Справа №295/8158/16-ц
27.10.2016 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючого судді Кузнєцова Д.В.,
при секретарі с/з ОСОБА_1,
Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.
Враховуючи не заперечення позивача, керуючись ст. 224 ЦПК України, судом ухвалено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивачу на праві колективної власності належить житловий будинок, розташований по вул. Ватутіна, 55 в м. Житомирі. Дана обставина підтверджується копіями свідоцтва про право власності, виданого Виконкомом Житомирської міськради 12.05.2008, а також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.10.2008.
За змістом ч. 1 ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.
Судом також встановлено, що 1 червня 2010 року між сторонами по справі був укладений Договір оренди житла (по тексту також Договір), за умовами якого позивач надав ОСОБА_2 в оренду кімнату площею 14,4 кв.м. в будинку по вул. Ватутіна, 55 в м. Житомирі, а відповідач зобовязався використовувати житло за призначенням, у встановлені терміни сплачувати орендну плату і плату за комунальні послуги тощо.
Згідно із п. 4.2 Договору якщо за три місяці до закінчення строку дії ні одна із сторін не заявила про його зміну або припинення, то договір вважається продовженим на той самий строк і на тих же умовах.
Майже аналогічне положення передбачене і у ч. 1 ст. 822 ЦК України, згідно із яким у разі спливу строку договору найму житла наймач має переважне право на укладення договору найму житла на новий строк. Не пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору найму житла наймодавець може запропонувати наймачеві укласти договір на таких самих або інших умовах чи попередити наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Якщо наймодавець не попередив наймача, а наймач не звільнив помешкання, договір вважається укладеним на таких самих умовах і на такий самий строк.
Однак при цьому за правилами ч. 2 ст. 821 ЦК України до договору найму житла, укладеного на строк до одного року (короткостроковий найм), не застосовуються положення частини першої статті 816, положення статті 818 та статей 822 - 824 цього Кодексу.
Термін дії Договору оренди житла до 1 травня 2011 року, що передбачено п. 4.1 Договору, а тому за правилами статті 821 ЦК України це є короткостроковий найм.
Орендар та члени його сім'ї зобов'язані звільнити квартиру не пізніше 5-ти днів після закінчення Договору, що передбачено п. 5.2 Договору.
Згідно зі статтю 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Вимогами ч. 2 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Верховним Судом України у постанові від 27.05.2015 у справі №6-92цс15 викладено правову позицію, згідно із якою передбачений статтею 391 ЦК України спосіб захисту підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що, оскільки договір оренди житла припинив свою дію і правові підстави для проживання відповідача у вказаній кімнаті відпали, позивач як власник зазначеного приміщення правомірно поставив питання про виселення відповідача без надання йому іншого житла, а тому задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.
З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 16, 319, 391, 810, 821, 822 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте Богунським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити дане заочне рішення до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя Д.В. Кузнєцов