АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-6679 Головуючий у 1-й інстанції - Журавська О.В.
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Невідомої Т.О.

РатніковоїВ.М.

секретар Кучер Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", третя особа - ОСОБА_4, про визнання договору іпотеки недійсним з моменту укладення,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 пред'явила позов до ПАТ "Укрсоцбанк" про визнання недійсним з моменту укладення Іпотечного договору №04/І-101 від 16 березня 2007 року, предметом якого є трьохкімнатна квартира загальною площею 77.0 кв. метрів, житловою площею 43.6 кв. метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено за безпідставністю заявленого позову.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким розірвати Іпотечний договір нерухомого майна №04/І-101 від 16 березня 2007 року, укладений між ОСОБА_3 та АКБ СР "Укрсоцбанк" у зв'язку з істотним порушенням умов договору (а.с.68-72).

Таким чином у апеляційній скарзі позивач фактично змінила підстави та предмет позову.

Водночас, за правилом ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У даному конкретному випадку у суді першої інстанції ОСОБА_3 заявила вимоги про визнання іпотечного договору недійсним з підстав: його невідповідності вимогам Закону України «Про іпотеку»; порушенням ч.2 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» під час укладення оспорюваного договору; порушенням при укладенні оспорюваного договору вимог ст. 578 ЦК України та вимог ст. 65 СК України.

Тому апеляційний розгляд проводиться саме щодо правильності вирішення районним судом наведених позовних вимог в межах доводів апеляційної скарги.

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність позивача за участю представника позивача, ОСОБА_6, яким підписана апеляційна скарга, відхиливши клопотання ОСОБА_3 від 26 квітня 2016 року про відкладення розгляду справи, оскільки поважність причин неявки ОСОБА_3 у судове засідання (відрядження) не підтверджена відповідними доказами (суду навіть не надано доказів того, що ОСОБА_3 взагалі працює, а наданий квиток до м. Дніпропетровська на 26.04.2016 свідчить лише про те, що ОСОБА_3 має такий посадочний документ і може ним скористатися). Водночас, відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення представника позивача, ОСОБА_6, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

16.03.2007, між сторонами укладено Іпотечний договір №04/1-101 (з майновим поручителем), у відповідності до якого позивач передала в іпотеку відповідачу, в якості забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 перед відповідачем за Договором кредиту №393/004/06-П, укладеним 16.03.2007, а також зобов'язань за цим договором, нерухоме майно, включаючи всі його чинні та майбутні поліпшення, переобладнання та реконструкції, а саме: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 77 кв. м., житловою площею 43, 6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 8-10)

У відповідності до п. 1.2 вартість предмета іпотеки за згодою сторін становить 757 500 грн., що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України на день укладання цього Договору (1 долар США =5, 050 грн.) складає еквівалент 150 000 дол. США.

у відповідності до п.1.3. договору вартість Предмету іпотеки, відповідно до Довідки-характеристики № 1226273, виданого Київським бюро технічної інвентаризації 12.02.2007 року становить суму 61857,55грн.

Пункт 1.4 Іпотечного договору від 16.03.2007р. містить зміст, розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання.

У відповідності до листа відповідача від 07.10.2008 р., останній повідомляв ОСОБА_4 про підвищення розміру процентної ставки за Договором кредиту №393- 004-06-П від 16.03.2007 р. до 15 % річних з 20.10.2008 р.

Згідно з п. 6.2 та п. 6.2.2 оспорюваного іпотечного договору в разі внесення змін та/або доповнень до Договору кредиту без внесення відповідних змін та/або доповнень до цього договору, які будуть збільшувати розмір Основного зобов'язання вказаного в цьому договорі, та/або переносити кінцевий термін повернення Кредиту на більш пізній, ніж вказаний в п. 1.4 цього Договору - іпотека за цим Договором не припиняється, при цьому буде вважатись, що такою іпотекою забезпечується виконання основного зобов'язання в розмірі/термін, вказані в п. 1.4 цього Договору.

Як вбачається з п. 1.5.10 Іпотечного договору предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві приватної власності, що підтверджується Договором дарування квартири від 24.11.2004.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 03.02.2016 р. за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 визнано право спільної сумісної власності на АДРЕСА_1, яка є предметом Іпотечного договору від 16.03.2007.

На час укладення договору іпотеки (16.03.2007) банк не знав і не міг знати про те, що спірна квартира належить на праві спільної сумісної власності позивачу та третій особі, оскільки на час укладення оспорюваного Іпотечного договору предмет іпотеки належав позивачу на праві приватної власності та визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя відбулось лише на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва лише 03.02.2016.

Крім того як вбачається з умов кредитного договору, а саме - п. 1.3.1., ОСОБА_4 під час укладання зазначеного кредитного договору від 16.03.2007 був повідомлений про укладання ОСОБА_3 Іпотечного договору, повідомлено предмет іпотеки, однак протягом 2007-2016 р. оскаржено зазначеного не було. При цьому суду не надано доказів зворотного.

За встановлених обставин районний суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявленого позову, ураховуючи, що, по-перше, в ході розгляду справи судом не встановлено невідповідності оспорюваного Іпотечного договору від 16.03.2007 р. вимогам закону, посилання сторони позивача на те, що під час підписання договору іпотеки їй з боку відповідача не було доведено всіх істотних умов кредитного договору, іпотечний договір не містить умов кредитного договору, що вносить істотний дисбаланс у правовідносини сторін спростовані наявними у справі письмовими доказами; по-друге, збільшення відсоткової ставки по кредитному договору жодним чином не впливає на права та обов'язки позивача як іпотекодавця за іпотечним договором; а також ураховуючи , що відповідно до правовової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-1568цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, укладення одним з подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо суд установить, що той з подружжя, хто уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності і що той з подружжя, хто укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом проведена неправильна оцінка доказів та безпідставно, з порушенням процесуальних норм, надана перевага одним доказам над іншими та невірно застосовані до спірних правовідносин положення Закону України "Про іпотеку" та ст. 65 СК України, що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою відсутність правових підстав для задоволення заявленого позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги позивача є фактично повторенням доводів сторони, викладених у позовній заяві, які отримали належну оцінку районного суду, викладену у рішенні. Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга позивача не містить, в ході апеляційного розгляду представник позивача, ОСОБА_6, також не навів таких обставин.

Водночас, районним судом правильно встановлено, що пунктом 1.4 (до структури якого належать пункти 1.4.1.-1.4.6.) Іпотечного договору визначено зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання, а збільшення відсоткової ставки по кредитному договору жодним чином не впливає на права та обов'язки позивача як іпотекодавця за іпотечним договором, оскільки його відповідальність обмежується вартістю предмета іпотеки.

Посилання апеляційної скарги на те, що судом при вирішенні справи не враховано положення ст.65 СК України також є безпідставними, адже іпотечний договір укладений безпосередньо ОСОБА_3 з відома ОСОБА_4, який письмово засвідчив забезпечення його зобов'язань за кредитним договором іпотекою (а.с.11 звор.- п.1.3.1 Кредитного договору).

В рамках даної справи договір з підстав порушення вимог ст. 65 СК України оспорюється саме ОСОБА_3, а не другим з подружжя.

Відповідно до статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Оскільки укладаючи нотаріально посвідчений договір іпотеки ОСОБА_3 належним чином виразила своє волевиявлення на розпорядження квартирою, підстав вважати її право на частку у спільному майні подружжя порушеним у суду немає.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О. Невідома

В.М. Ратнікова