Номер провадження: 22-ц/785/3589/16
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Артеменка І.А.,

Суддів: Сватаненка В.І.,

Черевка П.М.,

при секретарі: Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 14 березня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_3 про зміну способу і порядку виконання рішення суду по справі за позовом Управління архітектури та містобудування Одеської міської Ради до ОСОБА_4, за участю третіх осіб - Одеської міської ради, Інспекції архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_5 про знесення об'єкту самочинного будівництва, за позовом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради до ОСОБА_3, третя особа - Одеська міська рада про приведення об'єкту у попередній стан, знесення об'єкту самочинного будівництва, за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобов'язання не перешкоджати у здійсненні права власності, про зобов'язання демонтувати самовільну будівлю, стягнення матеріальної та моральної шкоди, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - Управління земельних ресурсів Одеської міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою та про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та власністю, знесення об'єкту самочинного будівництва,-

встановила:

27.01.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою (яку у подальшому уточнив) про зміну способу і порядку виконання рішення суду по зазначеній справі.

В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 січня 2013 року зобов'язано ОСОБА_4 знести за власний рахунок частину житлового будинку літ. «Д» АДРЕСА_1, а саме приміщення № 2-6, площею 27,3 кв.м., літ. № 1-6, площею 24,6 кв.м., літ. № 2-11, площею 24,5 кв.м..

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 05 листопада 2013 року також зобов'язано ОСОБА_4 знести за власний рахунок об'єкт самочинного будівництва - житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1.

25 грудня 2013 року Суворовський районний суд м. Одеси видав стягувачу Управлінню архітектури та містобудування Одеської міської Ради виконавчий лист № 1527/2-497/11.

01 жовтня 2014 року головним державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

04 грудня 2015 року головним державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із тим, що рішення суду боржником не виконано, не дивлячись на те, що всі заходи, передбачені ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження», застосовані у повному обсязі.

14 грудня 2015 року листом № 01-13/353 Управляння архітектури та містобудування Одеської міської ради повідомило ОСОБА_3, що на адресу Управління Другим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було направлено листа № 22244 від 16.12.2014 року відносно авансування витрат для здійснення виконавчих дій при залученні фахівців для виконання виконавчого листа. Але така можливість у Управління відсутня у зв'язку з тим, що не передбачено кошти на фінансування виконавчих дій.

Таким чином, рішення Суворовського районного суду м. Одеси та апеляційного суду Одеської області не виконуються у зв'язку із тим, що боржник ОСОБА_4 ухиляється їх виконувати за власний рахунок, а у стягувана по справі відсутня можливість фінансувати витрати по виконанню цих рішень.

Як зазначив заявник він є позивачем по вказаній справі, тобто саме йому вказана будівля перешкоджає у належному проживанні, тому він згоден оплатити всі необхідні роботи для залучення фахівців, щоб виконати рішення судів.

Прокуратура Суворовського району м. Одеси листом № 196-10 від 07.05.2014 року рекомендувала ОСОБА_3 звернутися до суду із заявою про зміну способу то порядку виконання судового рішення шляхом знесення об'єкту за його власний рахунок.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 березня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про зміну способу то порядку виконання судового рішення шляхом знесення об'єкту за його власний рахуноквідмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, його заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду задовольнити, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст ухвали, яка оскаржена, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

За правилами ч. 2 п. 2 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги, які викладені в заяві, не були предметом розгляду у суді першої та апеляційної інстанції, тому суд не може задовольнити заяву, оскільки виникає інший спір, який повинен вирішуватися в позовному провадженні в порядку цивільного судочинства.

Проте з таким висновком суду не може погодитись судова колегія, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам по справі, суд порушив норми процесуального права.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 січня 2013 року зобов'язано ОСОБА_4 знести за власний рахунок частину житлового будинку літ. «Д» будинку АДРЕСА_1, а саме приміщення № 2-6, площею 27,3 кв.м., літ. № 1-6, площею 24,6 кв.м., літ. № 2-11, площею 24,5 кв.м. (а.с.10-13).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 05 листопада 2013 року зобов'язано ОСОБА_4 знести за власний рахунок також об'єкт самочинного будівництва - житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 (а.с.14-18).

25 грудня 2013 року Суворовським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист (а.с.19-20).

Постановою головного державного виконавця Другого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ від 01 жовтня 2014 року відкрито виконавче провадження (а.с.21-22).

Постановою державного виконавця від 04 грудня 2015 року закінчено виконавче провадження у зв'язку із тим, що рішення суду боржником не виконано, не дивлячись на те, що всі заходи, передбачені ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження», застосовані у повному обсязі (а.с.23).

Управління архітектури та містобудування 14.12.2015 року направило на адресу ОСОБА_3 лист за № 01-13/353, з якого вбачається, що на адресу Управління від Другого Суворовського ВДВС надійшов лист щодо авансування витрат для здійснення виконавчих дій при залученні фахівців для виконання виконавчого листа. Але така можливість у Управління відсутня у зв'язку з тим, що не передбачено коштів на фінансування виконавчих дій (а.с.24-25).

Тобто, зазначені рішення Суворовського районного суду м. Одеси та апеляційного суду Одеської області не можуть бути виконані, оскільки ОСОБА_4 ухиляється від їх виконання за свій рахунок, а у Управління немає коштів на фінансування виконавчих дій.

Прокуратура Суворовського району м. Одеси 07.05.2014 року направила на адресу ОСОБА_3 лист за № 196-10 у якому зазначила, що у випадку неможливості виконання рішення суду він може звернутися до суду про зміну способу та порядку виконання судового рішення шляхом знесення об'єкту не за рахунок ОСОБА_4, а за його рахунок (а.с.29).

27.01.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з такою заявою.

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні заяви відмовлено, з чим колегія суддів не може погодитися з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЗУ « Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутись до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

У відповідності до абз. 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 373 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, і суд визнає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна натурі, стихійне лихо тощо).

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Конструкція зазначеної статті передбачає, що у процесі виконання виконавчого документа державним виконавцем можуть виникнути обставини, що перешкоджають або утруднюють примусове виконання. До таких можна віднести обставини, які свідчать про те, що майнове становище боржника не дає змоги виконати вимоги виконавчого документа у встановлені строки чи є спосіб або порядок виконання більш вигідний для боржника.

Порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

При вирішенні питання про встановлення способу виконання суд повинен з'ясовувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що невиконання ОСОБА_4 рішень суду у добровільному порядку та відсутність коштів у ВДВС та Управління архітектури та містобудування для здійснення виконавчих дій при залученні фахівців для виконання рішень суддів за виконавчим листом, не може бути підставою для не виконання рішень судів.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3, суд першої інстанції зазначив, що не може задовольнити заяву, оскільки виникає інший спір, який повинен вирішуватися в позовному провадженні в порядку цивільного судочинства, з чим колегія суддів не погоджується, оскільки ОСОБА_3 просив змінити порядок виконання рішення суду шляхом знесення самочинного будівництва не за рахунок ОСОБА_7, а за його рахунок, що більш вигідно для боржника, тому посилання суду на виникнення іншого спору є необґрунтованим та таким, що не заслуговує на увагу.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку що вимоги ОСОБА_3 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а ухвала суду скасуванню з постановлення по справі нової ухвали про задоволення заяви про зміну порядку виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 14 березня 2016 року скасувати.

Постановити по справі нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_3 про зміну способу і порядку виконання рішень Суворовського районного суду м. Одеси від 11 січня 2013 року та апеляційного суду Одеської області від 05 листопада 2013 рокузадовольнити.

Змінити порядок виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 січня 2013 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 05 листопада 2013 року та покласти витрати на знесення частини житлового будинку літ. «Д» будинку АДРЕСА_1, а саме приміщення № 2-6, площею 27,3 кв.м., літ. № 1-6, площею 24,6 кв.м., літ. № 2-11, площею 24,5 кв.м., та об'єкта самочинного будівництва - житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, на ОСОБА_3.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

В.І. Сватаненко

П.М. Черевко