Апеляційний суд Житомирської області
Справа №283/564/16-ц Головуючий у 1-й інст. Тимошенко А. О.
Категорія 41 Доповідач Микитюк О. Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Косигіної Л.М., Кочетова Л.Г.

при секретарі Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення дій та стягнення моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 14 червня 2016 року,

встановила:

15 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на його користь 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної порушенням його права на повагу до честі і гідності та зобовязати відповідача припинити неправомірні дії. В обґрунтування позову зазначив, що 07 березня 2016 року ОСОБА_2 у міському парку злякав і образив його дочку ОСОБА_3, а 11 березня 2016 року о 16 годині 30 хвилин біля підїзду будинку №28-а по вул.Фрунзе в м.Малин ОСОБА_2 ображав його нецензурною лайкою та жестами, чим завдав йому моральних страждань.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 14 червня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В решті вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про відмову у позові в повному обсязі. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вказує на те, що позивач не довів факту поширення недостовірної інформації, суд надав неналежну оцінку показам свідків, надав безпідставну перевагу показам одних свідків перед іншими.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. Право кожного на повагу до його гідності визначено в ст. 28 Конституції.

Як розяснено у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року „Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків.

З огляду на викладене висловлювання образливого характеру, в тому числі нецензурна лайка, підлягають захисту в порядку ст.277 ЦК України.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України).

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Суд першої інстанції частково задовольнив позов щодо відшкодування моральної шкоди, вважаючи встановленими факти образи ОСОБА_2 07 березня 2016 року ОСОБА_3, а 11 березня 2016 року ОСОБА_1 При цьому суд першої інстанції не взяв до уваги покази свідків ОСОБА_4 (дружини відповідача) та ОСОБА_5 (знайомого відповідача), зазначивши про зацікавленість цих осіб, і в той же час поклав в основу рішення покази свідків ОСОБА_3 (дочки позивача), ОСОБА_6 (зятя позивача), ОСОБА_7 (рідної сестри дружини позивача), ОСОБА_8 (сусідки, яка перебуває у неприязних відносинах з відповідачем), вважаючи їх належними та достовірними доказами. Не встановивши розбіжностей та будь-яких протиріч у показах свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які пояснили, що 11 березня 2016 року у дворі будинку ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 „діячі, а ОСОБА_2 порадив йому займатись своїми справами, й іншого не бачили, суд першої інстанції безпідставно відхилив їхні покази.

Неналежна оцінка доказів призвела до необґрунтованого висновку про доведеність фактів приниження гідності та честі позивача, його дочки та наявність підстав для часткового відшкодування моральної шкоди.

Доводів щодо неправильності рішення в частині відмови у позові про припинення неправомірних дій апеляційна скарга не містить.

Рішення про відшкодування моральної шкоди ухвалено із порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у позові за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати рішення Малинського районного суду Житомирської області від 14 червня 2016 року в частині відшкодування з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 1000 грн. і судових витрат. Ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у позові за безпідставністю.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: Судді: