Справа № 196/800/15-ц
№ провадження 2/196/10/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2016 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Бойка Ю.О., з участю секретаря судового засідання Дорошенко В.В., Дзиги С.Ю., її представника ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Врахувавши складність справи, у зв'язку з чим відкладаючи, як виняток, складання повного рішення на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, забезпечивши проголошення вступної і резолютивної частини рішення згідно ст. 209 ч.3 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

В суд звернулася ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову і до повноліття дітей.

Як на підставу задоволення позовних вимог посилається на ст.ст. 180, 183 СК України та ст. ст. 3, 5, 118-120 ЦПК України.

Як на докази викладених в заяві доводів посилається на документи, а саме: паспорт громадянина України з дублікатом картки фізичної особи - платника податків на ім'я ОСОБА_3 (а.с.4), паспорт громадянина України з дублікатом картки фізичної особи - платника податків на ім'я ОСОБА_2 (а.с.5), свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 та свідоцтво про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 (а.с.6), свідоцтво про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 (а.с.7), довідка Бабайківської сільської ради №691 від 19.06.2015 року (а.с.8).

На обґрунтування заявлених вимог вказала на те, що 01.08.1998 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 і за своїм бажанням змінила прізвище на ОСОБА_3. За час спільного життя у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час вона з дітьми проживає окремо від відповідача. Відповідач пішов до іншої жінки і їхні відносини фактично припинені.

Матеріально відповідач їм не допомагає, але має дохід, адже утримує зовсім іншу жінку. Крім того, він є власником земельної частки (паю) на території Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, яку здає в оренду.

Таким чином вважає, що чоловік має достатній дохід і має змогу сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся в суд із зустрічним позовом, предмет якого складають вимоги: 1) виключити відомості про його батьківство з актового запису № 05 від 15 січня 2015 року про народження ОСОБА_5, зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області; 2) зобов'язати відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження ОСОБА_5 та видати нове свідоцтво про його народження; 3) стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі.

Як на підставу задоволення позовних вимог посилається на ст. 136 СК України та ст. ст. 88 ч.1, 118-120, 130 ч.6 п.5, 137 ч.1, 123 ЦПК України.

Як на докази викладених в заяві доводів посилається на документи, а саме: свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 (а.с.15), свідоцтво про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 (а.с.17), паспорт громадянина України з дублікатом картки фізичної особи - платника податків на ім'я ОСОБА_2 (а.с.21).

На обґрунтування заявлених вимог у заяві вказав на те, що 01 серпня 1998 року він уклав шлюб з ОСОБА_3, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Бабайківської сільської ради.

Спільно вони прожили декілька років. За час спільного проживання, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася спільна дитина - ОСОБА_4. Він не має ніяких заперечень щодо сплати аліментів на його утримання.

Спільне життя у них не склалося, у зв'язку з чим вони почали жити окремо. ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідачка народила дитину - ОСОБА_5, 15 січня 2015 року зареєструвала його у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції, актовий запис №05 та 09.02.2015 року, зареєструвала його місце проживання за адресою його батьків, хоча має окреме житло, де і проживає, не вважаючи за потрібне навіть повідомити його та його батьків. І про це він дізнався лише з позовної заяви, яка була додана до повістки про виклик до суду по справі про стягнення аліментів. Батьком дитини було записано його, оскільки до цього часу вони перебувають в шлюбі. Однак з вказаним він не згідний за таких підстав.

Бути батьком дитини він не може, оскільки на час її ймовірного зачаття він перебував у період з 25 грудня 2013 року по 14 квітня 2014 року в місті Казань разом зі своєю нині покійною матір'ю. У зазначений період часу він з відповідачкою не бачився та не мав інтимних стосунків. Відповідно на час ймовірного зачаття він перебував в іншому місті іншої держави.

В зв'язку з викладеним та відповідно до ч.1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом та її представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали, а проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечували.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні свої зустрічні позовні вимоги підтримав, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_5 просив відмовити. При цьому зазначив, що батьки мають рівні обов'язки щодо утримання власних дітей. Вважає, що позивач ОСОБА_3, обґрунтовуючи розмір аліментів, повинна була надати судові докази власного майнового стану, розміру отримуваних нею соціальних виплат, факту знаходження в відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Також, вона повинна надати судові докази його майнового стану.

Відповідач ОСОБА_2 переконаний, що позивач бажає перекласти фактично на нього весь тягар утримання їхніх дітей, що суперечить принципу рівності обов'язків батьків стосовно дітей. Вважає, що позивач не позбавлений можливості працювати, чим може покращити стан матеріального забезпечення дітей і свій особисто.

Заперечуючи проти заявленого позивачем розміру аліментів, звернув увагу суду на те, що стала практика місцевих загальних та апеляційного судів Дніпропетровської області виходить з того, що в разі стягнення аліментів на утримання двох дітей, задовольняються вимоги в частині стягнення 1/3 заробітку або по 1/6 заробітку на кожну дитину. Таке є справедливим і розумним.

Висловив свою готовність і бажання платити аліменти у розмірі по 1/6 від його заробітку та інших доходів на утримання кожної їхньої спільної дитини, але в будь-якому разі щоб їх розмір не був нижчим мінімуму, встановленого ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України.

Перевіривши справу, вивчивши надані сторонами документи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши їх правові позиці, перевіривши їх доводи, даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню в повністю. В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити. При цьому суд виходив з такого.

Згідно статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно статі 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Суд вважає, що мають місце такі обставини, які підтверджується належними і допустимими доказами.

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_4, виданого Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 26 жовтня 2000 року (а.с.4) позивачем за первісним позовом є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_5, виданого Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 19 квітня 2002 року (а.с.5) відповідачем за первісним позовом є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Та обставина, що неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2, сторонами визнана під час судового розгляду справи, а тому звільняється від доказування.

За клопотанням позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 було проведено судово-генетичну експертизу, на вирішення якої було поставлено питання, чи є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець села Бабайківка Царичанського району Дніпропетровської області, біологічним батьком малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, матір'ю якого є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка міста Дніпропетровськ Дніпропетровської області.

Згідно висновку експерта №54-2016 від 12.02.2016 року (а.с.33-36) вірогідність того, що ОСОБА_2 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,99999%. Оцінюючи вказаний доказ з точки зору належності та допустимості, суд дійшов висновку, що він є достатнім для підтвердження існування оспорюваної обставини.

Дійшовши висновку, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5, суд керувався ще й встановленою під час судового розгляду обставиною, що сторони проживали однією сім'єю більше шістнадцяти років до грудня 2014 року. Таке підтверджується як показаннями позивача ОСОБА_3, яка була допитана за її клопотанням як свідок, а також показаннями свідка ОСОБА_6, які узгоджуються з іншими дослідженими доказами.

Суд критично оцінює в якості доказу на підтвердження реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_6, в якому зазначено, зо 01.08.1998 одружились ОСОБА_2 та ОСОБА_7, про що в книзі реєстрації актів про одруження 1998 року 08 місяця 01 числа зроблено запис №7 (а.с.15).

Документів на підтвердження державної реєстрації шлюбу між сторонами суду не надано.

З грудня 2014 року батьки дітей проживають окремо.

Діти проживають з матір'ю.

Домовленості батьків про порядок і форми участі в утриманні дітей не досягнуто.

Батько дітей має постійну роботу та стабільний дохід.

Підстав для звільнення батька дітей від обов'язку утримувати їх не виявлено.

Про існування підстав для стягнення аліментів за минулий час позивачем не заявлено.

До правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, підлягають застосуванню норми права, які містяться в ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України.

Відповідно до статті 180 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно частини другої статті 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на її утримання, яка буде стягуватися до досягнення повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 повністю, суд враховував і приписи статті 128 КЗпП України.

Відповідно до статті 128 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцять процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України - п'ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові (ч.1). При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку (ч.2). Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесят відсотків (ч.3).

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, суд виходив з того, що належними і допустимими доказами підтверджено його батьківство відносно малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави судового збору в розмірі 551,20 грн. на підставі ст. 88 ч.3 ЦПК України.

У зв'язку з відмовою в задоволенні зкстрічного позову понесені ОСОБА_2 судові витрати не відлягають відшкодуванню відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця села Бабайківка Царичанського району Дніпропетровської області (нкпп-НОМЕР_7), на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (нкпп-НОМЕР_8), аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 02 липня 2015 року і до повноліття дітей. Рішення в цій частині допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (нкпп-НОМЕР_7), в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

ОСОБА_2 відмовити в позові повністю до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Царичанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

З повним рішенням можливо ознайомитися 15 червня 2016 року.

Суддя Ю.О. Бойко