Справа № 500/1154/16-ц
Провадження № 2/500/267/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,
при секретарі Сирбу Г.В.,
за участю: позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності ,
04.03.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який заявою від 27.04.2016 року уточнила та просить визнати за нею право власності на 7/100 частини домоволодіння № 94 по вул. Чкалова в м. Ізмаїл Одеської області, які складаються з: житлового будинку літ. «И» квартира № 1 (приміщення № 1 коридор площею 3,0 кв.м., № 2 кухня площею 7,6 кв.м., № 3 коридор площею 7,8 кв.м., № 4 - житлова площею 15,7 кв.м., № 5 житлова площею 14,3 кв.м., № 6 житлова площею 15,2 кв.м.; № 7 санвузол площею 2,2 кв.м., загальною площею 65,8 кв.м., в тому числі житловою площею 45,2 кв.м., 1/5 частини сараю літ. «П») та право власності на вищевказане майно за ОСОБА_2 припинити, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 за сумісні кошти придбали квартиру № 1, яка становить 7/100 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Чкалова, 94, однак договір купівлі продажу був оформлений на імя відповідача. Позивач з 1989 року мешкає у вищезазначеній квартирі, а у 1992 році зареєстрована в якості члена сімї відповідача за вказаною адресою. Протягом всього часу позивач продовжує оплату за комунальні послуги, несе витрати на утримання та благоустрою належної квартири, іншого житла крім цього в неї немає, добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше десяти років, отже вважає, що має право на визнання за нею права власності за набувальною давністю на вищевказану частку домоволодіння.
В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні.
В судове засідання відповідач не зявився, про розгляд справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення в газеті «Одеські вісті» № 28 (4851) від 12.04.2016 року, причини неявки суду не повідомив.
Заяви про відкладення справи або слухання справи за його відсутністю відповідач не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Частиною 1, 4 статті 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Пунктом 8 прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюється також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, отже набувальну давність необхідно рахувати з часу вселення у квартиру АДРЕСА_1.
Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України обставинами, які мають значення для справи, і, які повинен довести саме позивач є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Право власності за давністю володіння, перш за все, може виникнути на придатне для володіння майно, яке відноситься до будь-якої форми власності, крім того, яке вилучено з цивільного обороту.
В судовому засіданні було встановлено, що 7/100 частин домоволодіння з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Чкалова, 94 на підставі договору купівлі продажу від 06.06.1989 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 2/1187, належать ОСОБА_2.
Згідно відомостей будинкової книги на будинок № 94 по вул. Чкалова в м. Ізмаїл Одеської області, ОСОБА_1 зареєстрована за вищевказаною адресою з 28.10.1992 року. ОСОБА_2 зареєстрований за вищевказаною адресою з 26.04.1982 року, а з 28.10.1992 року знятий з реєстрації з цієї адреси.
Відповідно до довідки № 664 від 25.04.2016 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», 7/100 частин складаються з: житлового будинку літ. «И» квартири № 1 (приміщення № 1 коридор площею 3,0 кв.м., № 2 кухня площею 7,6 кв.м.; № 3 коридор площею 7,8 кв.м.; № 4 житлова площею 15,7 кв.м.; № 5 житлова площею 14,3 кв.м.; № 6 житлова площею 15,2 кв.м.; № 7 санвузол площею 2,2 кв.м.) загальною площею 65,8 кв.м., в тому числі житловою 45,2 кв.м., 1/5 сараю літ. «П».
Умови набувальної давності підтверджуються судовим рішенням. Давнісний володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння.
Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього (Лист ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" за № 24-150/0/4-13, від 28.01.2013р.).
Для визнання володільця добросовісним вважається достатнім, щоб він не набув майно злочинним шляхом чи способом, який завідомо суперечить основам правопорядку та моралі.
Таким чином, особою, яка володіє чужим майном при зазначених обставинах, у всіх випадках є не власник і, тим більше, власник ні в якому випадку не може набути майно у власність за давністю володіння.
З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною ту обставину, що позивач фактично та безперервно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 28.10.1992 року, тобто майже 24 роки, добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном.
Суд також вважає доведеним добросовісність володіння на момент передання об'єкту володіння, оскільки належних та допустимих доказів незаконності такого володіння судові не надавалося.
Слід також зазначити, що володілець не просто уповноважений, але зобов'язаний відноситися до об'єкта володіння як власник, якщо він бажає зберегти незаперечний статус володільця за давністю, що дозволяє йому після спливу встановленого законом строку набувальної давності фактично перетворитися у власника.
Так, в судовому засіданні було встановлено, що позивач з часу вселення у квартиру здійснила ремонт та провела заміну комунікацій, що підтверджено накладними, та здійснює сплату комунальних платежів, що підтверджено відповідними квитанціями.
Допитані в якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 пояснили, що квартира АДРЕСА_2 була придбана ОСОБА_2Г та ОСОБА_1 за спільні кошти, мешкали вони разом. ОСОБА_1 з 1992 року безперервно мешкає в цій квартирі, зробила ремонт, сплачу комунальні послуги
Оскільки, судом встановлено, що майже 24 роки позивач відкрито володіє квартирою № 1 по вул. Чкалова, 94 в м. Ізмаїл Одеської області, сплачує комунальні платежі, здійснює поточний ремонт квартири, то, суд вважає доведеним відношення позивача до майна в якості його власника.
Враховуючи те, що позивачем доведені обставини відповідно до вимог ст. 344 ЦК України, позивач добросовісно заволоділа квартирою № 1 по вул. Чкалова, 94 в м. Ізмаїл Одеської області та відкрито, вільно і безперервно користуються даним майном в цілому майже 24 роки, вона має всі права на визнання за нею права власності на це майно за набувальною давністю.
Керуючись ст. ст.10, 60, 212, 213 - 215 ЦПК України, ст. ст. 316, 328, 344 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/100 частини домоволодіння № 94 по вул. Чкалова в м. Ізмаїл Одеської області, які складаються з: житлового будинку літ. «И» квартира № 1 (приміщення № 1 коридор площею 3,0 кв.м., № 2 кухня площею 7,6 кв.м., № 3 коридор площею 7,8 кв.м., № 4 - житлова площею 15,7 кв.м., № 5 житлова площею 14,3 кв.м., № 6 житлова площею 15,2 кв.м.; № 7 санвузол площею 2,2 кв.м., загальною площею 65,8 кв.м., в тому числі житловою площею 45,2 кв.м., 1/5 частини сараю літ. «П»).
Припинити за ОСОБА_2 право власності на 7/100 частини домоволодіння № 94 по вул. Чкалова в м. Ізмаїл Одеської області, які складаються з: житлового будинку літ. «И» квартира № 1 (приміщення № 1 коридор площею 3,0 кв.м., № 2 кухня площею 7,6 кв.м., № 3 коридор площею 7,8 кв.м., № 4 - житлова площею 15,7 кв.м., № 5 житлова площею 14,3 кв.м., № 6 житлова площею 15,2 кв.м.; № 7 санвузол площею 2,2 кв.м., загальною площею 65,8 кв.м., в тому числі житловою площею 45,2 кв.м., 1/5 частини сараю літ. «П»).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: ОСОБА_6