Провадження №2/521/608/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Граніна В.Л., при секретарі Лукьяновій В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання права власності, -

ВТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача та просить визнати за ним право власності на квартиру №149, що знаходиться в будинку №54 по вул. Терешкової в м. Одесі, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, який помер 22.07.2012 року. У підтвердження своїх вимог позивач посилається на те, що 23.10.2002 року ОСОБА_3, який являється батьком позивача, склав заповіт, яким заповів все своє майно, що на день смерті буде йому належати, ОСОБА_1

Після смерті батька, позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак йому було повідомлено, що спадкодавець за три дні до смерті заповів квартиру №149, що знаходиться в будинку №54 по вул. Терешкової в м. Одесі, ОСОБА_4 Позивач звернувся до суду з позов про визнання його недійсним. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 03.06.2014 року вказаний заповіт визнаний недійсним. Однак, позивач не може реалізувати свої спадкові права після смерті батька, оскільки у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вищезазначену квартиру, тому змушений звернутися до суду з зазначеним позовом.

Позивач у судовому засіданні участі не приймав, однак надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, а також просить розглядати справу без його участі.

Представник відповідача участі у судовому засіданні також не приймав, згідно наданою заяви просив розглядати справу без його участі.

Третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених Кодексом.

Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Главою 84 книги шостої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.

Судом встановлено, що 22.07.2012 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом державної РАЦС у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №7067. За життя, а саме 23.10.2002 року, померлий склав заповіт, яким заповів все своє майно, що на день смерті буде йому належати, ОСОБА_1 Після смерті батька ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини залишеної після смерті батька, однак йому було відмовлено постановою нотаріуса від 16.06.2015 року у звязку з тим, що ним не було надано правовстановлюючого документа на квартиру №149, що знаходиться в будинку №54 по вул. Терешкової в м. Одесі. Даний факт підтверджується копією постанови нотаріуса, яка знаходиться у матеріалах справи, а також копією спадкової справи, яка була заведена після смерті ОСОБА_3 та досліджена у судовому засіданні.

Таким чином, позивач не може реалізувати свої спадкові права, а саме отримати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначену квартиру.

Стаття 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється по заповіту або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Суд враховує, що в Постанові №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» в п. 5 указано, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК України) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК України).

А в п. 6 цього ж Пленуму прописано, що «Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим, суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна.

При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

У ч. 3 ст. 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 03.06.2014 року заповіт складений ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 19.07.2012 року визнано недійсним, а заповіт складений ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 23.10.2002 року є дійсним та підлягає виконанню.

Згідно зі ст.ст. 1233, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, а заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть належати йому у майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Одним з таких способів є визнання права, в тому числі і права власності.

Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212, 213 - 215, 218, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 16, 384, 1223, 1233, 1236, 1268, 1269 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 22.07.2012 року..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десяти денний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий