Ухвала

іменем україни

13 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ФаловськоїІ.М., Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_4 про відстрочку виконання рішення в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Коменерго-Суми», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 на ухвалу апеляційного суду Сумської області від 15 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є інвалідом І групи, 1936 року народження, непрацездатний та потребує постійної сторонньої допомоги, а його дружина - ОСОБА_6, 1937 року народження, на даний час перебуває на стаціонарному лікуванні в онко-урологічному відділенні Сумського обласного онкологічного диспансеру в зв'язку з тяжкою хворобою, що, на його думку, є винятковою обставиною, яка унеможливлює виконання судового рішення у справі.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просив відстрочити виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2015 року, яким стягнуто з нього кошти на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Коменерго-Суми» (далі - ТОВ «КК «Коменерго-Суми»).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 листопада 2015 року в задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 15 лютого 2016 року скасовано ухвалу суду першої інстанції та постановлено нову ухвалу, якою заяву задоволено частково. Визначено розмір щомісячних утримань на виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2015 року у розмірі 10 % від отримуваних доходів ОСОБА_4

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_7, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що Ковпаківським районним судом м. Суми розглядалася справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа - ТОВ «КК «Коменерго - Суми», про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої залиттям квартири.

У даній справі 29 травня 2015 року ухвалене рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 9 350 грн. на відшкодування майнової шкоди, спричиненої залиттям квартири, 200 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, 800 грн. за залучення спеціаліста та 300 грн. витрат на правову допомогу.

ОСОБА_4, звернувшись до суду з даною заявою, фактично просив про розстрочення виконання рішення суду, визначивши щомісячні платежі у розмірі 5 % від отримуваної пенсії.

Як вбачається з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 29 серпня 2014 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, при первинному огляді встановлена перша Б група інвалідності безтерміново. ОСОБА_4 визнано непрацездатним, він потребує постійної сторонньої допомоги, рекомендований диспансерний нагляд невролога, терапевта, окуліста (том 1 а. с. 53, 54, 58).

З направлення на стаціонарне лікування комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 м. Суми» вбачається, що ОСОБА_4 направляється на стаціонарне лікування до Центральної міської лікарні № 1 з діагнозом: «аденома передміхурової залози, затримка сечі, сечокам'яна хвороба» (том 1 а. с. 55, 56).

З виписки з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_4 вбачається, що останній перебував на лікуванні у стаціонарному відділенні з 03 вересня 2014 року по 10 вересня 2014 року з діагнозом: «ішемічна хвороба серця: дифузний кардіосклероз, атеросклерох аорти, СН ІІА, ФК 3, вторинна артеріальна гіпертензія ІІІ стадія, 2 ступінь, ризик дуже високий, церебросклероз ІІ, ДЕ ІІ-ІІІ ступеня в стадії субкомпенсації, аденома простати ІІ ступеня, ХЗС» (том 1 а. с. 65).

З медичної документації та з пояснень представника заявника вбачається, що ОСОБА_6 (дружина заявника) є онкохворою, перенесла операцію по видаленню злоякісної пухлини у прямій кишці, 05 лютого 2016 року їй встановлена І група інвалідності, рекомендований нагляд і лікування у онколога, ортопеда, терапевта.

Відповідно до ст.124 Конституції України та ст. 14 ЦПК України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Виконання рішення суду є завершальною стадією цивільного процесу і здійснюється у певній процесуальній формі.

За вимогами ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, і виконуються у порядку, передбаченому розділом VI ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої влади та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26 грудня 2003 року, при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони виконавчого провадження про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання слід мати на увазі, що відповідно до ст. 357 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події).

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи нову ухвалу про задоволення заяви частково, апеляційний суд, відповідно до норм статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що наявні виключні обставини для розстрочення виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2015 року.

Встановлено, що апеляційний суд, всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про задоволення частково заяви ОСОБА_4 про відстрочку виконання рішення, а тому обґрунтовано скасував ухвалу місцевого суду.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Сумської області від 15 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

О.В. Кафідова

В.М.Колодійчук