У х в а л а

іменем україни

08 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Маляренка А.В.,

Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 30 липня 2008 року між банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 6691018 за умовами якого відповідач отримала грошові кошти в розмірі 24 724 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом та кінцевим строком погашення кредиту 30 липня 2015 року.

Зобов'язання ОСОБА_3 за кредитним договором було забезпечено порукою на підставі договору поруки, укладеного між банком та ОСОБА_4

У зв'язку із неналежним виконанням своїх зобов'язань станом на 13 травня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 29 090,36 доларів США та еквівалент 8 954,48 доларів США, яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів та судові витрат.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» за кредитним договором у розмірі 38 044,84 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 18 289,03 доларів США; заборгованість за відсоткам - 10 801,33 доларів США; пеня - 8 707,24 доларів США; штрафи - 247,24 доларів США.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 504,46 доларів США та 23 080 грн 14 коп., з яких: тіло кредиту - 16 097,28 доларів США; відсотки за користування кредитом - 9 407,18 доларів США; пеня - 23 080 грн 14 коп.

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог банку апеляційний суд указував на те, оскільки відповідач звернувся із заявою про застосування строків позовної давності, а позивач звернувся до суду з даним позовом 23 січня 2014 року, відповідно ним пропущено строк позовної давності щодо чергових платежів строк сплати яких настав до 23 січня 2011 року. Що стосується розміру нарахованої пені застосуванню підлягає ст. 551 ЦК України. Крім цього застосування штрафу і пені за одне й те саме порушення свідчить про недотримання положень ст. 61 Конституції України. Також договір поруки є припиненим відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» відхилити, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: А.В. Маляренко

І.К. Парінова