справа №176/1703/15-ц
провадження №2/176/427/16
РІШЕННЯ

Іменем України

10 травня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.,

при секретарі Ніколенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах за минулий час та про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить стягнути із ОСОБА_2 на її користь заборгованість по аліментам за минулий час (з лютого 2011 року по лютий 2014 року), на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 20939 гривен 50 копійок. При цьому, допомогу бабусі за весь час у розмірі 29557 гривен 29 копійок просить зарахувати як сплату аліментів за період з березня 2000 року по січень 2011 року. Одночасно позивач просить стягнути із відповідача на її користь понесені нею додаткові витрати на навчання дочки у розмірі 10500 гривен 00 копійок.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що згідно рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2000 року та відповідно до виконавчого листа (дублікат), виданого Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області 10 червня 2005 року, з відповідача на її користь стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходу громадян на одну дитину, починаючи з 27 березня 2000 року. Онак, відповідач ухилявся від належним чином сплати аліментів. У 2003 році вона звернулася у відділ ДВС Жовтоводського МУЮ, з метою розшукати відповідача. На той час виконавчий лист за №62-А від 03 квітня 2003 року перебував на виконані за місцем роботи боржника у КП «Жовтоводськтепломережа». Проте, аліментів вона не отримувала. Згодом, у 2004 році, у звязку з переміною місця проживання, чи роботи відповідача виконання провадження ВДВС Жовтоводського МУЮ Дніпропетровської області було закінчено, про що їй стало відомо лише у 2005 році, коли вона звернулася вдруге до відділу ВДВС Жовтоводського МУЮ, з проханням розшукати відповідача. У 2005 році вона звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з проханням про видачу дублікату виконавчого листа по справі №62-а/2000. Отримавши виконавчий лист, вона передала його до ВДВС Жовтоводського МУЮ Дніпропетровської області. Однак, листом ДВС Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 08 квітня 2015 року №Ш - 2/02/01-36 їй було повідомлено, що виконавчий лист за період з 2004 року по теперішній час не надходив, виконавчі провадження були знищено. Листом від 08 квітня 2015 року №1.17/15/3234/15 Голова Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області підтвердила той факт, що вона зверталася за видачею дубліката виконавчого листа. В звязку з тим, що відповідач ухиляється від сплати аліментів позивач просить стягнути з нього заборгованість по аліментам за період з лютого 2011 року по лютий 2014 року у розмірі 20939 грн. 50 коп. Крім того, позивач просить зарахувати допомогу бабусі у розмірі 29557 гривен 29 копійок як сплату аліментів за період з березня 2000 року по січень 20у1 року. Також позивач зазначає, що у 2013 році їхня із відповідачем донька ОСОБА_3, згідно наказу №1379, з 22 серпня 2013 року зарахована на 1-й курс факультету систем та засобів масової кумунікації за спеціальністю «журналістика» Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара з контрактну форму навчання. 06 серпня 2013 року було укладено договір №914-13 від 06 серпня 2013 року, за яким вартість навчання за рік складає 10500 гривен (5250 гривен за семестр). Вського за навчання доньки нею сплачено 21000 гривен: 13 серпня 2013 року 5250 гривен (згідно квитанції №451798049); 14 січня 2014 року 5250 гривен (згідно квитанції №44817.411.1); 29 вересня 2014 5250 гривен (згідно квитанції №0.0.301979630.1); 22 січня 2015 року 5250 гривен (згідно квитанції №0.0.340979155.1). У звязку з викладеним, позивач просить також стягнути з відповідача на її користь половину додаткових витрат за навчання доньки у розмірі 10500 гривен.

Позивач, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявилась. При цьому, до початку судового засідання, ОСОБА_1 подано заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач, будичи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи,в судове засідання не зявивсь. В наданому суду запереченні та доповненні до заперечення ОСОБА_2 просить проводити розгляд справи без його участі. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просить відмовити.

Так, у наданому суду запереченні від 18 березня 2016 року та доповненню до заперечення від 04 травня 2016 року відповідач пояснив, що в порядку виконання судового рішення він сплачував аліменти на утримання доньки до 2005 року. Потім між ним та позивачем досянуто угоди стосовно добровільної сплати аліментів, які він сплачував по вересень 2015 року. При цьому, ОСОБА_1 добровільно відізвала з примусового виконання виконавчий лист. Крім того, відповідач вказує на те, що рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 03 вересня 2015 року його донькі ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні позову щодо стягнення аліментів за минулий час з підстав, що вже є рішення суду ухвалене між тими самими сторонами і з того ж самого предмету і підстав. Вказане рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2016 року. Таким чином, відповідач, враховуюче вищевказане рішення суду, а також те що він сплачував аліменти на утримання доньки, наголошує на відсутності підстав для задоволення позову в частинні стягнення аліментів за минулий час. Щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини відповідач вказує на те що вищевказаним рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 03 вересня 2015 року з нього вже стягнуто аліменти на користь повнолітньої доньки у розмірі 400 гривен щомісячно, без урахування часу канікул на час її навчання. Одночасно, відповідач зазначає, що стягнення додткових витрат на утримання повнолітньої дитини не передбачено нормами Сімейного Кодексу

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 народилась 05 лютого 1996 року у місті Жовті Води Дніпропетровської області і її батьками являються ОСОБА_2 та ОСОБА_4 /а.с. 5/.

Згідно постанови судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2000 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) до досянення донькою повноліття, але не менше 1/4 частини неоподатковуваного мінімуму доходу громадян на одну дитину, починаючи з 27 березня 2000 року.

Позивач наголошує, що за весь час з дня ухвалення рішення суду відповідач ухилявся від сплати аліментів, а тому просить стягнути заборгованість по аліментам за минулий час (з лютого 2011 року по лютий 2014 року) у розмірі 20939 гривен 50 копійок.

Однак, як вбачається із копії рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 03 вересня 2015 року, судом вже розглянуто питання щодо стягнення заборгованості по аліментам за минулий час, в тому числі за період з лютого 2011 року по лютий 2014 року. Так, ОСОБА_3 було відмовлено в задоволенні позову в частинні стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по аліментам за минулий час /а.с. 63-65/

Вказане вище рішення на даний час набрало законної сили.

При цьому, відповідно до п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, враховуючи той факт, що вже є рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке набрало законної сили, суд вважає, що провадження по справі в частинні стягненя заборгованості по аліментам за минулий час (з лютого 2011 року по лютий 2014 року) слід закрити.

Крім того, позивач просить зарахувати допомогу бабусі за весь час у розмірі 29557 гривен 29 копійок як сплату аліментів за період з березня 2000 року по січень 2011 року. При цьому, позивачем не надано жодних доказів та пояснень в даній частині позовних вимог.

Водночас, відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в цій частинні.

Крім того, відповідно до змісту позовної заяви предметом спору є додаткові витрати позивача на утримання повнолітньої доньки.

Обов'язок батьків утримувати повнолітню дитину урегульовано ст.ст. 198-201 СК України.

Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

Однак, участь батьків у додаткових витратах на дитину урегульовано ст. 185 СК України (на яку посилається позивач). При цьому, дана норма стосується виключно неповнолітніх дітей.

Таким чином, законодавством не передбачено участь батьків у додаткових витратах на повнолітню дитину, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід також відмовити.

Керуючись ст.ст. 198-201 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 205, 212, 213-215, 294, 367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Провадження в частинні позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по аліментам на утримання дочки ОСОБА_3 за минулий час (з лютого 2011 року по лютий 2014 року) у розмірі 20939 гривен 50 копійок закрити.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити у зв'язку з їх безпідставністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня її проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А. Павловська