АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Волошин В.О.
№ 22-ц/796/6626/2016 Доповідач - Борисова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Соколової В.В.

при секретарі: Меженко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», третя особа: публічне акціонерне товариство «КИЇВЕНЕРГО» про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (далі - КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району»), в якому посилаючись на те, що нарахування за спожиту теплову енергію здійснювались відповідачем на основі несправного загальнобудинкового лічильника, просила суд зобов'язати відповідача зробити перерахунок плати за спожиту теплову енергію згідно з площею квартири, за період починаючи з жовтня 2011 року до жовтня 2014 року.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що в серпні 2005 року в будинку АДРЕСА_1 було встановлено загальнобудинковий лічильник, який було введено в роботу з жовтня 2011 року. Лічильник перебуває на технічному обслуговуванні та утримується на балансі ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». Отже, облік теплової енергії централізованого опалення тагарячої води проводиться через встановлений на вході в будинок лічильник. Однак, нарахування по вказаному лічильнику є завищеними, у зв'язку з чим позивач неодноразово зверталася зі скаргами до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» та публічного акціонерного товариства «КИЇВЕНЕРГО».

Після неодноразових звернень ОСОБА_1 щодо стану приладу обліку теплової енергії, встановленого в будинку, ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» встановлено, некоректну роботу приладу теплової енергії.

Звертаючись до суду з вказаним позовом ОСОБА_1 зазначила, що за нею рахується заборгованість за спожиту теплову енергію станом на квітень 2014 року в розмірі 9524,41 грн., однак борг нарахований за показниками несправного приладу, який обчислює споживання теплової енергії, а отже дана обставина є підставою для перерахунку плати за спожиту теплову енергію.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22.03.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій посилалась на порушення судом першої інстанції норм матеріального та неправильне застосування норм процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи та просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вказувала, що оскільки компетентними організаціями встановлено факт некоректної роботи загальнобудинкового лічильника, позивач має повне право на здійснення перерахунку плати за спожиту теплову енергію за період, починаючи з моменту введення в дію несправного теплового лічильника із вмонтованим стороннім предметом у жовтні 2011 року і до моменту видалення цієї окалини з лічильника у листопаді 2014 року.

Судом першої інстанції було необґрунтовано взято до уваги твердження відповідача про проведення перерахунку позивачу, при цьому суд проігнорував той факт, що перерахунок було зроблено позивачу лише за пару днів, а не за весь період роботи несправного лічильника, що становить три роки.

Зазначає, що суд не звернув увагу на те, щовказаний перерахунок було здійснено у квітні 2014 року, в той час як перевірку вузла обліку теплової енергії та лімітних пристроїв, за результатами якої встановлено некоректну роботу теплолічильника було проведено ПАТ «Київенерго» лише у жовтні 2014 року, а отже перерахунок повинен був проводитися після експертизи лічильника.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просила задовольнити з підстав наведених в ній.

Представник відповідача КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні, посилаючись на те, що рішення є законним та обґрунтованим.

Третя особа ПАТ «Київенерго» в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, а тому колегія суддів вважає за можливе розглядатити справу у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_1 є власником особового рахунку.

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківського районної ради було створено у 2001 році на базі Комунальних підприємств по утриманню житлового господарства Старокиївського району, Радянського району та Шевченківського району.

Рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради від 19.02.2007 року за № 187 «Про вдосконалення системи управління житлово-комунальним господарством Шевченківського району м. Києва» затверджена нова редакція статуту Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, а також створено тринадцять Комунальних підприємств: серед яких створено КП «Керуюча дирекція» (балансоутримувач), та інші КП ЖЕКи, які є самостійними юридичними особами і не є правонаступниками КПУЖГ Шевченківської районної у м. Києві ради.

У відповідності до п.1.2. вищевказаного рішення зобов'язано КПУЖГ Шевченківської райради м. Києва повернути Шевченківській районній у м. Києві раді жилий та нежилий фонд, який закріплений за ним на праві господарського відання.

Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року № 24/6240 «Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва» перейменоване з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, зареєстрованого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 31.10.2001 року.

Дане підприємство за відповідну плату здійснює забезпечення власників та наймачів жилих та нежитлових приміщень (споживачів) житлово-комунальними послугами.

Судом встановлено, що в будинку АДРЕСА_1 встановлено загальнобудинковий лічильник теплової енергії, який знаходиться на балансі та обслуговуванні ПАТ «Київенерго». Даний лічильник враховує витрати теплової енергії спожитої на потреби централізованого опалення і гарячого водопостачання.

Нарахування за надані послуги з централізованого опалення по зазначеному будинку здійснювалось згідно показань будинкового приладу обліку тепла.

26.04.2014 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення розрахунків за енергоносії», яким було внесено зміни до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яку було доповнено частиною четвертою, згідно якої виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

05.08.2014 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КП «Керуюча дирекція Шевченківського району» укладено договір № 1010001 про співпрацю виконавця послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води з балансоутримувачем під час надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води і розмежування відповідальності за умовами якого з 01 липня 2014 року ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Тобто, з 01.07.2014 року ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» складає та виставляє рахунки мешканцям вказаного будинку за надані комунальні послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

До 30.06.2014 року ці послуги надавались КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», тобто з жовтня 2011року по червень 2014 року ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» нарахувань мешканцям будинку не проводило.

Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Нарахування плати споживачам за послуги з централізованого опалення здійснюється відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630.

Відповідно до п.11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Згідно з п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу).

Посилання апелянта щодо обов'язку здійснення відповідачем перерахунку плати за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2011 року до листопаді 2014 року, у зв'язку з некоректною роботою лічильника є необґрунтованими з огляду на наступне.

У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дійсно, на підставі звернень позивача щодо перевірки лічильника теплової енергії, 13 листопада 2014 року працівниками ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» було демонтовано прилад обліку теплової енергії для проведення позачергової метрологічної повірки. В ході даної перевірки було виявлено сторонній предмет (окалина).

Однак, того ж дня сторонній предмет було видалено, теплолічильник змонтовано та перевірено його роботу, зауважень до його роботи виявлено не було.

В березні 2015 року під час проведення перевірки працівники ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» встановили, що різниця витрат теплоносія між подавальним та зворотним трубопроводом є більшою ніж нормативна, що свідчить про некоректну роботу приладу обліку теплової енергії. Та, як повідомив ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» у своєму листі № 42АУ/32НД/2271/П-249 питання щодо проведення перерахунку оплати за централізоване опалення мешканцям житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 буде розглядатися на засіданні комісії ПАТ «КИЇВЕНЕРГО».

Разом з цим, доводи апеляційної скарги щодо необхідності проведення перерахунку за період з жовтня 2011 року по листопад 2014 року є необгрунтованими, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження некоректної роботи теплолічильника та необхідності проведення перерахунку за послуги централізованого опалення за спірний період.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що в порушення вимог чинного процесуального законодавства позивачем не надано доказів, які б свідчили про некоректну роботу приладу саме за спірний період та неправомірності нарахування боргу.

Також, з матеріалів справи вбачається, що у квітні 2014 року КП «ЦОС Шевченківського району» булопроведено корегування обсягів теплової енергії, спожитої мешканцям будинку АДРЕСА_1 в березні 2013 року, споживачам будинку проведено відповідний перерахунок.

Відомості обліку теплоенергії позивачем не спростовано.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що питання щодо скасування заборгованості вже вирішувалось в іншому судовому провадженні, та рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 липня 2015 року, яке набрало законної сили, в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про скасування заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовлено, порушення права ОСОБА_1 не встановлено.

Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, тобто, вказане рішення має преюдиційне значення.

Розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону дійшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. 309 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, а відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За вказаних вище обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін як такого, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді