АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/1682/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2184/16Головуючий у 1-й інстанції Попов М. С. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Обідіної О.І., Пікуля В.П.,

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Карлівської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 12 травня 2010 року адміністрацією Карлівської партії глибокого буріння Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» її разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, поселено до кімнати АДРЕСА_1 та видано ордер на житлову площу в гуртожитку з зазначенням площі 24,35 кв. м. На даний час Карлівська партія глибокого буріння Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Полтавнафтогазгеологія" господарської діяльності не здійснює, а вказаний гуртожиток згідно рішення 40 сесії 6 скликання Карлівської міської ради від 03.12.2013 року прийнято в комунальну власність територіальної громади м. Карлівка, змінено його статус на житловий будинок та передано на баланс Карлівського ВУЖКГ. Згідно довідки виданої Карлівським ВУЖКГ, загальна площа квартири АДРЕСА_1 складає 52,3 м. кв., а тому враховуючи, що в ордері виданому Карлівською партією глибокого буріння Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Полтавнафтогазгеологія" маються розбіжності в частині невірного зазначення загальної площі, а саме: «24,35 м. кв.» замість вірної «52,3 м. кв.», та в зв'язку зі зміною фактично власника, позивачем направлено звернення до Карлівської міської ради з проханням видати новий ордер з зазначенням вірної площі квартири. Листом Карлівської міської ради в задоволенні вищевказаного прохання відмовлено, та рекомендовано звернутися до суду.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2015 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та її

неповнолітньою донькою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 право на користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Зобов'язано Карлівську міську раду Полтавської області видати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ордер на квартиру АДРЕСА_1, загальна площа якої 52,3 м. кв. з зазначенням складу сім'ї, а саме: доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З вказаним рішенням суду не погодився ОСОБА_2, який не брав участі у справі в суді першої інстанції, та подав на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить судове рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Зокрема, доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що на підставі протоколу адміністрації і профспілкового комітету Карлівської нафтогазорозвідувальної експедиції глибокого буріння № 1 від 05.01.2006 року, йому було виділено двокімнатну квартиру загальною площею 49.2 кв.м. АДРЕСА_1 та видано відповідний ордер, на підставі якого його було вселено у квартиру, в якій він проживає і по даний час. Таким чином, вважає що, визнаючи за позивачем та її неповнолітньою донькою право на користування спірним житловим суд вирішив питання про його права та обов'язки, в результаті чого допустив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_3 Карлівською ПГБ було видано ордер на житлову площу в гуртожитку ( а.с.6).

У позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася дочка ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5).

В матеріалах справи мається ордер без дати про надання ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_5 кімнати АДРЕСА_1 (а.с. 6), Рішення Карлівської міськради від 03.12.2013 р. «Про прийняття у комунальну власність будинку 8-миквартирного (гуртожитку) по АДРЕСА_1» (а.с.7) та Акт приймання-передачі вказаного будинку (а.с.8-10).

Листом Карлівської міської ради № 02-21/1050 від 21.09.2015 р. ОСОБА_3

рекомендовано з приводу вирішення житлових питань звернутися до суду (а.с.14).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, виходячи з наданих позивачем доказів, дійшов висновку про обґрунтованість позову.

Проте колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновками суду з огляду на наступне.

Згідно зі ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 33, 36, 119 ЦПК України на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред'явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов'язується вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Винятки становлять справи, вирішення яких є неможливим без участі усіх співвідповідачів у зв'язку із характером спірних правовідносин.

Якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК).

Таким чином, якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд позбавлений права зробити це самостійно.

Якщо ж справа, у якій судом першої інстанції не вирішено питання про залучення усіх належних відповідачів, без участі яких її вирішення є неможливим, перебуває на розгляді у суді апеляційної інстанції, апеляційний суд відмовляє у позові з цих підстав.

Також апеляційний суд позбавлений права це зробити, оскільки перевіряє справу в межах її розгляду судом першої інстанції.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_3 зазначила, що розбіжності в ордері не дають змоги реалізувати її право на житло.

Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що апелянту, ОСОБА_2, на підставі протоколу адміністрації і профспілкового комітету Карлівської нафтогазорозвідувальної експедиції глибокого буріння № 1 від 05.01.2006 року, було виділено двокімнатну квартиру загальною площею 49.2 кв.м. № 1 у гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та видано відповідний ордер на вселення.

Вказана квартира є постійним місцем проживання апелянта, що підтверджується актом депутата Карлівської міської ради від 15.04.2016 року.

Про існування спору між вказаними особами щодо користування спірною квартирою свідчить ухвала Карлівського районного суду Полтавської області від 08 червня 2016 року про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Карлівської міської ради Полтавської області та ОСОБА_3, за участю третіх осіб: первинної профспілкової організації Карлівської нафторозвідувальної експедиції глибокого буріння професійної спілки працівників геології і картографії України та Карлівського виробничого управління ЖКГ, про визнання права користування житловим приміщенням та зобов'язання вчинити певні дії.

Стаття 47 Конституції України закріплює, що громадянам, які потребують

соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування

безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути

примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу УРСР ніхто не може бути виселений із

займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, ніж з підстав і в порядку, визначених законом.

Вирішуючи спір, та визнаючи за позивачем право користування житловим приміщенням, яким користуються ОСОБА_2, суд першої інстанції у порушення вимог ч. 1 ст. 33 ЦПК України не залучив його в якості співвідповідача та вирішив питання про його права та обов'язки, чим порушив його право на судовий захист.

Таким чином, встановивши неможливість розгляду справи без залучення до її участі вищевказаної особи, як користувача квартирою щодо прав на яку виник спір, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, що не позбавляє позивача права на звернення із відповідними вимогами до всіх належних відповідачів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було ухвалене рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до положень п.4 ч.1. ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п. 4 ч.1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Карлівської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: /підпис/ Панченко О.О.

Судді: /підпис/ Обідіна О.І. /підпис/ Пікуль В.П.

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області ______________ Панченко О.О.