АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15 серпня 2016 року м. Чернівці

Суддя судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області Одинак О.О., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання власності на квартиру за апеляційною скаргою прокурора Чернівецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області та Чернівецької міської ради на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 28 січня 2016 року,

встановив:

Ухвалою судді Апеляційного суду Чернівецької області від 17 червня 2016 року апеляційну скаргу прокурора Чернівецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області та Чернівецької міської ради на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 28 січня 2016 року залишено без руху.

Надано прокурору Чернівецької місцевої прокуратури тридцятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 28 січня 2016 року із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку.

19 липня 2016 року прокурор подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Посилався на те, що наявність підстав при яких органи прокуратури мають право на звернення до суду не обмежується причинами пропуску строку на апеляційне оскарження уповноваженими державою органами, а визначаються самостійно в разі нездійснення або неналежного здійснення ними покладених на них державною повноважень.

Вважав, що пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин.

Наведені заявником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження є неповажними.

Як вбачається з апеляційної скарги прокурор подав її в інтересах держави в особі в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області та Чернівецької міської ради.

В заяві прокурор зазначав про те, що в апеляційній скарзі помилково вказано, що вона подана в інтересах Управління державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області та просив визнати, що вказану скаргу подано в інтересах Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

З матеріалів справи вбачається, що Чернівецька міська рада приймала участь у розгляді справи у якості відповідача та в строку визначені статтею 294 не подавала апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 28 січня 2016 року.

Прокурор в апеляційній скарзі не зазначив поважні причини пропуску Чернівецькою міською радою строку на апеляційне оскарження вказаного вище судового рішення.

Аналіз правил статті 292 ЦПК України, частини 1 статті 294 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що строк на апеляційне оскарження є строком протягом якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції.

При цьому як у випадку подання до суду апеляційної скарги самою особою, яка має право на апеляційне оскарження так і в разі подання скарги в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік строку на апеляційне оскарження обчислюється з одного й того самого моменту: з дня проголошення судового рішення, а для особи, яка брала участь у справі, але не була присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - з дня отримання копії цього рішення.

Статтею 361 Закону України "Про прокуратуру" та частиною другою статті 45 ЦПК України передбачено право прокурора з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертатися до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовом тощо.

Процесуальні права прокурора як особи, якій надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, визначені у статті 46 ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 46 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до статті 45 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що положення процесуального закону про перебіг строку на апеляційне оскарження рішення суду поширюється й на звернення прокурора до суду з апеляційної скаргою з метою захисту державних інтересів.

Отже, доводи прокурора про те, що органи прокуратури мають право на звернення до суду не обмежується причинами пропуску строку на апеляційне оскарження уповноваженими державою органами, а визначаються самостійно в разі нездійснення або неналежного здійснення ними покладених на них державною повноважень є помилковими.

Прокурор безпідставно подав апеляційну скаргу в інтересах Управління державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області.

З матеріалів справи вбачається, що Управління державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області та Державна архітектурно-будівельна інспекції України не брали участі у справі.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 28 січня 2016 року не було вирішено питання про права та обов'язки вказаних державних органів.

За таких обставин Державна архітектурно-будівельна інспекції України відповідно до правил статті 292 ЦПК України не має права на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 28 січня 2016 року.

Помилковими є доводи прокурора про те, що суд першої інстанції не залучив Державну архітектурно-будівельну інспекцію України до участі у справі в якості відповідача.

Згідно пункту 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року, № 6 позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на чужій земельній ділянці може бути пред'явлено до органу державної влади або органу місцевого самоврядування та власника (користувача) земельної ділянки у випадку забудови на земельній ділянці, яка належить до державної чи комунальної власності або фізичній чи юридичній особі.

У разі пред'явлення позову про визнання права власності на самочинно збудований об'єкт нерухомості до неналежного відповідача (наприклад, до бюро технічної інвентаризації чи лише до певної фізичної особи) суд залежно від предмета позову та обставин справи у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК, має вирішити питання про його заміну на належного відповідача або із власної ініціативи у порядку, передбаченому частиною другою статті 35 ЦПК, залучає відповідний державний орган чи орган місцевого самоврядування як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, також відповідно до частини третьої статті 45 ЦПК залучає до участі у справі відповідну інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю для надання висновків на виконання її повноважень.

Отже, суд першої інстанції мав право залучити вказаний орган державної влади тільки для надання висновків на виконання його повноважень.

Згідно частини 3 статті 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до

апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 297 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі також у випадках, якщо справа не підлягає апеляційному розгляду у порядку цивільного судочинства;

Враховуючи наведене вважаю, що у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання власності на квартиру за апеляційною скаргою прокурора Чернівецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області та Чернівецької міської ради на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 28 січня 2016 року слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 294, 297 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання власності на квартиру за апеляційною скаргою прокурора Чернівецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області та Чернівецької міської ради на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 28 січня 2016 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя Апеляційного суду

Чернівецької області Одинак О.О.