АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5518/16 Справа № 209/997/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С.,Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 березня 2016 року

у цивільній справі за поданням головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська надійшло подання головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, в обґрунтування якого він посилається на те, що на виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 50427028, з виконання виконавчого листа № 344/11336/2014 від 23.11.2015 року, виданого Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ Приватбанк боргу у сумі 1133808,71 гривень.

09.03.2016 відповідно до ст.ст.17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копіюякої того ж дня направлено боржникові для виконання поштою рекомендованим повідомленням, стягувачеві до відома. По спливу строку для самостійного виконання рішень, ОСОБА_2 рішення не виконав, борг не сплатив. Враховуючи вищенаведене, просить обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 березня 2016 року подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 задоволено.

Тимчасово обмежено боржника, громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України до виконання зобовязання згідно виконавчого провадження № 50427028, з виконання виконавчого листа № 344/11336/2014 від 23.11.2015 року, виданого Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ Приватбанк борг у сумі 1133808,71 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання.

Сторони в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

Однак, з такими висновками суду погодитись неможливо, оскільки вони не відповідають матеріалам справи та вимогам діючого законодавства.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними і цьому Пакті.

П. 5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено як підставу для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон, ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду.

Зі змісту наведених норм вбачається, що законом передбачено тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України лише за умов ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього за рішенням суду, а не за наявності факту невиконання зобовязань.

Згідно матеріалів справи, 23 листопада 2015 року видано виконавчий лист Івано-Франківського міського суду на підставі рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 1133808,71 грн. (один мільйон сто тридцять три тисячі вісімсот вісім гривень сімдесят однієї копійки), яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 250466,60 грн., заборгованості за відсотками за користуванням кредитом у розмірі 434849,85 грн., заборгованості з комісії у розмірі 12734, 68 грн., пені у розмірі 435757,58 грн..

Постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції від 09.03.2016 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 344/11336/2014, виданим 23.11.2015 року Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованості за кредитним договором в сумі 1133808,71 гривень.

У вищезазначеній постанові адреса боржника зазначена, як пр.Дружби Народів, 51б-10.

Проте, згідно паспорту ОСОБА_2, копія якого залучена до матеріалів справи, він з 07.02.1998 року проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, дана адреса також зазначена і у виконавчому листі.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 державний виконавець не витребував відомості про місце реєстрації боржника, не прийняв до уваги, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від виконання (ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», п.18 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

У звязку з цим, державному виконавцю необхідно було надати суду належні та допустимі докази того, що дійсно боржник свідомо не виконував належні до виконання зобовязання в повному обсязі або частково, зокрема докази того, що він має змогу виконувати зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Належних доказів, які б свідчили про те, що державний виконавець вчинив всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», що спрямовані на виконання виконавчого листа № 344/11336/2014; того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що він ухилявся від виконання своїх боргових зобов'язань та що за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця, заявником не надано.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про передчасність застосування до ОСОБА_2 такого заходу впливу як тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, у задоволенні подання головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 березня 2016 року скасувати і постановити нову.

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П.Варенко

Судді В.С.Городнича

ОСОБА_4