Провадження № 2/761/1845/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Савенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 28 вересня 2015 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Третя особа № 1), про позбавлення батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3 (далі - Дитина).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 серпня 2004 року між нею та Відповідачем було розірвано шлюб. Вказує, що вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із нею. Зауважує, що Відповідач життям Дитини не цікавиться, участі у вихованні та утриманні Дитини не приймає. При цьому також зауважує, що Відповідач аліменти не сплачує, внаслідок чого, станом на 18 червня 2015 року, у нього виникла заборгованість по аліментах у розмірі 110 808 грн. Оскільки Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, долею та життям Дитини взагалі не цікавиться, участі у вихованні Дитини не приймає, бажання бачитися із Дитиною у Відповідача відсутнє, матеріально Відповідач Дитину не утримує, просить суд ухвалити судове рішення, яким позбавити Відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В ході судового розгляду, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, притягнуто Службу у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Третя особа № 2).

У судовому засіданні Позивач підтримала позов у повному обсязі, просила суд позовні вимоги задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Про місце, день та час судового розгляду справи неодноразово повідомлявся в установленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, як і пояснень чи заперечень на позов, до суду не надав.

Представник Третьої особи № 1 в судове засідання не з'явився. На адресу суду, 11 січня 2016 року, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Представник Третьої особи № 2 в судовому засіданні позовні вимоги також підтримав, оскільки вбачає доцільним позбавлення Відповідача батьківських прав.

Суд знаходить можливим розгляд справи у відсутність Відповідача та представника Третьої особи № 1, на підставі зібраних у справі доказів, оскільки Позивач не заперечувала щодо розгляду справи у відсутність вказаних осіб.

Заслухавши пояснення Позивача, представника Третьої особи № 2, думку неповнолітньої Дитини, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, з таких підстав.

За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, Організація Об'єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Відповідно до Статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що 12 серпня 2004 року між Позивачем та Відповідачем шлюб розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 5).

Судом також встановлено, що ОСОБА_3, батьками якого є сторони у справі, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Згідно Довідки-розрахунку заборгованості з аліментів за період з 01.06.2011 по 18.06.2015, затвердженої начальником ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва 18.06.2015 Гоцій Б.І., загальна сума заборгованості Відповідача по сплаті аліментів за вище вказаний період станом на дату видачі вказаної Довідки становить 110 808 грн.

Відповідно до Висновку Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 08.09.2015 за № 102/03/29-8614, орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити Відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6-8).

Як вбачається з матеріалів справи, представник Третьої особи № 2 звертався до Відповідача з листом від 13.05.2016 за № 40-1066 щодо надання пояснень по вказаній справі щодо позбавлення батьківських прав. Із вказаним листом Відповідач ознайомився та зобов'язався з'явитись до органу опіки та піклування для надання відповідних пояснень, проте, у визначений час на засідання опікунської ради не з'явився.

В судовому засіданні було опитано самого неповнолітнього ОСОБА_3, який суду повідомив, що батька він бачив тільки на фотографіях і, що Відповідач до нього ніколи не приїжджав, з днем народження ніколи не вітав і, що з родичами батька він також не спілкується. Крім того, зауважив, що він займається спортом і, що в нього була нагода поїхати за кордон, проте, скористатися такою можливістю він не зміг, оскільки Відповідач відмовився надавати свою згоду на його закордонну поїздку.

За змістом статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Крім того, за змістом частин 1 та 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного із батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості.

Оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, позов щодо позбавлення Відповідача батьківських прав суд знаходить обґрунтованим, оскільки вважає, що Відповідач, як батько, про Дитину взагалі не піклується та не приймає участі в утриманні Дитини та її вихованні.

За таких обставин, виходячи із фактичних обставин справи, встановлених судом в ході її розгляду, суд вважає за доцільне позбавити Відповідача батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь Позивача підлягають присудженню судові витрати, пов'язані із розглядом справи, зокрема, судовий збір у розмірі 487 грн. 60 коп. та на користь держави із Відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 63 грн. 60 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, статті 164 Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - з а д о в о л ь н и т и у повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) батьківських прав стосовно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати, пов'язані із розглядом справи, у розмірі 487 грн. 60 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь держави судовий збір у розмірі 63 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :