Справа № 212/998/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2016 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Зіміна М.В.,
секретаря судового засідання Борух Ю.К.,
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Жовтневий районний відділ в м.Кривий Ріг Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні власністю, -
22 лютого 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, третя особа - Жовтневий районний відділ в м.Кривий Ріг Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. Разом з нею в належній їй квартирі зареєстрований онук ОСОБА_3, який жовтня 2014 року, у вказаній квартирі не мешкає, виїхав у невідомому напрямку, у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. Позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив задовольнити позов, з підстав викладених в позовній заяві, додатково пояснив, що ОСОБА_3 виїхав до міста Київ, на звязок з родичами не виходить. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення.
Представник третьої особи - Жовтневого районного відділу в м.Кривий Ріг Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника та просив ухвалити рішення згідно чинного законодавства.
Допитана у судовому засіданні в якості свідка позивачка ОСОБА_1 пояснила суду, що ОСОБА_3 є її онуком, в січні 2014 року він виїхав до міста Київ і з того часу у належній їй квартирі не проживає, його місцезнаходження не відоме.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що була опікуном ОСОБА_3 та підтвердила факт не проживання останнього у квартирі АДРЕСА_2 з жовтня 2014 року.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло та свідоцтвом про право на спадщину за законом. (а.с.6, 7).
Відповідно довідки Криворізької обєднаної міської інформаційно-довідкової служби за № 20 в квартирі АДРЕСА_2, зареєстрований ОСОБА_3 (а.с. 8).
Як вбачається з акту від 16 квітня 2015 року, складеному мешканцями будинку № 69 по вул.Кропивницького в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, та затвердженому директором ТОВ «КК «ДОМ-КОМ», ОСОБА_3 не мешкає за адресою: м. Кривий Ріг вул. Кропивницького буд. № 69 кв.№ 72 з жовтня 2014 року (а.с.10).
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 391 ЦК України, власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач, будучи власником житлового приміщення, не може в повній мірі володіти, розпоряджатись та користуватись належним їй на праві власності майном, оскільки в приміщенні зареєстрований відповідач, який не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 Дніпропетровської з жовтня 2014 року, в звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 208, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Жовтневий районний відділ в м.Кривий Ріг Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні власністю задовольнити.
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права власності належною їй квартирою № 72 будинку № 69, по вулиці Кропивницького в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, визнавши ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою № 72 будинку № 69, по вулиці Кропивницького в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, наведеному вище. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення складено та підписано 15 квітня 2016 року.

Суддя: М. В. Зімін