Справа № 211/7599/15-ц
Провадження № 2/211/766/16
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бардін О. С.

при секретарі Мариненко Е.П.

за участю: позивача ОСОБА_1

за відсутністю відповідача ОСОБА_2

представника 3-ої особи

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду 22 грудня 2015 року з позовом, вказавши, що вона, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є власниками квартири АДРЕСА_1.

В належній їй квартирі зареєстрований відповідач по справі, її колишній чоловік, який в квартирі не проживає. Факт його реєстрації у квартирі тягне за собою нарахування на нього комунальних послуг, які він не сплачує, що ставить її в скрутне матеріальне становище.

Крім того, відповідач не предявляє жодних претензій щодо квартири, їй достовірно відомо, що на праві спільної сумісної власності він має житлове приміщення в с. Грузька-Григорівка по вул. Набережна, 57 та повністю забезпечений житловими умовами.

Тому позивач на підставі ст. 405 ЦК України просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2, та зобовязати третю особу зняти з реєстрації за вказаною адресою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на задоволенні вимог наполягала з підстав, викладених в позові, просила задовольнити вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, до суду надійшли заперечення представника відповідача ОСОБА_6 в обґрунтування яких зазначено, що 26 червня 2013 року відповідач виявляючи довіру до своєї дружини ОСОБА_1 надав згоду на приватизацію вказаної квартири без його участі. Тому співвласниками вказаної квартири є позивачка та її доньки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Позов нею подано 15 грудня 2015 року, однак з квітня 2015 р. пройшло тільки 8 місяців, що протирічить вимогам ч. 2 ст. 405 ЦК України. Крім того, відповідач ОСОБА_2 дійсно з 29.04.2015 р. по 10.08.2015 р. не проживав у вказаній квартирі, оскільки з 2012 року постійно приймав пропозиції фірми ТОВ «АВІАКОМПАНІЯ «ЗЕТАВІА» на закордонні відрядження в якості бортового інженера з Лід ПС транспортного літака ІЛ-76. Відповідно ч. 3 довідки вих. № 20 від 11.01.2016 р. за наказом № 86-Б від 27.04.2015 р. з 27.04.2015 р. по 10.08.2015 р. ОСОБА_2П, виконував роботи за межами митної території України. В період цього відрядження з метою забезпечення своїй дружині та членам сімї якісного відпочинку переказав з південного Судану м. Джуба зароблені ним на той час кошти в сумі 2900 доларів США на імя позивачки. Прибувши у другій декаді серпня 2015 року з відрядження ОСОБА_2 продовжував постійно проживати у вказаній квартирі з поїздками на вихідні на дачу. Тому в задоволенні позову просить відмовити (а.с. 22-23).

Представник третьої особи Довгинцівського РВ в м. Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській областів судове засідання не зявився, до суду надійшов відгук про слухання справи у відсутність представника (а.с. 21-22).

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № 371 від 26.06.2013 р. належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.5-8 копії свідоцтва, витягів).

В зазначеній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (а.с. 4 копія довідки), який згідно акту про фактичне не проживання особи в житловому приміщенні від 02 грудня 2015 р., засвідченого майстром ТзОВ «Комбінат благоустрою», з квітня 2015 року не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10 акт).

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Поважність відсутності за місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 в період з квітня по серпень 2015 року підтверджує довідка ТзОВ «Авіакомпанія ЗетАвіа» за вих. № 20 від 11.01.2016 р., відповідно до якої за наказом № 86-Б від 27.04.2015 р. з 27.04.2015 р. по 10.08.2015 р. ОСОБА_2 виконував роботи за митною територією України (а.с. 27 копія довідки).

Враховуючи, що ОСОБА_2 був відсутній за місцем реєстрації з поважних причин, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання його втратившим право користування житлом з підстав відсутності понад один рік за місцем реєстрації задоволенню не підлягають. При цьому суд враховує і ту обставину, що за актом (а.с.10) відповідач не проживає в квартирі з квітня 2015р., а до суду з позовом позивач звернулася в грудні 2015р., тобто до спливу передбаченого ст.405 ЦК України річного строку.

Керуючись ст.405 ЦК України, ст.ст.10,60,88,212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в позові ОСОБА_1 відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_7