Справа № 323/3707/15-ц
№ провадження 2/323/100/16
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

28.04.2016 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі судді Плечищевої О.В. при секретарі Свириденко О.С. за участю адвоката ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Комишувахської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, ОСОБА_3, третя особа: Державний нотаріус Оріхівської державної нотаріальної контори про усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, який було уточнено, в якому зазначає, що 18.12.2000 року помер його батько ОСОБА_4, який був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, який був одружений з ОСОБА_5.

За час сумісного проживання у шлюбі батько та мати набули право спільної сумісної власності на житловий будинок за вказаною адресою, який побудували разом та який зареєстрований на батька.

Як вказує позивач, за життя батько тяжко хворів, переніс декілька хірургічних операцій, знаходився у безпорадному стані та потребував постійного стороннього догляду. Батькам через похилий вік важко було вести домашнє господарство, особливо в зимовий період, тому він придбав та облаштував їм квартиру в с.Димитрове Оріхівського району, яка була більш придатна для життя, в якій батьки прожили з 1997 року по день смерті. 08.02.2001 року померла мати ОСОБА_5.

З моменту смерті батьків, тобто з часу відкриття спадщини, ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину, постійно користується та розпоряджається спадковим майном, доглядає за будинком, городом, відремонтував покрівлю будинку, вступив в управління та володінням спадковим майном. З метою державної реєстрації права власності на спадкове майно позивач звернувся до Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого батька та матері, але отримав постанови про відмову у вчинення нотаріальних дій в звязку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, а також на день смерті не був зареєстрований з померлими.

Позивач не погоджується з висновками державного нотаріуса, адже він вважає, що відповідно до ст.549 ЦК УРСР, яке діяло на той час, прийняття спадщини особами, які постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини можливе шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном.

Крім того, після подання заяви до нотаріальної контори позивачу стало відомо, що діти від першого шлюбу батька: донька ОСОБА_3 та син ОСОБА_6 також звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини.

За життя батька відносини між ним та дітьми від першого шлюбу не підтримувалися, вони не тільки не спілкувалися, а й незважаючи на безпорадний стан та маючи таку можливість, свідомо ухилялися від надання спадкодавцю будь-якої матеріальної допомоги та моральної підтримки, зважаючи на те, що він був у безпорадному стані. Упродовж майже року, спадкодавець окрім фізичного болю, який спричиняла йому хвороба, зазнавав душевних страждань у звязку з поведінкою доньки та сина від першого шлюбу, постійно покладав надію, що вони змінять своє ставлення до нього.

23.12.2015 року помер син спадкодавця від першого шлюбу ОСОБА_6.

Позивач прохає усунути від права на спадкування за законом доньку спадкодавця від першого шлюбу ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4, визнати за ним право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку, до складу якого входять: літ. «А» житловий будинок, загальною площею 36,3 кв.м., житловою площею 24,2 кв.м., літ. «а» тамбур, літ. «а1» веранда, літ. «Б» літня кухня, літ. «В» сарай, літ. «Г» убиральня, літ. «Д» гараж, літ. «Е» сарай, літ. «П-г» погріб з шийкою, № 1 паркан, № 2 ворота з хвірткою, № 3 басейн та судові витрати стягнути з відповідача.

В судовому засідання представник позивача, позивач на позовних вимогах наполягають, прохають задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача Комишувахської селищної ради Оріхівського району в судове засідання не зявились, до суду надали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, проти позовних вимог не заперечують.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлялася в установленому законом порядку.

Представник третьої особи Оріхівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надав до суду листа, в якому прохають справу розглянути без їхньої присутності.

Суд, заслухавши позивача, його представника, свідків, вивчивши матеріали справи та надані суду докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_2 являється рідним сином ОСОБА_4, який помер 18.12.2000 року та ОСОБА_5, яка померла 08.02.2001 року, що підтверджується свідоцтвами про смерть від 22.12.2000 та 12.02.2001 року ( а.с.4,5).

Відповідно до свідоцтва про право власності на будівлі ОСОБА_4 належав будинок по вулиці Свободи, 16 в смт.Комишуваха Оріхівського району Запорізької області на підставі рішення виконкому Комишувахської селищної ради народних депутатів від 18.09.1980 року № 16 ( а.с.7).

Відповідно до медичних довідок ОСОБА_4 з 1998 року являвся інвалідом другої групи, знаходився на лікуванні в 1991 році в глазному відділенні ЗОКБ, в 2000 році в Оріхівській ЦРБ Запорізької області( а.с.13, 16, 17).

Померлі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 1997 року по день смерті мешкали без реєстрації місця проживання на житловій площі сина ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Димитрівської сільської ради Оріхівського району ( а.с.11).

Постановами нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори від 16.05.2015 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з пропуском встановленого законом строку, а також що спадкоємець на день смерті спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом з ними не був зареєстрований ( а.с.18).

Відповідно до ст.67 ЗУ «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України.

Як було встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_2 звертався до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про встановлення факту прийняття спадщини після смерті батька та визнання права власності на 6/8 частин будинку, але ухвалою суду від 09.04.2003 року позовна заява була залишена без розгляду в звязку з повторною неявкою позивача в судове засідання. В апеляційному порядку ухвала не оскаржувалась ( а.с.130).

Після смерті батька ОСОБА_4, 26.03.2001 року до нотаріальної контори звернулися інші спадкоємці, окрім позивача, діти від першого шлюбу спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується копією спадковою справи ( а.с.67). Як було встановлено в судовому засіданні спадкоємець ОСОБА_6 23.12.2015 року помер ( а.с.49-50).

Згідно ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від прав на спадкування за законом,якщо буде встановлено,що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві,який через похилий вік,тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту даної норми закони та з урахуванням розяснень, наданих у п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч.5 ст.1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобовязані утримувати спадкодавця. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови для свого життя, у звязку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.

Суд не може прийняти до уваги доводи представника позивача, що ухилення відповідача від надання допомоги ОСОБА_4 підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, допитаних в судовому засіданні, оскільки ці доводи не підтверджені належним чином доказами, що померлий чи інші зверталися до ОСОБА_3 за допомогою, а остання ухилялася від її надання, хоча мала можливість надати таку допомогу, а також не надано доказів того, що спадкодавець знаходився у безпорадному стані, представлені позивачем ксерокопії з амбулаторної книги померлого та довідки свідчать лише про те, що спадкодавець хворів, являвся інвалідом другої групи, але даних про те, що він перебував в безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги суду не надано.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні вимог щодо усунення відповідача від права на спадщину то і вимоги щодо визнання права власності на весь житловий будинок за адресою: вулиця Свободи, 16 смт.Комишуваха Оріхівського району Запорізької області також не можуть бути задоволені, оскільки позивач із позовом про визнання права власності на ? частину будинку не звертався та не змінював в цій частині позовні вимоги.

Керуючись ,ст.ст.10, 11, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.1220, 1222, 1224 ч.5 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до виконавчого комітету Комишувахської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, ОСОБА_3, третя особа: Державний нотаріус Оріхівської державної нотаріальної контори про усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Плечищева О.В.