Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"01" липня 2016 р. 145/707/16-ц

2/145/455/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

при секретарі Мигдальській Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Колюхівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що 14 березня 2003 року померла її мати ОСОБА_2, яка до дня смерті була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка № 235 кадастровий номер :01:003:0104 площею 4,4156 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Колюхівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт від 18 грудня 2002 року, яким належне їй право на земельну частку (пай) заповіла їй, своїй дочці.

Вона прийняла спадщину в силу положень ст. 549 ЦК України 1963 року, шляхом фактичного вступу до шести місяців з часу відкриття спадщини у володіння та управління спадковим майном, а саме на час відкриття спадщини заволоділа належними спадкодавцю речами та правовстановлюючими документами на майно що їй належало, зокрема державним актом на право приватної власності на землю.

З метою оформлення прийнятої спадщини вона звернулася до Тиврівської держнотконтори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку їй було відмовлено, так як у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку зазначено, що дана земельна ділянка перебуває в державній власності, а власником цієї земельної ділянки є Тиврівська РДА. Земельна ділянка передана в оренду ТОВ «Поділлялатінвест» як невитребуваний пай.

Разом з тим, право на зазначену земельну ділянку входить до складу прийнятої нею спадщини з наступних підстав.

За життя її покійна мати ОСОБА_2 на підставі рішення 18 сесії 3 скликання Колюхівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 22 березня 2001 року набула право власності на земельну ділянку № 235 площею 4,42 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Колюхівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, яке було посвідчене державним актом серії ВН № 003618 від 23 жовтня 2001 року.

Право власності спадкодавця на земельну ділянку було зареєстроване в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 252, що стверджується відміткою в державному акті на право приватної власності на землю.

При цьому невитребуваний земельний пай це умовна земельна частка, на яку громадянин не отримав земельний сертифікат.

Оскільки на зазначену земельну ділянку спадкодавцем було отримано державний акт на право приватної власності на землю, така ділянка не може вважатись невитребуваним паєм.

За таких обставин жодних підстав реєструвати вказану земельну ділянку в державному земельному кадастрі як державну власність не було, а тому ця земельна ділянка входить до складу прийнятої нею спадщини.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру НВ -016 від 04.03.2016 року точна площа земельної ділянки становить 4,4156 га, їй присвоєно кадастровий номер :01:003:0104, нормативно -грошова оцінка земельної ділянки становить 46 318,20 грн. відомості про обмеження у використанні даної земельної ділянки не зареєстровані.

Заборона на зазначену земельну ділянку відсутня.

За змістом п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. - № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом у Тиврівській державній нотаріальній конторі немає можливості, вона вимушена звернутися до суду із даним позовом.

Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0104 площею 4,4156 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Колюхівської стьської ради Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 14 березня 2003 року в с. Канава Тиврівського району Вінницької області.

Позивач та представник позивача в судове засідання не зявились.

Представник позивача подав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Колюхівська сільська рада подала суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності її представника, не заперечує проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

14 березня 2003 року померла ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6), яка до дня смерті була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується довідкою виконкому Колюхівської сільської ради № 107 від 06.04.2016 р. (а.с. 10).

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка № 235 кадастровий номер :01:003:0104 площею 4,4156 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Колюхівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт від 18 грудня 2002 року, посвідчений секретарем виконкому Колюхівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_3, яким належне їй право на земельну частку (пай) посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ВН 003618, виданий Колюхівською сільською радою від 23 жовтня 2001 року у землях, що розташованні на території Колюхівської сільської ради с. Колюхів Тиврівського району Вінницької області, розміром 4, 42 га заповіла своїй дочці, ОСОБА_1 (а.с. 9).

Вона прийняла спадщину в силу положень ст. 549 ЦК України 1963 року, шляхом фактичного вступу до шести місяців з часу відкриття спадщини у володіння та управління спадковим майном, а саме на час відкриття спадщини заволоділа належними спадкодавцю речами та правовстановлюючими документами на майно що їй належало, зокрема державним актом на право приватної власності на землю (п.НЗ «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994 року).

Вона звернулася до Тиврівської держнотконтори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку їй було відмовлено, так як у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку зазначено, що дана земельна ділянка перебуває в державній власності, а власником цієї земельної ділянки є Тиврівська РДА. Земельна ділянка передана в оренду ТОВ «Поділлялатінвест» як невитребуваний пай, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 603/02-31 від 21.04.2016 р. (а.с. 30).

За життя ОСОБА_2 на підставі рішення 18 сесії 3 скликання Колюхівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 22 березня 2001 року набула право власності на земельну ділянку № 235 площею 4,42 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Колюхівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, яке було посвідчене державним актом серії ВН № 003618 від 23 жовтня 2001 року (а.с. 12).

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникало із моменту державної реєстрації цих прав та посвідчувалося державним актом.

Право власності спадкодавця на земельну ділянку було зареєстроване в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 252, що стверджується відміткою в державному акті на право приватної власності на землю.

При цьому невитребуваний земельний пай це умовна земельна частка, на яку громадянин не отримав земельний сертифікат. Законом «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено механізм їх використання. Так, нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки у відповідності до їх місця розташування за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням до отримання їх власниками.

Оскільки на зазначену земельну ділянку спадкодавцем було отримано державний акт на право приватної власності на землю, така ділянка не може вважатись невитребуваним паєм.

Відповідно до ст. 555 ЦК України 1963 року, спадкове майно за правом спадкоємства переходило до держави: 1) якщо спадкодавець все майно або частину його заповідав державі; 2) якщо у спадкодавця не було спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; 3) якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини; 4) якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу); 5) якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

В даному випадку жодної із зазначених підстав для переходу спадкового майна до держави не було. Рішення про визнання спадщини відумерлою судом не приймалося і не могло прийматися, так як позивач є спадкоємцем за заповітом та спадщину прийняла. Згідно ч.2 ст. 548 ЦК України 1963 року, прийнята спадщина визнавалася належною спадкоємцеві з часу її відкриття, а час її оформлення жодним строком не обмежувався.

За таких обставин жодних підстав реєструвати вказану земельну ділянку в державному земельному кадастрі як державну власність не було, а тому ця земельна ділянка входить до складу прийнятої нею спадщини.

Заборона на зазначену земельну ділянку відсутня, що стверджується довідкою виконкому Колюхівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області № 108 від 06.04.2016 р. (а.с. 11).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 248, 549, 551 ЦК України 1963 року,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0104 площею 4,4156 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Колюхівської стьської ради Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 14 березня 2003 року в с. Канава Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти діб з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.