АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/1449/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1086/К/16 ОСОБА_1
Категорія - 50 (І) Доповідач Михайлів Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

15 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.,

суддів: Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

секретар: Чубіна А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку ч. 2 ст.197 ЦПК України за наявними у справі матеріалами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міського управління юстиції на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2016 року про відмову у задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання ним аліментних зобовязань.

В обґрунтування подання зазначила, що на виконанні Нікопольського ВДВС МРУЮ перебувають виконавчі провадження № 8164986 за виконавчим листом № 2-3430, виданим 09.06.2008 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, щомісячно на утримання дітей - доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та виконавче провадження № 49398897 по примусовому виконанню рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 50000 грн. Посилаючись на те, що боржник ухиляється від виконання зазначених рішень суду, з метою забезпечення виконання аліментних зобовязань за виконавчими листами, просила суд тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2016 року в задоволенні подання відмовлено.

В апеляційній скарзі Нікопольський відділ державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали про задоволення заявленого подання Нікопольського ВДВС МРУЮ в повному обсязі, посилаючись на наявність підстав для тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, а саме: наявність в боржника заборгованості по сплаті аліментів, від погашення якої він ухиляється, наявність можливості для виїзду за кордон з метою ухилення від виконання рішення суду. Судом не враховано, що державним виконавцем необхідно застосовувати додаткові заходи впливу з метою належного виконання боржником рішення суду, у тому числі у вигляді тимчасового обмеження виїзду боржника за межі України.

В запереченнях на апеляційну скаргу боржник ОСОБА_2, посилаючись на законність та обґрунтованість постановленої ухвали, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги й залишити без змін оскаржувану ухвалу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із відсутності доказів в підтвердження факту ухилення боржника від виконання аліментних зобовязань та його наміру виїхати за кордон.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом (ст.33 Конституції України).

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п.5ст.6 зазначеного Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон - його ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Законом України "Про виконавче провадження" в п. 18 ч.3 ст.11 державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження надане право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

З аналізу зазначених норм матеріального закону витікає, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобов'язань, але і ухилення від їх виконання.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення ним фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Як вбачається із матеріалів справи, 09.06.2008 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист № 2-3430 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання дітей доньок - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 05.05.2008 і до досягнення ОСОБА_6, 08.05.2001р.н. повноліття, тобто до 08.05.2019 року. Після досягнення нею повноліття стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісяця, починаючи з 08.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 26.10.2024 року (а.с. 3).

14.04.2015 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист № 0182/506 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 50000 грн. (а.с.7)

Зазначені виконавчі листи знаходяться на виконанні в Нікопольському ВДВС МРУЮ й по ним постановами державного виконавця відкритті виконавчі провадження за № 8164986 та № 49398897 відповідно.(а.с.2, 6).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим листом №2-3430 заборгованість ОСОБА_2 по аліментам, станом на 23.02.2016 року становить 79424,20 грн. (а.с. 8-9).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що державний виконавець вчинив всі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", що спрямовані на виконання зазначених виконавчих листів як і доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що він ухилявся від виконання своїх боргових зобов'язань та того що за час виконання судових рішень виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця, тобто не виконує обов'язки, покладені на нього ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження".

Натомість, наданими суду апеляційної інстанції доказами спростовується факт ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, покладених на нього рішеннями суду, й підтверджується сплата аліментів щомісячно протягом 2014-2016 років в сумах визначених самостійно боржником, виходячи з його фінансової спроможності.

Наявна матеріалах справи заява ОСОБА_2 на ім'я начальника ВДВС Нікопольського МРУЮ від 22.09.2015 року про ознайомлення із розміром заборгованості та зобов'язанням сплачувати її прямо свідчить про відсутність умислу боржника на ухилення від виконання ним своїх зобов'язань (а.с. 5).

Враховуючи зазначені обставини та відсутність обєктивних доказів, які б свідчили про факти умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду аліментних зобов'язань, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав, передбачених діючим законодавством, для задоволення подання Нікопольського відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Не містить справа й жодних доказів щодо наміру виїзду боржника за кордон, в тому числі й з метою ухилення від виконання зобов'язань.

Доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали суду, порушення норм матеріального та процесуального права не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки зазначені доводи не спростовують правильності висновків суду про відсутність підстав для обмеження боржника у його конституційному праві виїзду за межі України у звязку з тим, що часткове виконання рішення суду однозначно не свідчить про ухилення боржника від його виконання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міського управління юстиції відхилити.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: