АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5096/16 Справа № 209/3056/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Котушенко С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Красвітної Т.П., Романюк М.М.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 25 березня 2016 року про відмову у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року Дніпровський ВДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань по виконавчому листу №209/3056 виданому 19 січня 2016 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержиська, вказуючи на невиконання у добровільному порядку судового рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 25 березня 2016 року у задоволенні подання відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про скасування вказаної ухвали, як незаконної.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою частковому задоволенню з наступних підстав.

Зі справи вбачається, що рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 28 грудня 2015 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання доньок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів у розмірі 7 500 грн. на кожну до їх повноліття (а.с.201-204).

За цим рішенням судом були видані виконавчі листи №209/3056, на підставі яких постановами державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції від 05 лютого 2016 року були відкриті виконавчі провадження (а.с.211,247).

Пунктом 18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за правилами цивільного судочинства в порядку, передбаченому ст.377-1 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 цієї статті суб'єктом звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є державний виконавець, а вказане подання має бути погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

У разі зміни державного виконавця після відкриття виконавчого провадження до подання мають бути додані документи, які підтверджують, що з поданням до суду звернувся саме той виконавець, який здійснює виконання за конкретним виконавчим документом.

Зі справи вбачається, що обидві постанови про відкриття виконавчих проваджень щодо стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання доньок виносились державним виконавцем Дніпровського ВДВС ОСОБА_5, а підписані ці постанови державним виконавцем Гусар Я.М. (а.с. 211,247). Який саме державний виконавець здійснює виконання за цими виконавчими документами судом не з'ясовано.

З розглянутого судом подання (а.с.210) видно, що воно було винесено заступником начальника відділу ОСОБА_6, тобто неналежним суб'єктом.

Даних про те, що це подання було погоджене з начальником відділу державної виконавчої служби матеріали справи не містять, а тому суд мав відмови у задоволенні подання саме з цих підстав.

Прийнявши до розгляду таке подання, суд не звернув уваги на викладені обставини і відмовив у його задоволенні виходячи з відсутності доказів про ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх боргових зобов'язань.

За таких обставин оскаржена ухвала підлягає зміні в частині обґрунтування відмови у задоволенні подання, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 25 березня 2016 року змінити в частині обґрунтування відмови в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відповідно з даною ухвалою, а в іншій частині - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Котушенко С.П.

Судді Романюк М.М.

ОСОБА_7