АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/830/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу керівника Золотоніської місцевої прокуратури радника юстиції ОСОБА_6 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Ковтунівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на земельні ділянки, виділення в користування земельних ділянок, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_7 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона набула у власність згідно договору купівлі - продажу № 5489 від 13.10.2005 р., посвідченого приватним нотаріусом Золотоніського нотаріального районного округу ОСОБА_8 нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: вул. Леніна, 38а (в договорі б/н) с. Ковтуни, Золотоніського району Черкаської області, розташоване на земельній ділянці, яка належить Ковтунівській сільській раді. Право власності зареєстроване 27.12.2005 року, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

04.12.2007 року вона набула право власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно - нежиле приміщення (магазин з підвалом) площею 239,2 кв.м., що перейшло до неї згідно рішення №8-4-5/5 від 28.07.2006 року. Приміщення знаходиться за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Ковтуни, вул. Леніна, 40а та розташоване на земельній ділянці, що належить Ковтунівській сільській раді.

05.09.2008 року вона, згідно договору купівлі-продажу № 6165, посвідченого приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу ОСОБА_9, придбала нежиле приміщення (магазин А1), загальною площею 325,8 кв.м., що знаходиться по вул. Підгірній в с. Мицалівка, Золотоніського району, Черкаської області, та розташоване на земельній ділянці, яка належить Ковтунівській сільській раді. Право власності на нежиле приміщення зареєстровано 15.09.2008 року, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Вказує, що у встановленому законом порядку набула права власності на вищевказані будівлі. Відповідно до положень ч.1 ст.182, ч.2 ст.331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації. Її право власності на нерухоме майно було зареєстроване в порядку ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки, відповідно до ч.1 ст.4 Закону «Обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, а саме: право власності на нерухоме майно».

Таким чином, її право власності на нежиле приміщення по вул. Леніна, 38а в с. Ковтуни, Золотоніського району, Черкаської області виникло з 27.12.2005 року, на нежиле приміщення по вул. Леніна, 40а в с. Ковтуни Золотоніського району Черкаської області - з 04.12.2007 року, а на нежиле приміщення по вул. Підгірній б/н в с. Мицалівка, Золотоніського району, Черкаської області - з 15.09.2008 року.

На протязі довготривалого часу спір про користування земельними ділянками, їх оренди або оформлення права власності не вирішувався, хоча вона неодноразово намагалась це вирішити. Врегулювати питання у позасудовому порядку не вдалося у звязку з незрозумілою позицією колишнього голови сільської ради ОСОБА_10 та відмови Ковтунівської сільської ради про таке врегулювання.

Ковтунівська сільська рада неодноразово здійснювала спроби перешкодити приведення користування нею земельними ділянками комунальної власності в адміністративних межах Ковтунівської сільської ради до вимог чинного законодавства України, надаючи усні вказівки щодо її фінансової участі у розбудові села.

У звязку з відмовою нею узаконити користування земельними ділянками в адмінмежах Ковтунівської сільської ради на умовах, які висував сільський голова, Ковтунівська сільська рада (а фактично одноосібно сільський голова ОСОБА_10 ) звертався до різних державних контролюючих органів із заявами щодо перевірки законності дій підприємця ОСОБА_7

Спірні питання в добровільному порядку не врегульовані, що змусило її звернутися до суду за захистом оспорюваного права.

Просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1074,4 м.кв., що знаходиться по вул. Леніна, 38«а» в с. Ковтуни, Золотоніського району, Черкаської області, що знаходиться під нежилим приміщенням та необхідну для обслуговування даного приміщення;

право власності на земельну ділянку площею 712,6 м.кв., що знаходиться по вул. Леніна, 40«а» в с. Ковтуни, Золотоніського району, Черкаської області, що знаходиться під нежилим приміщенням та необхідну для обслуговування даного приміщення;

право власності на земельну ділянку площею 825,0 м.кв., що знаходиться по вул. Підгірна, б/н, в с. Мицалівка, Золотоніського району, Черкаської області, що знаходиться під нежилим приміщенням та необхідну для обслуговування даного приміщення.

Виділити їй в користування земельну ділянку, що знаходиться по вул. Леніна, 38«а» в с. Ковтуни Золотоніського району Черкаської області, розміром, встановленим висновком судової земельно-технічної експертизи, але не менше 0,008 га.;

земельну ділянку, що знаходиться по вул. Леніна, 40«а» в с. Ковтуни, Золотоніського району Черкаської області розміром, встановленим висновком судової земельно-технічної експертизи, але не менше 0,0399 га.;

земельну ділянку, що знаходиться по вул. Підгірна, б/н, в с. Мицалівка Золотоніського району Черкаської області, розміром, встановленим висновком судової земельно-технічної експертизи, але не менше 0,0825 га.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на земельну ділянку площею 1074,4 м.кв., що знаходиться по вул. Леніна, 38«а» в с. Ковтуни Золотоніського району Черкаської області, що знаходиться під нежилим приміщенням та необхідну для обслуговування даного приміщення;

право власності на земельну ділянку площею 712,6 м.кв., що знаходиться по вул. Леніна, 40«а» в с. Ковтуни Золотоніського району Черкаської області, що знаходиться під нежилим приміщенням та необхідну для обслуговування даного приміщення;

право власності на земельну ділянку площею 825,0 м.кв., що знаходиться по вул. Підгірна, б/н, в с. Мицалівка, Золотоніського району, Черкаської області, що знаходиться під нежилим приміщенням та необхідну для обслуговування даного приміщення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, керівник Золотоніської місцевої прокуратури радник юстиції ОСОБА_6, в інтересах держави в особі Ковтунівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, оскаржив його в апеляційному порядку, та посилаючись на його невідповідність нормам матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 13.10.2005 року належить нежиле приміщення , що знаходиться по вул. Леніна, будинок б/н в с.Ковтуни Золотоніського району Черкаської області, на земельній ділянці , яка належить Ковтунівській сільській раді. Право власності зареєстровано 27.12.2005 року. (а.с. 10,11).

Також, позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.2008 року належить нежиле приміщення магазин А1, загальною площею 325,8 кв.м., що знаходиться по вул. Підгірній будинок б/н в с. Мицалівка, Золотоніського району, Черкаської області, та розташоване на земельній ділянці, яка належить Ковтунівській сільській раді. Право власності на нежиле приміщення зареєстровано 15.09.2008 року. (а.с. 27).

Крім того, 04.12.2007 року позивач набула право власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно - на нежиле приміщення (магазин з підвалом) площею 239,2 кв.м., що перейшло до неї згідно рішення №8-4-5/5 від 28.07.2006 року. Приміщення знаходиться за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Ковтуни, вул. Леніна, 40а та розташоване на земельній ділянці, що належить Ковтунівській сільській раді. (а.с. 21).

Задовольняючи позовні вимоги про визнання права власності на земельні ділянки та, посилаючись на рішення Ковтунівської сільської ради №14-2 від 21.04.2004 р., рішення Ковтунівської сільської ради №15-1 від 21.05.2004 р.; рішення Ковтунівської сільської ради №16-1 від 24.06.2004 р.; рішення Ковтунівської сільської ради №22-5/ІУ від 25.04.2005 р.; рішення Ковтунівської сільської ради №20-8 від 21.01.2005 р.; рішення Ковтунівської сільської ради №31-5/ІУ від 31.01.2006 р., що стосуються права оренди, суд зробив висновок про порушення права власності позивача на спірні земельні ділянки.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно із статтею 40 Цього ж Кодексу громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

До особи, яка придбавала житловий будинок, будівлю або споруду з 1 січня 2004 року, згідно зі ст. 377 ЦК України, а з часу внесення змін до ст. 120 ЗК України Законом від 27 квітня 2007 року № 997-V «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність , деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Цивільного кодексу України» - і згідно зі ст. 120 ЗК України, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення , у розмірах, встановлених договором; а якщо договором цього не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою на ту частину земельної ділянки , яка необхідна для її обслуговування.

За матеріалами справи встановлено, що як на час придбання у власність нежитлових приміщень, так і станом на день розгляду справи судом, земельні ділянки, на яких вони розташовані, знаходяться у власності Ковтунівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Попередній землекористувач не мав права власності на спірні обєкти, а тому воно відповідно не перейшло і до позивача.

Таким чином, суд помилково дійшов до висновку про наявність підстав для визнання права власності за позивачем на земельні ділянки.

Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження звернення позивача, з часу придбання нежитлових приміщень, до відповідача з вимогою про визнання за нею права власності на земельні ділянки і одержання відповідної відмови відповідача.

Натомість, вбачається, що Ковтунівська сільська рада неодноразово направляла позивачу листи з пропозицією укласти договори оренди спірних земельних ділянок, які позивачем залишені без відповідного реагування.

Таким чином, позасудовий порядок врегулювання спору позивачем не дотриманий.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Визнаючи право власності на земельні ділянки за позивачем, суд фактично перебрав повноваження компетентних органів, до відання яких віднесено вирішення питань з якими позивач звернулась до суду.

Вказане узгоджується з положеннями ст. 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування» .

Доводи позивача, викладені в позовній заяві не містять обґрунтування таких підстав, як невизнання чи оспорювання відповідачем законних прав і інтересів позивача.

Колегія суддів приходить до висновку, що права позивача в розумінні вимог ст. 3 ЦПК України не порушені, а тому обраний нею спосіб захисту прав не відповідає фактичним обставинам.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не вірно визначено юридичну природу правовідносин з приводу спірних земельних ділянок, не правильно застосовано матеріальний закон до них і ухвалено незаконне та необґрунтоване рішення в частині задоволення позовних вимог.

В цій частині рішення суду підлягає до скасування з ухваленням нового про відмову в задоволенні зазначених позовних вимог.

В решті рішення суду про відмову в задоволенні позовних вимог про виділення позивачці в користування земельних ділянок є законним.

Оскільки колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалення нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні позовних вимог, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем під час розгляду справи, не підлягають до стягнення з відповідача на його користь через відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за результатами розгляду справи у суді першої та другої інстанцій.

Натомість з позивача на користь Прокуратури Черкаської області необхідно стягнути судові витрати понесені при подачі апеляційної скарги в розмірі 268 грн.40 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу керівника Золотоніської місцевої прокуратури радника юстиції ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10 лютого 2016 року у даній справі змінити, скасувавши його в частині визнання за ОСОБА_7 право власності:

на земельну ділянку, площею 1074,4 м.кв., що знаходиться по вул. Леніна, 38«а» в с. Ковтуни Золотоніського району Черкаської області, що знаходиться під нежилим приміщенням та необхідну для обслуговування даного приміщення;

на земельну ділянку, площею 712,6 м.кв., що знаходиться по вул. Леніна, 40«а» в с. Ковтуни Золотоніського району Черкаської області, що знаходиться під нежилим приміщенням та необхідну для обслуговування даного приміщення;

на земельну ділянку, площею 825,0 м.кв., що знаходиться по вул. Підгірна, б/н, в с. Мицалівка, Золотоніського району, Черкаської області, що знаходиться під нежилим приміщенням та необхідну для обслуговування даного приміщення.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

ОСОБА_7 в частині позовних вимог до Ковтунівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на земельні ділянки - відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Прокуратури Черкаської області судові витрати в розмірі 268 грн.40 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :