладеними з органами виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, орендна плата за якими зараховується до відповідних бюджетів (позивач до таких органів не відноситься).

З урахуванням наведеного суд вважає безпідставними вимоги позивача щодо стягнення орендної плати в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі, оскільки сторонами договору визначена орендна плата за рік в розмірі 1,5% від нормативної грошової оцінки землі і в подальшому вона не змінювалася.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).

Враховуючи, що ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом 11.01.2016 року, суд приходить до висновку про стягнення з ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» на її користь орендної плати за період 2013 2015 років в сумі 5131 грн. 95 коп. згідно розрахунку представленого відповідачем з урахуванням коефіціентів індексації та за вирахуванням суми податку з доходів фізичних осіб.

Згідно з п.12 Договору оренди, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожний день прострочення.

За приписами ст. 1481 Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобовязана повідомити про це її користувачів із зазначенням:

кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки;

найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім'я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника;

місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси;

платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).

Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Згідно з ч. 4 ст. 612 Цивільного кодексу України, прострочення боржника не настає, якщо зобовязання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він, зокрема, не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку, ст. 613 Цивільного кодексу України).

Невиконання спадкоємцями покладеного законом обов'язку щодо повідомлення відносно переходу права власності на земельну ділянку є в розумінні положень статті 613 ЦК України простроченням кредитора.

Відповідно до ст.613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він, зокрема, не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

ОСОБА_1 як спадкоємець земельної ділянки переданої в оренду ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» звернулася за виплатою орендної плати лише 16 березня 2015 року. До того ж, не виконала належним чином, вимог ст. 1481 Земельного кодексу України, оскільки не надала всю необхідну інформацію та документи, протягом одного місяця з дня набуття права власності на земельну ділянку у спосіб, що передбачений згаданою нормою закону.

Таким чином, причиною неотримання позивачем орендної плати стало не вчинення нею дій, що передбачені ст.1481 Земельного кодексу України (внаслідок прострочення кредитора), відтак прострочення товариства з виплати позивачці орендної плати, в даному випадку місця не має.

Згідно з ч.1 ст.19 Закону України «Про оренду землі» - строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

В силу ч.1 ст.31 цього Закону договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Умовами договору чітко передбачено, що договір припиняється по закінченню строку на який його було укладено ( п.31 договору).

За змістом статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент укладення договору оренди) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Частиною 1 ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоду встановленої форми.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірного договору, набуваються після відповідної державної реєстрації.

В момент державної реєстрації договір набирає чинності, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати момент укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що договір оренди спірної земельної ділянки сторонами укладено 17.11.2005 року строком на 10 років. Зазначені обставини ніким не спростовані. Тобто, на час укладення договору сторони дійшли згоди, що кінцевою датою строку договору є 17.11.2015 року.

В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору (правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 19 лютого 2014 року у справі №6-162 цс 13).

З огляду на зазначене позовні вимоги щодо розірвання договору оренди землі від 17 листопада 2005 року та скасування його державної реєстрації є безпідставними, оскільки наразі дія договору припинена, у звязку з закінченням строку, на який його було укладено.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З огляду на зазначене з ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» на користь позивача необхідно стягнути 82,68 грн. - пропорційно до задоволеної частини вимог майнового характеру (ціна позову 33545,89 грн., - судовий збір 551,20 грн.; позов задоволено на 15%).

На підставі викладеного та керуючись та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Хлібодар» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі, задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Хлібодар» на користь ОСОБА_1 орендну плату за договором оренди земельної ділянки укладеним 17 листопада 2005 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Хлібодар» та ОСОБА_2, який помер 11.01.2007 році, в сумі 5131 грн. 95 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стянути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Хлібодар» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 82 грн. 68 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через даний суд до Апеляційного суду Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В. Берднікова