Провадження № 2/331/32/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Антоненко М.В.

за участю секретаря Сніжко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору № SAMD№2112 від 19.09.2006 року ОСОБА_1 - відповідач по справі 19.09.2006 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат на умовах передбачених дійсним договором.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобовязання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним до Відповідач станом на 06.04.2015 року має заборгованість 10 348,84 (Долар США), яка складається з наступного:

- 3000,00 [Долар США] - заборгованість за кредитом;

- 7054,52 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 294,32 [Долар США] - заборгованість за пенею та комісією;

Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 4736,01 [Долар США], яка була задоволена виконавчим листом Жовтневого районного суду м. Запоріжжя №2/0808/1665/2012 від 13.12.2012 року, згідно з яким з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає до стягнення вказана сума. Різниця становить 5612,83 [Долар США].

Отже, заборгованість становить 5612,83 [Долар США], що за курсу 23,30 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.04.2015 року складає 130778, 94 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до умов кредитного договору, договір діє до повного виконання сторонами зобовязань.

Кредитним договором встановлено, що укладений договір діє необмежений період часу, за виключенням положень викладених в кредитному договорі.

Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Посилаючись на вищенаведені обставини ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить суд:

стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 5612,83 [Долар США] за кредитним договором № SAMDN2112 від 19.09.2006 року, що за курсом 23,30 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.04.2015 року складає 130778,94 грн., а також судові витрати у розмірі 1307,79 грн. судовий збір.

Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання, призначене 09.03.2016 р. не зявився. Про час та місце судового засідання був повідомлений належними чином, про причину неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч 1. ст.157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Цивільний позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 надійшов до суду 29.04.2015 р., слухання справи неодноразово відкладалось у звязку з не явкою представника банку. Враховуючи те, що представник позивача не зявився в судове засідання з причин, які визнані судом неповажними, суд розцінює його дії як невиконання своїх процесуальних обовязків.

Враховуючи вищенаведене, а також думку представника відповідача ОСОБА_1, яка категорично заперечувала проти відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі представника позивача ПАТ КБ «Приватбанк » за наявними в справі доказами.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечувала, наполягала на застосуванні судом строків позовної давності.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає що позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні: договором № SAMD№2112 від 19.09.2006 року; копією виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Запоріжжя №2/0808/1665/2012 від 13.12.2012 року; розрахунком заборгованості; довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти.

Встановлено, що 13 грудня 2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя по справі № 2/0808/1665/2012 було ухвалене рішення про часткове стягнення з відповідача по справі - ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № SAMD№2112 від 19.09.2006 року у сумі 37 840, 78 грн. з яких 23957 грн. - заборгованість за кредитом, 11 581, 74 грн. - заборгованість по процентах, штраф 500, 00 грн. (фіксована частина), штраф - 1 801, 94 грн. (процентна складова) та судовий збір 598, 66 грн.

Рішення Жовтневого районного суду від 13.12.12 року по справі №2/0808/1665/2012 було залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21.03.13 року.

ПАТ КБ «Приватбанк» було відмовлено в частині процентів, нарахованих за збільшеною процентною ставкою, в частині штрафів, нарахованих на збільшену частину процентів, а також у частині нарахованої комісії, яку позивач, як вказано у судових рішеннях не зміг довести.

У звязку з цим, позов ПАТ КБ «Приватбанк» і був задоволений частково, з ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість по кредитному договору № SAMD№2112 від 19.09.2006 року у сумі 37 840,78 грн., а саме: 23 957, 10 грн. заборгованості за кредитом; 11581,74 грн. заборгованості за процентами у розрахунку 16,8% річних станом на 08 квітня 2012 року; 500 грн. штрафу (фіксований розмір); 1801,94 грн. (5% від суми позову).

Таким чином, за першим позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.12.12 року по справі №2/0808/1665/2012 вже була стягнута сума кредиту і сума процентів із розрахунку 16,8 % річних станом на 08 квітня 2012 року (дата розрахунку Позивача, доданого до позовної заяви).

Вивченням позову та доданих матеріалів (розрахунок заборгованості) позивач КБ «Приватбанк» повторно нараховує суму боргу, як і в першому позові, починаючи з 19.09.2006 року і по 06.04.2015 року, розмір процентів, як і в першому позові, вказаний: 16, 8 %, 19, 2%, 40, 8%.

Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору № SAMD№2112 від 19.09.2006 р., строк дії кредитного договору дорівнював строку дії платіжної картки.

Строк дії платіжної картки № 4627 0550 0722 1723, оригінал якої був оглянутий в судовому засіданні, закінчився 30.09.2009 р.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно статті 253 Цивільного Кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої повязано його початок.

Відповідно до частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України за загальним правило перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня. коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свою права або про особу, яка його порушила. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Верховним Судом України у постанові від 19 березня 2014 року по справі № 6-14цс 14 та у постанові від 18 червня 2014 року по справі № 6-61цс 14 були висловлені правові позиції, згідно з якими, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі с плином останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення процентів за користування кредитом, повернення яких, відповідно до умов договору, визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, а повернення кредитних коштів в повному обсязі - зі с плином останнього дня місяця дії картки.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою, які є невідємною частиною кредитного договору, граничний строк дії картки (місяць і рік) вказаний на ній, і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами за попередній місяць, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці.

Останній платіж на погашення процентів за кредитним договором, який є підставою для стягнення заборгованості здійснено відповідачем ОСОБА_1 24.04.2009 року.

Таким чином, перебіг строку позовної давності щодо стягнення відсотків по кредиту, почався з моменту настання строку погашення чергового платежу за договором, тобто, з травня 2009 року.

А так як строк дії картки визначений по вересень 2009 року, то перебіг строку позовної давності щодо стягнення заборгованості по кредиту почався з жовтня місяця 2009 року.

Відповідно до пункту 3.1.3 Правил користування платіжною карткою відповідна картка надається банком шляхом надання клієнту картки з новим строком дії.

При цьому, позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про захист свого порушеного права лише у травні 2015 року, тобто, за межами встановленою строку позовної давності.

Виходячи з того, що строк на звернення до суду з заявою про відновлення своїх порушених прав закінчився 30 вересня 2012 року та враховуючи, що рішення Жовтневою районного суду м. Запоріжжя від 13.12.12 року по справі №2/0808/1665/2012 з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Приватбанк» вже була стягнута сума кредиту і сума процентів із розрахунку 16.8 % річних станом на 08 квітня 2012 року, єдина позовна вимога, яка заявлена в межах строків позовної давності - є стягнення процентів по кредитному договору за період з 09 квітня 2012 року по 30 вересня 2012 року, з розрахунку 16.8% річних (розмір процентної ставки по договору був встановлений рішенням Жовтневого районною суду м. Запоріжжя № 2/0808/1665/12 від 13.12.12 року та ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21.03.13 року.

Сума процентів по Кредитному договору за період з 09.04 12 року по 30.09.12 року складає 244, 77 доларів США, що є еквівалентом 5 703, 14 грн. (курс 1 долара, встановлений НБУ - 23. 30 грн. та вказаний позивачем у позовній заяві).

Позивач, також, просить суд стягнути з ОСОБА_1 крім заборгованості по кредиту (тіло кредиту та відсотки) 294, 32 долара США заборгованості за пенею та комісією. При цьому у розрахунку, доданому до позовної заяви, вказана сума пені 0, 00 грн.

Розмір та порядок нарахування комісії не передбачено жодним пунктом договору, укладеного між ПАТ «Приватбанк» та ОСОБА_1 та жодним пунктом Умов та правил надання банківських послуг. Позивач у своїй позовній заяві також не посилається на пункт договору чи Умов та правил надання банківських послуг на підставі яких був нарахований цей вид заборгованості.

Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за пенею та комісією.

Вказана обставина також була встановлена під час розгляду заяви ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_1 по справі № 2/0808/1665/12 та на підставі частини 3 статті 61 Цивільного процесуального Кодексу України не підлягає повторному доказуванню.

Згідно частини 1 статті 360-7 Цивільного процесуального Кодексу України рішення Верховного суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріальною права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а стаття 27 ЦПК України надає право особам, які беруть участь у справі, та зобов'язує їх подавати докази на підтвердження своїх вимог і заперечень.

Вищенаведене свідчить про те, що позивач ПАТ КБ «Приватбанк» порушив строк позовної давності для предявлення цивільного позову так як строк, коли позивач міг звернутися з позовом про стягнення заборгованості сплив 30 вересня 2012 року.

Згідно частині 4 статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Статтею 61 Цивільного процесуального Кодексу України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як встановлено судом, позивачем, в межах заявлених вимог, обґрунтовано ставиться питання про стягнення з ОСОБА_1 процентів із розрахунку 16, 8 % річних, починаючи 09 квітня 2012 року.

Вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідача суми кредиту і процентів із розрахунку 16,8 % річних станом на 08 квітня 2012 року, були предметом іншого судового розгляду, що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду від 13.12.12 року по справі №2/0808/1665/2012 та ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21.03.13 року, а тому суд, згідно із нормами чинного законодавства, не вправі в даному провадженні повторно розглядати вказані вимоги.

Виходячи з наведеного, позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню, а з відповідача ОСОБА_1 підлягає до стягнення на користь позивача заборгованість за кредитним договором № SAMD№2112 від 19.09.2006 р. в розмірі 244,77 дол. США, що за курсом 23,30 складає 5703,14 грн. (пять тисяч сімсот три гривні 14 коп.).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № SAMD№2112 від 19.09.2006 р. в розмірі 244,77 дол. США, що за курсом 23,30 складає 5703,14 грн. (пять тисяч сімсот три гривні 14 коп.).

В решті позовних вимог відмовити у звязку з необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у сумі 23,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя М.В. Антоненко