Справа № 161/3403/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Подзіров А.О.
Провадження № 22-ц/773/1022/16 Категорія: 27 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Осіпука В.В., Матвійчук Л.В.,

з участю: секретаря Губарик К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про визнання недійсним кредитного договору, за апеляційною скаргою відповідача на рішення Луцького міськрайонного суду від 17 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 17.05.2016 року позов ОСОБА_1 в даній справі задоволено.

Визнано недійсним договір б/н від 17.03.2008 року про надання ОСОБА_1 кредиту в розмірі 3000 доларів США у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням відповідач публічне акціонерне товариство комерційний банк (далі ПАТ КБ) "ПриватБанк" подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

Сторони будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явились, а тому колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ст. 305 ЦПК України.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання у відповідності до вимог ст. 197 ЦПК України не здійснюється.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не підписував оспорюваний кредитний договір б/н від 17.03.2008 року з ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому прийшов до висновку, що вказаний правочин відповідно до положень ст. 215 ЦК України слід визнати недійсним.

Висновки суду відповідають встановленим в справі обставинам та нормам матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.03.2008 року від імені ОСОБА_1 у документі заяві № 047306633/084791678 на видачу платіжної картки з кредитним лімітом в сумі 3000 доларів США поставлений підпис. Вказана заява від імені ОСОБА_1 на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», що разом з Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає кредитний договір (а.с.5-9).

Як вбачається із висновку судової почеркознавчої експертизи № 1597 від 11.04.2016 року Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, підписи від імені ОСОБА_1, розташовані після слова «Підпис» та в графі «Підпис клієнта» на зворотній стороні заяви № 047306633/084791678 від 17.03.2008 року на видачу платіжної картки з кредитним лімітом в сумі 3000 доларів США, виконані не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням справжніх підписів ОСОБА_1 (а.с.147-148).

Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин ввважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

На підставі встановлених в судовому засіданні обставин справи та наведених правових норм, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в даній справі, оскільки позивачем ОСОБА_1 оспорюваний кредитний договір б/н від 17.03.2008 року не підписувався і волевиявлення щодо укладення цього правочину у нього не було, що є відповідно до положень ст. 215 ЦК України підставою для визнання його недійсним.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що місцевим судом при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано тієї обставини, що по кредитній картці ОСОБА_1 проводилося погашення кредиту, є безпідставними, оскільки відповідачем не надано жодних доказів, що саме позивачем здійснювалися погашення по даній кредитній картці.

Не беруться до уваги колегією суддів також покликання відповідача на те, що позивач не зміг пояснити, яким чином 17.03.2008 року в ПАТ КБ «ПриватБанк» опинилися копії його документів для отримання кредиту. Як вбачається зі змісту позовної заяви та пояснень, наданих позивачем в суді першої інстанції, копії зазначених документів ним було надано працівникам банку з наміром оформити кредитний договір, в укладенні якого банк йому відмовив, а тому пакет документів, необхідних для укладення договору, так і залишився в ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 17 травня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: