Справа № 466/3847/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 травня 2016року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Білінської Г.Б.

при секретарі Дмитришин Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третьої особи органу опіки та піклування - Шевченківської районної адміністрації м. Львова про надання дозволу на виготовлення проїзних документів для виїзду дітей за кордон та про надання дозволу на виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-ти річного віку без згоди та супроводу другого з батьків, -

установив:

20.04.2016року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, з участю третьої особи органу опіки та піклування - Шевченківської районної адміністрації м. Львова про надання дозволу на виготовлення проїзних документів для виїзду дітей за кордон та про надання дозволу на виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-ти річного віку без згоди та супроводу другого з батьків.

В позовній заяві зазначає, що з відповідачем ОСОБА_2 з 31 травня 2003року по 9 жовтня 2013року вона перебувала у шлюбі. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3,04.03.2005року народження, який на даний час проживає зі нею. Вона матеріально утримує сина та належним чином піклується про здоровя дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток, може забезпечити належний відпочинок сину. Після розірвання шлюбу відповідач жодним чином не бере участі у вихованні та догляді за дитиною, не забезпечує сина матеріально та не цікавиться його загальним розвитком.

Так як син часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких та за рекомендаціями лікарів, необхідним є періодичне перебування дитини на морі та інших профілактичних медичних закладах, зокрема і за кордоном. Окрім того перебування сина на відпочинку за кордоном сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на його духовному та інтелектуальному розвитку.

Відповідач безпідставно чинить їй перешкоди у здійсненні нею заходів, спрямованих на покращення стану здоровя дитини, так як місце його перебування їй невідоме і немає можливості отримати дозвіл на виїзд у її супроводі з сином за кордон для відпочинку та оздоровлення. Її неодноразові спроби отримати дозвіл для виїзду сина за кордон, відповідачем ігноруються і не дають жодного результату.

Таким чином, при відсутності згоди другого з батьків згода на виготовлення проїзного документа дитини та згоду на виїзд за межі України дітей, які не досягли 16-ти річного віку надається судом, тому змушена звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду та повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про особисте вручення, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів.

Представник відповідача органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав

Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що з відповідачем ОСОБА_2 з 31 травня 2003року по 9 жовтня 2013року ОСОБА_1 перебувала у шлюбі. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3,04.03.2005року народження, який на даний час проживає зі нею. ОСОБА_1 матеріально утримує сина та належним чином піклується про здоровя дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток, може забезпечити належний відпочинок сину. Після розірвання шлюбу відповідач жодним чином не бере участі у вихованні та догляді за дитиною, не забезпечує сина матеріально та не цікавиться його загальним розвитком.

Так як син часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких та за рекомендаціями лікарів, необхідним є періодичне перебування дитини на морі та інших профілактичних медичних закладах, зокрема і за кордоном. Окрім того перебування сина на відпочинку за кордоном сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на його духовному та інтелектуальному розвитку.

Відповідно до ч.2 ст.155 Сімейного кодексу України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Згідно ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Як встановлено в судовому зсіданні, відповідач безпідставно чинить перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні нею заходів, спрямованих на покращення стану здоровя їх сина. Її неодноразові спроби отримати дозвіл для виїзду сина за кордон, відповідачем ігноруються і не дають жодного результату.

Відповідно ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну» передбачено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально посвідченого клопотання батьків. Проїзний документ дитини видається органами внутрішніх справ за місцем проживання. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку.

Відповідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення за наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

У відповідності зі ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.

Відповідно до Постанови КМ України від 24.09.2008, №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» та СК України орган опіки та піклування провадить діяльність із захисту прав дітей.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995року №57 «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків можливий за рішенням суду про надання дозволу на виїзд за межі України, громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення,

Керуючись ст.ст.10, 11, 169, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.155 СК України, ч.3 ст.313 ЦК України, ст. ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України»,-

вирішив:

позов задовольнити.

Надати дозвіл на виготовлення проїзного документу дитини ОСОБА_3,04.03.2005року народження.

Надати дозвіл на виїзд за межі України ОСОБА_3,04.03.2005року народження без згоди та супроводу другого з батьків батька ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_5