06.07.2016 Єдиний унікальний номер 205/3300/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року м. ДніпропетровськСправа № 205/3300/16-ц
2/205/1939/16

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Актабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Актабанк» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1, у якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № /Т/973825 від 14.02.2013р. у розмірі 98 523,18 грн. Позовна заява мотивована тим, що банк надав відповідачу кредит у сумі 100 000,00 грн., а відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором Однак відповідач порушує взяті на себе зобовязання щодо повернення кредитних коштів позивачу.

В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надав письмову заяву, в якій просив суд справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, натомість звернувся до суду з заявою, у якій позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

14.02.2013р. між ПАТ «Актабанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № /Т/973825, згідно умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 100 000,00 грн. строком повернення до 13.02.2018р., а відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором (а.с.8-10).

Згідно з ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

На підставі ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Всупереч вищевикладеним положенням, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором № /Т/973825 від 14.02.2013р., яка відповідно до розрахунку станом на 05.04.2016р. становить 98 523,18 грн. та складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 61 715,91 в т.ч. простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 23 376,33 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 7,27 грн. в т.ч. прострочених відсотків у розмірі 6,91 грн., заборгованості з комісії у розмірі 36 100,00. грн. та штрафу у розмірі 700,00 грн. (а.с.6-7).

Отже, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України внаслідок неналежного виконання відповідачем умов Кредитного договору у позивача виникло право вимоги дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування такими коштами.

Крім того, згідно з ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що відповідач визнав повністю позовні вимоги та не заперечував проти стягнення заборгованості за кредитним договором, суд доходить висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст.15-16, 525-526, 610, 612, 629, 1054 Цивільного кодексу України, ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст.10-11, 59-60, 88, 209, 212-215, 218, 224 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Актабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Актабанк» заборгованість за кредитним договором № /Т/973825 від 14.02.2013р. у сумі 98 523,18 грн. (девяносто вісім тисяч пятсот двадцять три гривні 18 коп.), яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 61 715,91 в т.ч. простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 23 376,33 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 7,27 грн. в т.ч. прострочених відсотків у розмірі 6,91 грн., заборгованості з комісії у розмірі 36 100,00. грн. та штрафу у розмірі 700,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Актабанк» судовий збір у розмірі 1 477,85 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_2