13.07.2016 Справа № 127/5445/16-ц
Провадження № 2/127/2796/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

при секретарі Боднар В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль», про зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ПАТ «ОСОБА_2 Аваль», про зобовязання продовжити виплату часткової компенсації відповідно до умов договору з моменту її припинення і до завершення дії договору. Позовні вимоги мотивувала тим, що 03 жовтня 2005 року між сторонами укладено договір про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків № 2-397, предметом якого є відшкодування частини відсотків за кредитом, наданим відповідно до кредитного договору № 014/035-40/30252 від 13 вересня 2005 року, укладеного між позивачкою та ПАТ «ОСОБА_2 Аваль». Відповідач зобовязався відшкодовувати частину відсотків за кредитом в розмірі 1,5 облікової ставки НБУ, що діє на день укладання кредитного договору і становить 14,25%. З квітня 2015 року відповідач припинив відшкодовувати частину відсотків, мотивуючи тим, що між позивачкою і банком 23 березня 2015 року укладено Додаткову угоду до кредитного договору, якою змінено призначення кредитних коштів, зокрема 2-й транш кредиту надається на рефінансування заборгованості за 1-м траншем. Таке припинення виплат позивачка вважає незаконною, адже перший транш в валюті наданий на придбання будинку, а другий в гривневому еквіваленті на рефінансування заборгованості за першим траншем. Позивач вважає, що додатковою угодою здійснено лише переведення валютного кредиту у гривневий, нового договору між позивачкою та банком не підписувалось, нових коштів не видавалось, збільшення кредиту не відбулось, предмет, обєкт та спрямування кредиту змін не зазнало. За наведеного просила зобовязати відповідача продовжити виплату часткової компенсації відповідно до договору про надання часткової компенсації відсоткової ставки від 03 жовтня 2005 року № 2-397 з моменту її припинення і до завершення дії договору.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав викладених в позовній заяві. Крім того зазначили, що умовами додаткової угоди не змінилось спрямування коштів, змінена лише валюта зобовязання та зменшено сам розмір кредиту, не змінилось цільове призначення кредиту. Одночасно звернули увагу на те, що умовами договору від 03 жовтня 2005 року відповідач зобовязаний своєчасно та обґрунтовано здійснювати перерахування коштів на рахунок позичальника, а у разі підписання додаткових угод до кредитного договору передбачено в обовязковому порядку внесення змін до договору про компенсацію.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову. Вказував, що правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані укладеним договором від 03 жовтня 2005 року. Відповідач виконував свої зобовязання щодо перерахування коштів часткової компенсації відсоткової ставки за кредитом до внесення змін до кредитного договору 23 березня 2015 року, яким змінено цільове призначення кредиту. У звязку з цим відсутня можливість здійснення виплати часткової компенсації за кредитами наданими на рефінансування чи іншим цільовим призначенням, а ніж на будівництво і придбання житла, як то передбачено Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2003 року № 853. Одночасно вказав на те, що відповідно до зазначеного Порядку відшкодування відсотків здійснюється на будівництво і придбання житла лише за одним кредитним договором, а відповідно до додаткової угоди 2-й транш кредиту надавався не на будівництво житла, а на рефінансування, тобто видано два разових кредити. Крім того зауважив, що ні позивачка, ні банк пропозицій по укладанню додаткової угоди до договору та прийняття його умов відповідачеві не надавали, згода відповідача відсутня. За наведеного просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи в судовому засіданні зазначила, що умовами кредитного договору передбачено внесення змін в останній, зокрема і укладання додаткових угод. Зазначений в додатковій угоді 2- транш в гривні позивачка на руки не отримувала, оскільки на них придбані долари США. Умовами додаткової угоди змінено валюта кредитування, відсоткова ставка та строк повернення кредиту. У даному випадку сторони скористались лише своїм правом на внесення змін до договору. При вирішенні справи по суті підтримала позовні вимоги.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ЦК України щодо виконання зобовязань, а також Порядком часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2003 року №853.

Судом встановлено, що 13 вересня 2005 року між позивачкою ОСОБА_1 та АППБ «Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_2 Аваль») укладено кредитний договір № 014/035-40/30252, предметом якого є надання позичальнику кредиту у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 55000,00 доларів США строком на 240 місяців з 13 вересня 2005 року по 12 вересня 2025 року зі сплатою процентної ставки за його користування в розмірі 12,5 річних. Кредитні кошти призначені для придбання будинку. Зміни в Договорі оформлюються додатковими угодами, які стають невідємною частиною Договору. Погашення кредиту здійснюється щомісячно згідно Графіку погашення кредиту (Додаток №1) (а. с. 7-16).

З умов договору вбачається, що предметом зазначеного договору є надання кредиту. При цьому істотними умовами договору визначено розмір кредиту в іноземній валюті, процентна ставка за користування кредитом та строк його повернення. Одночасно укладений договір містить цільове призначення кредиту для придбання будинку.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні», держава забезпечує молодим громадянам рівне з іншими громадянами право на житло, сприяє молодіжному житловому будівництву, створенню молодіжних житлових комплексів тощо. Молоді сім'ї та молоді громадяни можуть одержувати за рахунок бюджетних коштів пільгові довгострокові державні кредити на будівництво і придбання жилих будинків і квартир, на оплату вступних пайових внесків при вступі до молодіжних житлових комплексів, житлово-будівельних кооперативів, а також на обзаведення домашнім господарством. Порядок надання пільгових довгострокових кредитів молодим сім'ям та їх пільгового погашення встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 1, 3 Порядку часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2003 року № 853, Порядок визначає механізм відшкодування частини відсотків за кредитами, що надаються комерційними банками молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла. Часткова компенсація надається позичальникам лише за одним кредитним договором.

03 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та Вінницьким регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву укладено договір про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків № 2-397. Відповідно до умов договору фонд від імені держави відшкодовує частину відсотків за кредитом наданим на придбання житла (кредитний договір від 13 вересня 2005 року № 014/035-40/30252) відповідно до Положення про Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву (постанова КМУ від 26 жовтня 2000 року №1604) та Порядку часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків молодим сімям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла (постанова КМУ від 04 червня 2003 року № 853). Часткова компенсація визначається в розмірі 1,5 облікової ставки НБУ на день укладання кредитного договору та становить 14,25%. Розмір часткової компенсації розраховується відповідно до Додатку №1, який є невідємною частиною Договору. Нарахування часткової компенсації здійснюється з моменту підписання Договору про надання часткової компенсації. У випадку укладання додаткових угод до кредитного договору, що стосуються правовідносин за цим договором, в цей договір в обовязковому порядку вносяться зміни (а. с. 17-19). Відповідно до Розрахунку прогнозного розміру компенсації (Додаток №1 до договору № 2-397), розмір кредиту - 277750,00 грн.; розмір кредиту на який може бути надана часткова компенсація 198121,04 грн.; відсоткова ставка за кредитним договором 12,5%; прогнозований розмір компенсації 342196,31 грн. (а. с. 20).

Відповідно до п. 1.1 Положення про Вінницьке регіональне управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву», затвердженого наказом від 05 грудня 2013 року № 167/9, останнє є підрозділом державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву», є юридичною особою, що діє відповідно до цього Положення (а. с. 68-81).

23 березня 2015 року між ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_1 укладена додаткова угода № 014/035-40/30252/81-1-0-00/16215 до кредитного договору від 13 вересня 2005 року № 014/035-40/30252. Відповідно до умов додаткової угоди сторони вирішили змінити умови кредитування за кредитним договором. Так, з 24 березня 2015 року кредитор відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з лімітом 55000,00 доларів США та 745504,06 грн., в рамках якої кредит в сумі 55000,00 доларів США наданий згідно умов кредитного договору на придбання будинку вважається 1 траншем кредиту, кредит в сумі 745504,06 грн. 2-й транш кредиту, наданий для рефінансування заборгованості за 1-м траншем. Дата остаточного погашення 1-го траншу - 12 вересня 2025 року, 2-го траншу 24 вересня 2025 року. Розмір процентної ставки на дату укладання додаткової угоди складає 12,5% за користування 1-м траншем кредиту в доларах США та 19% річних за користування 2-м траншем кредиту в гривні. Позичальник зобовязався направити кошти від 2-го траншу на купівлю доларів США та погашення 1-го траншу кредиту. Додаткова угода вступає в силу з моменту її підписання та є невідємною частиною кредитного договору (а. с. 21-27).

23 березня 2015 року між ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_1 укладена додаткова угода № 014/035-40/30252/81-1-0-00/16218 до кредитного договору від 13 вересня 2005 року № 014/035-40/30252, відповідно до якої сторони змінили умови погашення кредиту, зокрема з 24 березня 2015 року встановили процентну ставку за користування кредитом в розмірі 17% річних (а. с. 29-31).

Відповідно до листа відповідача від 13 липня 2015, останній повідомив позивачку про те, що відповідно до умов додаткового договору 2-й транш кредиту надано на рефінансування, а не на придбання житла, натомість Порядком не передбачено компенсації за кредитами наданими за рефінансування (а. с. 36-37).

На заяви позивачки від 22 липня 2015 року та 10 вересня 2015 року АТ «ОСОБА_2 Аваль» повідомив останню про те, що незалежно від рішення відповідача щодо компенсації частини процентів за кредитом, позивачці необхідно здійснювати погашення заборгованості відповідно до вимог кредитного договору та додаткових угод. Крім того повідомив, що видача коштів при укладанні додаткової угоди не здійснювалась, фактично кошти, які будуть сплачуватись за 2-м траншем, буде направлено на погашення заборгованості за кредитним договором (а. с. 32-25).

З наведеного вбачається, що за наслідками укладання додаткової угоди до кредитного договору від 23 березня 2015 року № 014/035-40/30252/81-1-0-00/16215, відповідач припинив здійснювати часткову компенсацію відсоткової ставки за кредитним договором, укладеним між позивачкою та АТ «ОСОБА_2 Аваль».

Звертаючись до суду з позовом позивач вказує на безпідставність таких дій.

Однак, суд звертає увагу, що уклавши додаткові угоди від 23 березня 2015 року, сторони кредитного договору змінили істотні умови договору, зокрема збільшили розмір кредитної лінії на 745504,06 грн. та подовжили строк дії договору до 24 вересня 2025 року. Одночасно сторони визначили, що складова кредитної лінії визначена в іноземній валюті є 1 траншем, на часткову компенсації відсоткової ставки якого укладався договір від 03 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та відповідачем, а складова виражена в гривневому еквіваленті є 2 траншем. При цьому цільовим призначенням 2-го траншу є погашення заборгованості за 1 траншем. Суд також відмічає, що додаткова угода до договору про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів №2-397 від 03 жовтня 2005 року у звязку з укладенням додаткової угоди до кредитного договору не укладалася.

Суд також бере до уваги, що на виконання укладених додаткових угод від 23 березня 2015 року позивачкою 25 березня 2015 року здійснено повне погашення заборгованості за 1 траншем в розмірі 43718,43 долари США, що підтверджується випискою по рахунку від 27 травня 2016 року (а. а. 118 зворот).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що зобовязання ОСОБА_1 за кредитним договором від 13 вересня 2005 року № 014/035-40/30252 щодо 1 траншу є припиненим у звязку з виконанням проведеним належним чином.

Відповідно до ст. ст. 598, 599 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Наразі, в позивачки залишились зобовязання за кредитним договором від 13 вересня 2005 року щодо 2 траншу, цільове призначення якого є погашення заборгованості за 1 траншем. Однак, договір щодо часткової компенсація відсоткової ставки за 2 траншем між позивачем та фондом не укладався, а укладений договір № 2-397 від 03 жовтня 2005 року таких положень не містить.

При цьому суд не погоджується з твердженням позивача, що додатковою угодою до кредитного договору була змінена лише валюта кредитування, оскільки вказане спростовується як змістом самої додаткової угоди, так і її виконанням. Щодо твердження відповідача про дію договору іпотеки, якою забезпечувалося виконання зобовязань за кредитним договором, то суд зауважує, що дія вказаного договору не встановлює зобовязань для відповідача щодо часткової компенсація відсоткової ставки.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зважаючи, що зобовязання позивачки за кредитним договором в частині погашення заборгованості в розмірі 55000,00 доларів США (1 транш) є припиненим у звязку з виконанням проведеним належним чином, умовами договору, укладеного між сторонами у справі, не передбачено часткової компенсація відсоткової ставки за 2 траншем, Порядок часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2003 року № 853, не передбачає відшкодування відсотків за кредитами, що надаються комерційними банками на рефінансування заборгованості, суд приходить до висновку, що у відповідача відсутній обовязок щодо здійснення часткової компенсації відсотків, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 598, 599 ЦК України, Порядком часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2003 року № 853, ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк Аваль» про зобовязання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя: