Справа № 539/2282/16-ц
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Гудков С. В.

при секретарі Яценко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії.

Позов мотивований тим, що з 16 червня по 05 вересня 1986 року був призваний на військові збори по ліквідації аварії на ЧАЕС з виробничого ремонтно-технічного підприємства "Укргазенергоремонт" через військкомат.

Має 2 групу інвалідності, захворювання пов"язані з виконанням обов"язків військової служби по ліквідації аварії на ЧАЕС, отримує пенсію за ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В даний час дізнався, що при нарахуванні йому заробітної плати за час виконання робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС не були враховані підзаконні акти 1986 року. Однак при зверненні до відповідача останній надав йому довідку без врахування вимог чинного законодавства, які регламентували порядок оплати праці у 30-ти км. зоні відчуження.

Відтак, просить постановити рішення , яким стягнути з відповідача ПАТ "Укртрансгаз" філії "Виробничого ремонтно-технічного підприємства" "УКРГАЗЕНЕРГОСЕРВІС" завдану матеріальну шкоду в розмірі 19642 грн. 80 коп., завдану моральну шкоду в розмірі 3000 грн., та зобов"язати видати довідку про заробітну плату встановленого зразка.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги , прохав їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 прохав відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог повністю, та зазначив, що розрахунок заробітної плати йому було здійснено відповідно до норм законодавства.

Представник третьої особи ОСОБА_3 також заперечувала відносно позову.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали та докази по справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

ОСОБА_4 із ч.1 ст.54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військкоматами).

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України (ч.7 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

ОСОБА_4 з пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Пенсійний фонд України зобов'язано забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 7 Порядку передбачено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з у рахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у ІІІ зоні - 5, у II - 4, І - 3). При цьому у всіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період. ОСОБА_4 з частиною першою статті 39 Закону N 796-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що невід'ємною складовою підстав та порядку перерахунку пенсії є беззаперечне підтвердження відомостей, що містяться в довідці, відповідними первинними документами бухгалтерського обліку про тривалість робочого дня та місце її виконання.

Аналогічна права позиція викладена в постанові ВС України від 4 листопада 2015 року у справі № 539/4391/14-а, ухвалах ВАС України у справі № К/800/14450/15 та від 22.03.2016 року у справі № К/800/2425/16.

Судом, встановлено, що позивач ОСОБА_1 є ліквідатором аварії на ЧАЕС 1ї категорії, інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безстроково, отримує пенсію відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач вважає, що заробітна плата за період його перебування в зоні ЧАЕС нарахована неправильно, без врахування всіх підзаконних актів 1986 року, а тому звернувся до відповідача про видачу нової довідки, яка б відображала всі надбавки до його заробітної плати, які передбачені вказаним нормативно-правовими актами, постільки за час роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 03 по 31 липня 1986 року його заробітна плата повинна бути розрахована та оплачена з врахуванням вимог чинного законодавства, які регламентували порядок оплати праці у 30-ти км. зоні відчуження (Постанови та ОСОБА_5) в розмірі 1701,80 крб., (934,75 +367,05+400,00) і довідка повинна бути видана відповідно до встановленого зразка. Відповідно до особового рахунку позивачу нараховано та виплачено підприємством- відповідачем за липень - серпень 1986 року заробітну плату в сумі - 1143,28 крб. (за липень - 680,98 крб. та за серпень - 436,30 крб.). Загальна сума не донарахованої у 1986 році з вини відповідача, та затриманої до виплати заробітної плати за липень- серпень 1986 року за роботу в 30 км зоні відчуження ЧАЕС становить 1102 крб.85 коп. (2246,13-1143,28). А тому розмір недонарахованої заробітної плати за роботу в 111 та 11 зонах небезпеки з 01 по 31 липня 1986 року станом на 01.08.2008 року, як вважає позивач ОСОБА_1 складає 19 642 грн. 80 коп.

Крім того, позивач вважає, що неправомірними діями відповідача йому заподіяна моральна шкода в розмірі 3000 грн.

Разом із тим, судом встановлено, що видача довідки про заробітну плату позивачу проводилась ВРТП «УКРГАЗЕНЕРГОСЕРВІС» відповідно до первинних документів про період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС даними, що містяться в особовому рахунку та за нормативними документами того часу. Зокрема, у 1986 році за: постановою ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР, ОСОБА_5 міністрів СРСР та Всесоюзної ОСОБА_6 професійних спілок №524-156 від 07.05.1986р. - Постанова № 524-156; ОСОБА_5 Міністрів СРСР від 23.05.1986р. № 964-рс - ОСОБА_5 № 964-рс; ОСОБА_5 Міністрів СРСР від 23.05.86 р. N 1031-рс - ОСОБА_5 № 1031 ; постановою Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986р. №665-195 - Постанова №665-195; постановою ОСОБА_5 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7 - Постанова №207-7).

А отже, доводи позивача наведені в позовній заяві стосовно того, що довідка про заробітну плату, яка ним отримана 13.06.2016 року, складена з порушеннями норм законодавства, не відповідного зразка, розрахунок проведений не правильно, є безпідставними.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що посадовий оклад в липні 1986 році становив 174,34 крб, а в серпня 1986 році - 159,18 крб, оскільки ним помилково вказав у розрахунках не посадовий оклад, а нараховану заробітну плату отриману в підвищеному розмірі за роботу в зоні та відповідно зазначені суми не можуть брати участь у розрахунках. Враховуючи зазначене, відповідно й подальші розрахунок годинної тарифної ставки при 6-ти годинному робочому дні проведений не правильно, в результаті чого тарифна ставка безпідставно завищена і становить 1,08 крб. Як убачається із позовної заяви, в подальших розрахунках позивач використовував зазначені суми, що призвело до помилковості його розрахунків.

Позивач ОСОБА_1А безпідставно посилається на те, що за роботу в зоні відчуження, відповідно до Постанови № 524-156, оплата праці проводиться з дня аварії на ЧАЕС по підвищеним до 100 % тарифних ставках.

Так, згідно ОСОБА_5 № 964, були встановлені зони небезпеки, де оплата праці робітників підприємств, установ і організацій, розташованих в межах 30- кілометрової зони ЧАЕС, розподілена на III, II, І зону небезпеки, проводиться відповідно в 5-, 4-,3-кратному розмірі тарифних ставок ( посадових окладів).

На іншій територій, яка не була віднесена до таких зон (зона особливого контролю), оплата праці проводилася з дня аварії виходячи з підвищених до 100% тарифних ставок згідно Постанови № 524-156.

В постанові № 524-156 зазначено, що керівникам підприємств надавалося право проводити оплату праці працівникам, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 30-ті кілометровій зоні по підвищеним до 100% тарифним ставкам. Однак, ОСОБА_1 не надано ніяких документальних відомостей, зокрема, наказів або особових рахунків, з яких би вбачалось, що йому за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС призначалась і виплачувалась зарплата з підвищенням на 100% тарифних ставок (розцінок) у звязку із складністю чи терміновістю робіт, як передбачено постановою №524-156.

Крім того, ця норма втратила чинність на підставі постанови ОСОБА_5 Міністрів СРСР від 21.04.1988 року №491 "Про зміну та визнання такими, що втратили чинність, рішень уряду СРСР з питань умов праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, які зайняті на роботах, що пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища", оскільки були прийняті нові умови оплати праці та пільги для працівників, що зайняті на експлуатації Чорнобильській АЕС та ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження.

Таким чином, оплата праці позивачу ОСОБА_1 відповідно до нормативних актів №964, №1031, 665-195, 207-7 проводиться у визначеному кратному розмірі тарифної ставки за основним місцем роботи без її підвищення на 100% .

Позивач ОСОБА_1 також зазначає, що йому не нараховано при розрахунку заробітної плати додаткову оплату праці - премію в максимальному розмірі 60% тарифної ставки (окладу) в місяць, що, на його думку, суперечить п.п. 4, п. Постанови № 207-7.

Однак, відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від

07.05.1986 року №153/10-43, премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Однак, позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що на підприємстві вносилися зазначені зміни щодо розміру премії в положення про преміювання. У звязку з чим висновок щодо зарахування до середнього заробітку позивача премії у розмірі 60% є помилковим.

Отже, якщо було відсутнє положення про преміювання. То немає підстав враховувати 60 % премії при визначенні розміру заробітної плати за роботу в зоні відчуження.

Твердження позивача ОСОБА_1, з посиланням на постанову № 207-7, про необхідність додати до суми заробітку, із розміру якого призначається пенсія, премію в розмірі, що не більше 400 крб на місяць, також не підлягає задоволенню.

ОСОБА_4 із підпунктом 3 п.1 Постанови № 207-7 (порядок виплати премії визначено ОСОБА_5 СРСР №1512-р від 24.06.1986 року) запроваджувалась одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР і розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб.

Однак, позивачем не надало підтверджуючих документів про виділення Мінфіном СРСР, Держпланом СРСР та Міненерго СРСР коштів для виплати такої премії працівникам ВРТП «УКРГЗЕНЕРГОСЕРВІС», які брали безпосередню участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідних розпоряджень про виділення коштів (1 млн. крб) для преміювання працівників ВРТП «УКРГАЗЕНЕРГОСЕРВІС », які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відсутні і у відповідача, а отже не підтверджений факт права на виплату премії ОСОБА_1 в розмірі 400 крб за липень та серпень 1986 році.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що заборгованість по заробітній платі складає 1 102,85 крб, та з урахуванням "Рекомендацій, щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ", викладених у листі Верховного Суду України №62-97 від 03.04.1997 року заборгованість по виплаті заробітної плати по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 1 по 31 липня 1986 року станом на 01.08.2008 року складатиме, на його думку - 19 642,80 грн.

Заробітна плата індексується у відповідності до Закону України " Про індексацію грошових доходів населення " від 03.07.1991 року, Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року N 1427, Порядком проведення індексації грошових доходів населення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. N 1078 , статтями 33, 34 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 р. та статтями 18, 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 р. Крім того, дані законодавчі акти не можуть розповсюджуватися на заробітну плату, нараховану в 1986 році.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 також зазначає про незаконні дії відповідача, що призвели до моральних страждань, проте доказів підтвердження своїх моральних страждань він не надав.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

ОСОБА_4 із ч.ч. 2-3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

ОСОБА_4 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про «Аналіз судової практики у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої у зв'язку з ушкодженням здоров'я під час виконання трудових обов'язків» від 01.09.2011р., висновком медичних органів, як підставою для відшкодування моральної шкоди, може бути висновок лікаря-психіатра лікувально-профілактичного закладу або лікарсько-консультаційної чи медико-соціальної експертної комісії про стрес, якого зазнав потерпілий у результаті трудового каліцтва чи професійного захворювання, чи їх наслідків, про депресію чи інші негативні вияви стану потерпілого.

Отже, вимога позивача ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди є необгрунтованою, непідтвердженою та безпідставною.

Суд вважає, що оплата праці позивачу ОСОБА_1 за роботу з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідачем була здійснена вірно, згідно діючого на той час законодавства, в повному обсязі, а тому вимоги позивача про визнання дій відповідача у процесі нарахування заробітної плати та видачі довідки про заробітну плату за період перебування на ЧАЕС є незаконними, і відповідно й вимоги зобов'язати відповідача зробити перерахунок заробітної плати за цей час, та видати нову довідку є безпідставними, а тому стягнення з підприємства матеріальної та моральної шкоди є незаконним та такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги є абсолютно безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з дотриманням усіх вимог законодавства та відсутності правових підстав для вчинення будь-яких дій ВРТП «УКРГАЗЕНЕРГОСЕРВІС», щодо позивача ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст.23 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії -відмовити .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_7 С. В.