Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

за участю:

представників відповідача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 березня 2013 року його було призначено на посаду начальника юридичного управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності наказом від 06.03.2013 року №120-к Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Згідно наказу від 16.02.2015 року, за його заявою він був переведений на посаду начальника відділу організаційного забезпечення управління організаційно-документального забезпечення та аналітичної роботи Виконавчої дирекції Фонду.

09.10.2015 наказом директора Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, на підставі заяви ОСОБА_3, його переведено на посаду в.о. начальника юридичного управління Виконавчої дирекції Фонду.

Вказує, що даний Наказ видано в межах ст.32 КЗпП України та підписано директором Виконавчої дирекції Фонду ОСОБА_5, який є уповноваженою особою в сфері трудових відносин визначених ст. 21 КЗпП України. Повноваження директора ОСОБА_5 підтверджуються даними внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. З даним наказом про переведення позивача ознайомлено.

Разом з тим, наказом відповідача № 366-к від 27.10.2015 позивача було звільнено з посади начальника відділу організаційного забезпечення згідно п.5 ст.41 КЗпП України. Трудовий договір було розірвано з ініціативи Відповідача без пояснення причин звільнення «у зв'язку з припиненням повноважень посадових осіб».

Вважає, що звільнення його в такому порядку є незаконним та безпідставним.

Зазначає, що наказ Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про моє звільнення від 27.10.2015 року N 366-к підписаний заступником директора ОСОБА_6, який за посадою відповідно до Статуту Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не наділений повноваженнями прийняття та звільнення з роботи працівників. При цьому, директором Виконавчої дирекції Фонду в період звільнення згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців є ОСОБА_5, який не надавав жодних повноважень заступнику директора ОСОБА_6

При видачі наказу про звільнення заступником директора ОСОБА_6 не враховано, що з 09.10.2015 року директором Виконавчої дирекції Фонду позивача переведено на іншу постійну роботу на посаду в.о. начальника юридичного управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Зазначене переведення відбулося в межах визначених законодавством, ОСОБА_7 виконувалися обов'язки за вказаною посадою та виплачувалася заробітна плата за вказаною посадою.

Вважає, що його звільнення згідно наказу N366-K від 27.10.2015 року проведено з посади начальника відділу організаційного забезпечення, на яку він відповідно до законодавства переведений не був. Зазначене підтверджується відсутністю наказу про переведення позивача на посаду начальника відділу організаційного забезпечення з посади начальника юридичного управління. Відсутність такого наказу підтверджена також записами в трудовій книжці

Посилається на те, що начальник юридичного управління, начальник організаційного забезпечення управління організаційно-документального забезпечення та аналітичної роботи Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не є посадовими особами у розумінні п.5 ст.41 КЗпП України, в контексті Закону України «Про акціонерні товариства», тому застосування Відповідачем цієї норми для припинення дії трудового договору та звільнення Позивача є неправомірним та грубо порушує чинне законодавство України.

Вважає, що п. 5 ст.41 КЗПП України, можна застосовувати тільки до посадових осіб органів акціонерних товариств, яким Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не є. Більш того, як посада начальника юридичного управління, так і посада начальника відділу є постійно діючими, не обмеженими в часі, що підтверджується штатним розписом Відповідача на 2015 рік. Відповідно позивач при прийомі на роботу, переведенні іншу постійну роботу, не був попереджений про строковість його трудового договору, який укладено відповідно до ст.ст. 21, 32 КЗпП України.

Вказуючи на ст. 51, 235 КЗпП України вважає, що згідно положень чинного законодавства України Відповідач зобов'язаний поновити позивача на попередній роботі та виплатити заробітну плату за час починаючи з 19.10.2015 року.

Враховуючи вищевикладене, просив суд скасувати наказ відповідача N366-к від 27.10.2015 року; скасувати наказ відповідача N356-к від 19.10.2015 року; поновити його в правах на посаді начальника юридичного управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності; стягнути з Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування тимчасової втрати працездатності на користь позивача середній заробіток за період з 19 жовтня 2015 року по 27 жовтня 2015 року та з 27 жовтня 2015 року до 13 грудня 2015 року у розмірі 15 713 (п'ятнадцять тисяч сімсот тринадцять) гривень 40 грн. та середній заробіток до дня поновлення на роботі.

В наступному надавши додаткові пояснення позивач вказав, що факт переведення його на іншу постійну роботу, на посаду в.о. начальника юридичного управління підтверджується записом в трудовій книжці, що вчинено у відповідності до вимог Інструкції №58, оскільки до трудової книжки вносяться записи про роботу на постійній основі.

Вважає, що повинен бути поновлений на посаді начальника юридичного управління оскільки: наказу про звільнення з посади начальника юридичного управління не існує й до сьогодні. Разом з тим, наказом позивача було зобов'язано виконувати обов'язки за посадою начальника відділу організаційного забезпечення, у зв'язку з чим він вважав, що продовжує виконувати обов'язки начальника юридичного управління одночасно виконуючи обов'язки начальника відділу організаційного забезпечення за суміщенням; при встановленні факту некоректності написання наказу призначення з припискою «в.о.», відповідач міг би провести звільнення позивача, але з обов'язковим дотриманням вимог ст.ст. 40,42, 43, 47,49-2, що регулюють ці правовідносини. Однак цього не було зроблено.; в особовій карточці було поставлено підпис лише у день звільнення, коли у вечері працівники кадрової служби видавали трудову книжку. При цьому у карточці відсутні записи поряд із записами щодо призначення та переведення; питання щодо повноважень особи, яка підписувала накази щодо звільнення наразі перебувають в опрацюванні відповідних компетентних органів; проведення звільнення відбулися не у встановленому законом порядку та черговості, що є підставою для поновлення позивача на посаді начальника юридичного управління та подальшого оформлення трудових відносин у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування тимчасової втрати працездатності проти позову заперечували та обґрунтовуючи свої заперечення послались на те, що наказом №610-в від 16.10.2015 року «про надання відпустки ОСОБА_8.» з 19.10.2015 року в.о. директора ОСОБА_8 відбула в щорічну основну відпустку, та на період своєї відпустки поклала виконання обов'язків директора Виконавчої дирекції Фонду на заступника директора ОСОБА_6 Відповідно до пункту 2 наказу N 189-ос від 24.07.2015 року «Про тимчасовий розподіл обов'язків між керівництвом Виконавчої дирекції Фонду» встановлюється, що в разі відсутності директора Виконавчої дирекції Фонду його обов'язки виконує один із заступників за наказом директора Виконавчої дирекції Фонду. В свою чергу, на ОСОБА_8 покладено виконання обов'язків директора Виконавчої дирекції Фонду відповідно до постанови Правління Фонду N26 від 02.09.2014 року «Про звільнення директора Виконавчої дирекції Фонду» та наказу N 407-к від 05.09.2014 року «Про виконання обов'язків директора Виконавчої дирекції Фонду».

Вказують що зазначеною постановою Правління Фонду N 26 від 02.09.2014 року було звільнено директора Виконавчої дирекції Фонду ОСОБА_5 за одноразове грубе порушення трудових обов'язків та доручено Виконавчій дирекції Фонду належним чином оформити документи про звільнення ОСОБА_5 з посади директора Виконавчої дирекції. Звертають увагу, що наказом Виконавчої дирекції Фонду № 256-0С від 02.10.2015 року ОСОБА_5 було звільнено з 05.10.2015 року.

Зазначають, що у ЄДР, в графі керівник з 02.09.2014 року до 16.10.2015 року включно, ОСОБА_8 була як керівник Виконавчої дирекції Фонду, що легітимним керівником з 02.09.2014 по теперішній час є ОСОБА_8, законно призначена постановою Правління Фонду N26, тому покладання виконання обов'язків директора на заступника директора Виконавчої дирекції Фонду ОСОБА_6 на період своєї відпустки є законним.

Вказують, що наказ від 27.10.2015 року N 366-к «Про звільнення ОСОБА_3.» підписаний ОСОБА_6 правомірно, оскільки він на той час був правомірно наділений відповідними адміністративно-господарськими повноваженнями.

Крім того, наказом N 120-к від 14.02.2015 року «Про переведення ОСОБА_3.» останнього було переведено за строковим трудовим договором на тимчасову вакантну посаду начальника відділу організаційного забезпечення управління організаційно-документального забезпечення та аналітичної роботи Виконавчої дирекції Фонду з 16.02.2015 року на підставі його заяви.

Наказом N 356-к від 19.10.2015 року ОСОБА_9, на законних підставах та у відповідності до трудового законодавства України, було призначено на посаду начальника юридичного управління Виконавчої дирекції Фонду. В пункті 3 цього наказу ОСОБА_3 зобов'язано приступити з 19.10.2015 року до виконання своїх прямих обов'язків - начальника відділу організаційного забезпечення управління організаційно-документального забезпечення та аналітичної роботи Виконавчої дирекції Фонду, посаду яку він займає з 16.02.2015 року. Позивач був ознайомлений з наказом, проте підпис ставити відмовився, про що Акт «Про відмову від підпису» від 19.10.2015 року.

Вважають, що позивач не має правових підстав для вимог щодо скасування N 356-к від 19.10.2015 року «Про призначення ОСОБА_9.», оскільки це не стосується трудових прав Позивача та виходить за межі ст. 233 КЗпП України.

Також вважають вимоги позивача незаконними, оскільки Відповідачем було повністю дотримано порядок звільнення за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, який передбачений чинним законодавством.

Зазначають, щодо законності підстав такого звільнення, то законодавством чітко визначено -у розірвання трудового договору за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, а саме - припинення повноважень посадових осіб, забезпечивши можливість розірвання трудового договору без наведення у розпорядчих документах власника або уповноваженого ним органу та трудовій книжці працівника причин. Разом з тим, законодавством визначено умову, яка має бути дотримана при розірванні трудового договору за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, а саме ст. 44 КЗпП України передбачено, у разі припинення трудового договору із зазначених підстав. працівникові виплачується допомога у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Вважають, що звільнення позивача відбулося на законних підставах. Відповідачем було дотримано порядок звільнення позивача, виплачено вихідну допомогу у розмірі 52102,26 грн., а також, що вимоги позивача щодо поновлення його в правах на начальника юридичного управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є неправомірними, в зв'язку з тим, що позивач не займав зазначеної посади.

Просили суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, дослідивши в сукупності матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, п. 4 ст. 36 КЗпП України передбачає можливість припинення трудового договору шляхом розірвання його з ініціативи працівника, власника або виборного органу первинної профспілкової організації чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу. Зокрема, спеціальною нормою, що дозволяє власнику розірвати трудовий договір є ст. 41 КЗпП України.

Відповідно до Наказу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 06.03.2013 року №124-к «про прийняття на роботу ОСОБА_3.» - прийняти ОСОБА_3 на посаду начальника юридичного управління Виконавчої дирекції Фонду з 6 березня 2013 року з посадовим окладом 4205 гривень на місяць. Відповідно до п. 3.5 Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду від 25.12.2003 N 127 (із змінами та доповненнями), встановити ОСОБА_11 місячну надбавку до посадового окладу: за вислугу років (8р. 4м.) 20% посадового окладу. Підстава: заява ОСОБА_3 від 05.03.2013. Підписано в.о.директора ОСОБА_12. З наказом ознайомлений - підпис ОСОБА_3 (т.1.а.с.48).

Відповідно до Наказу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 16.08.2013 року №290-ос «Про штатний розпис Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності» - відповідно до пункту 4.2 Інструкції про порядок складання та виконання бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженої постановою правління Фонду від 18.04.2003 р. N 10 із змінами і доповненнями та постанови правління Фонду від 31.07.2013 р. N26 "Про внесення змін до постанови правління Фонду від 31.07.2012 р. N48 "Про затвердження структури та чисельності працівників органів Фонду": Затвердити штатний розпис Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у кількості 162 штатні одиниці з місячним Фондом оплати праці згідно із додатком. Штатний розпис ввести в дію з 1 серпня 2013 року (т.1.а.с.99-102).

Відповідно до Наказу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 14.02.2015 року №120-к «про переведення ОСОБА_3.» - перевести ОСОБА_3, начальника юридичного управління Виконавчої дирекції Фонду, з 16 лютого 2015 року за строковим трудовим договором на тимчасово вакантну посаду начальника відділу організаційного забезпечення організаційно-документального забезпечення та аналітичної роботи Виконавчої дирекції Фонду з посадовим окладом 3198 гривень на місяць, на період знаходження основного працівника ОСОБА_13 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до абзацу 1, статті 114 КЗпП України зберегти ОСОБА_3 його попередній заробіток протягом двох тижнів з дня переведення. Відповідно до п.3.1. та 3.6. Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду від 25.12.2003 N127 (із змінами та доповненнями), встановити ОСОБА_3 щомісячні надбавки: за високі досягнення у праці у розмірі 50% посадового окладу; за вислугу років у розмірі 20 % посадового окладу. Підстава: заява ОСОБА_3 від 14.02.2015р. Підписано заступник директора ОСОБА_6. З наказом ознайомлений - підпис ОСОБА_3 (т.1.а.с.49).

Відповідно до Наказу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 09.10.2015 року №345-к «про переведення ОСОБА_3.» - перевести ОСОБА_3, начальника відділу організаційного забезпечення управління організаційно-документального забезпечення та аналітичної роботи Виконавчої дирекції Фонду, з 09 жовтня 2015 року на посаду в.о. начальника юридичного управління Виконавчої дирекції Фонду з посадовим окладом 4205 гривень на місяць. Відповідно до п.3.1. Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду від 25.12.2003 N 127 (із змінами та доповненнями), встановити ОСОБА_11 щомісячну надбавку за високі досягнення у праці в розмірі 50% до посадового окладу. Підстава: заява ОСОБА_3 від 09.10.2015. Підписано директор ОСОБА_5 З наказом ознайомлений - підпис ОСОБА_3 (т.1.а.с.50).

Відповідно до Наказу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 19.10.2015 року №356-к «про призначення ОСОБА_9.» - призначити ОСОБА_9 на посаду начальника юридичного управління Виконавчої дирекції Фонду з 19 жовтня 2015 року з посадовим окладом 4205 гривень на місяць. Відповідно до п.3.1 Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду від 25.12.2003 N127 (із змінами та доповненнями), встановити ОСОБА_9 щомісячну надбавку за високі досягнення у праці в розмірі 50% до посадового окладу. ОСОБА_3 приступити з 19 жовтня 2015 року до виконання своїх прямих обов'язків - начальника відділу організаційного забезпечення управління організаційно-документального забезпечення та аналітичної роботи Виконавчої дирекції Фонду. Підстава: заява ОСОБА_9 від 19.10.15. (т.1 а.с.51)

Відповідно до Акту від 19 жовтня 2015 року складеного та підписаного начальником відділу діловодства та контролю виконавської дисципліни управління організаційно-документального забезпечення та аналітичної ОСОБА_14, головний спеціаліст відділу господарського забезпечення управління господарського забезпечення ОСОБА_15 та головний спеціаліст відділу кадрів ОСОБА_16, слідує, що 19 жовтня 2015 року ОСОБА_3 ознайомився з наказом від 19.10.2015 р. N 356-к "Про призначення ОСОБА_9.", але від підпису на наказі про знайомлення відмовився. (т.1 а.с.105).

Відповідно до службової записки від 01.09.2015 року на ім'я в.о. директора ОСОБА_8, складеної та підписаної начальником юридичного управління ОСОБА_17, слідує, що у відповідності до листа від 22.10.2013р. №1332-0-26-13/11, роз'ясненні «Категорія посадової особи» у судовому законодавстві» Державної інспекції України з питань праці від 24 липня 2014 року, роз'яснення Пленуму Верховного суду України «про судову практику у справах про хабарництво» від 26.04.2002р. №5, головним критерієм віднесення особи до посадової є наявність в такої особи організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов'язків. (т.1 а.с.139).

Відповідно до Наказу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 27.10.2015 року №366-к «про звільнення ОСОБА_3.» - ОСОБА_3, начальника відділу організаційного забезпечення управління організаційно- документального забезпечення та аналітичної роботи, звільнити 27 жовтня 2015 р. у зв'язку з припиненням повноважень посадової особи, п. 5 ст. 41 КЗпП України. 2. Відповідно до ст.44 Кодексу законів про працю України виплатити ОСОБА_3 вихідну допомогу в розмірі шестимісячного середнього заробітку. 3. Відповідно до ст. 24 Закону України "Про відпустки" виплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію за невикористані 26 календарні дні щорічної відпустки за період роботи з 06 березня 2014 по 27 жовтня 2015. Підстава: службова записка начальника юридичного управління №вн-553 від 31.08.2015р. Підписано в.о.директора ОСОБА_6 (т.1.а.с.52).

Відповідно до Акту від 27 жовтня 2015 року складеного та підписаного начальником відділу діловодства та контролю виконавської дисципліни управління організаційно-документального забезпечення та аналітичної ОСОБА_14, начальник відділу кадрів ОСОБА_18 та начальник управління організаційно-документального забезпечення та аналітичної роботи ОСОБА_19, слідує, що 27 жовтня 2015 року ОСОБА_3 ознайомився з наказом від 27.10.2015 р. N 366-к "Про звільнення ОСОБА_3.", але від підпису на наказі про знайомлення відмовився. (т.1 а.с. 84).

Відповідно до Наказу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 16.10.2015 року №610-в «про надання відпустки ОСОБА_8.» - ОСОБА_8, яка виконує обов'язки директора Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відбуваю у щорічну основну відпустку терміном 19 календарних робочих днів з 19 жовтня 2015 року по 06 листопада 2015 року включно за робочий рік з 05.05.13 по 04.05.14. покласти на період моєї відпустки виконання обов'язків директора Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на заступника директора Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_6 Підписано в.о.директора ОСОБА_8. З наказом ознайомлений - підпис ОСОБА_6 (т.1.а.с. 85).

Відповідно до Наказу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26.03.2013 року №101-с «про внесення змін до наказу Виконавчої дирекції Фонду від 30.12.2013 №490-ос» - відповідно до статуту Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд), Положення про Виконавчу дирекцію Фонду, затвердженого Постановою правління Фонду від 05.06.2001 №10, з метою забезпечення якості управлінських рішень та ефективності роботи Фонду: затвердити розподіл обов'язків між директором Виконавчої дирекції Фонду ОСОБА_5, т.в.о. першого заступника директора ОСОБА_10, заступником директора ОСОБА_6, заступником директора ОСОБА_8, ступником директора ОСОБА_21, що додається. 2. Установити, що в разі відсутності директора Виконавчої дирекції Фонду, (відпустка, відрядження, тимчасова працездатність тощо) його обов'язки виконує перший заступник директора. 3. Встановити взаємозаміну на період тимчасової відсутності: ОСОБА_10 - ОСОБА_8; ОСОБА_8 - ОСОБА_21; ОСОБА_21 - ОСОБА_6 ОСОБА_6 - ОСОБА_8 4. Наказ від 30.12.2013 N 490-ос «Про розподіл обов'язків між керівництвом Виконавчої дирекції Фонду» визнати таким, що втратив чинність. (т.1а.с.208).

Відповідно до Наказу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 02.09.2014 року №26 «про звільнення директора Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності» - керуючись п.1 ст.41 Кодексу законів про працю України, Законом України «Про загально обов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням», Статутом Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Регламентом правління Фонду, правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності: І.Визнати роботу директора Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_5 незадовільною. 2.Звільнити ОСОБА_5 з посади директора Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у зв'язку з одноразовим грубим порушенням трудових обов'язків з наступного дня після закінчення тимчасової непрацездатності. З.Виконання обов'язків директора Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності покласти на заступника директора Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової ати працездатності - ОСОБА_8. 4.Доручити Виконавчій дирекції Фонду належним чином оформити документи про звільнення ОСОБА_5 з посади директора Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. (т.1. а.с.93).

Відповідно до Наказу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 05.09.2014 року №407-к «про виконання обов'язків директора Виконавчої дирекції Фонду.» - відповідно до постанови правління Фонду від 02.09.2014 N 26 та хворобою директора Виконавчої дирекції Фонду ОСОБА_5: Виконання обов'язків директора Виконавчої дирекції Фонду покласти на заступника директора ОСОБА_8 з 2 вересня 2014 року. (т.1.а.с.94).

Відповідно до Наказу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 24.07.2015 року №189-ос «про тимчасовий розподіл обов'язків між керівництвом Виконавчої дирекції Фонду» - з метою забезпечення якості управлінських рішень та ефективності роботи, впорядкування діяльності структурних підрозділів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд) та відповідно до Положення про Виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 05.06.2001 №10: Затвердити розподіл обов'язків між керівництвом Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що додається. 2.Установити, що в разі відсутності директора Виконавчої дирекції Фонду його обов'язки виконує один із заступників за наказом директора Виконавчої дирекції Фонду. 3. Встановити таку взаємозаміну на період тимчасової відсутності: ОСОБА_22 - ОСОБА_6;

ОСОБА_6 - ОСОБА_22 ; ОСОБА_21 - ОСОБА_6 4. Визнати таким, що втратив чинність Наказ Виконавчої дирекції Фонду від 23.02.2015 N 49-ос «Про тимчасовий розподіл обов'язків між керівництвом Виконавчої дирекції Фонду», призупинити дію наказу від 26.03.2014 дирекції Фонду від 26.03.2014 №101-ос «про внесення змін до наказу Виконавчої дирекції Фонду від 30.12.2013 №409-ос» на період дії цього наказу. (т.1. а.с.86).

Відповідно до Наказу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 02.10.2015 року №256-к «Про звільнення ОСОБА_5.» - у зв'язку з нез'явленням директора Виконавчої дирекції Фонду соціально страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_5 на роботу з 02.09. тобто протягом більш як чотирьох місяців підряд, внаслідок тимчасової непрацездатності, підтвердженої відповідними листками непрацездатності, керуючись статтями 43-1, 147 КЗпП України: І.Звільнити ОСОБА_5 з 05 жовтня 2015 року з нез'явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності згідно з пунктом 5 статті 40 КЗпП України. Підстава: листки непрацездатності N601474, N601782, N192750. (т.1.а.с.95).

Відповідно до Наказу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 16.10.2015 року №272-ос «Про визнання наказів недійсними» - у зв'язку із звільненням ОСОБА_5 з 05.10.2015: вважати накази, видані ОСОБА_5 як директором Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, починаючи з 05.10.2015, недійсними. (т.1.а.с.96)

Відповідно до Наказу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 27.10.2015 року №284-ос «Про доповнення до наказу від 16.10.2015 року №272-ос «про визнання наказів недійсними» - доповнити наказ від 16.10.2015 №272-ос «про визнання наказів недійсними» додатком в редакції, що додається. Згідно додатку визнано недійсними накази за підписом ОСОБА_5, зокрема: наказ «про тимчасовий розподіл обов'язків між керівництвом Виконавчої дирекції Фонду» від 09.10.2015 №345-к (т.1 а.с.97-98).

Судом встановлено, що на момент переведення позивача на посади в.о. начальника юридичного управління та начальника відділу організаційного забезпечення управління організаційно-документального забезпечення та аналітичної роботи діяв штатний розпис Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, введений в дію з 01.08.2013 року, відповідно до якого посада «в.о. начальника юридичного управління» не передбачена.

Відповідно до п.5.4 п.п.5.4.6 Статуту відповідача директор підприємства призначає на посади та звільняє з посад працівників підприємства.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках припинення повноважень посадових осіб.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну службу», посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень. Посадовими особами, відповідно до цього Закону, вважаються керівники та ступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-ро¬зпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

В постанові Пленуму Верховного суду України №5 від 26.04.2002 р. «про судову практику у справах про хабарництво» роз'яснено: організаційно-розпорядчі обов'язки - це обов'язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших пральних органів Виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо); адміністративно-господарські обов'язки - це обов'язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

З тексту Положення про управління організаційно-документального забезпечення та аналітичної роботи, п. 5.5.1 Інструкції та відповідно до повноважень, якими був наділений ОСОБА_3, він є посадовою особою.

Посилання позивача на те, що пункт 5 частини 1 статті 41 КЗпП України стосується виключно посадових осіб органів акціонерних товариств, пояснювальну записку до законопроекту N4586 від 27.03.2014, який призвів до доповнень КЗпП України пунктом 5 статті 41, не приймається судом до уваги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» - суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України - провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 150 Конституції України - офіційне тлумачення законів України належить до повноважень Конституційного Суду України. Жодних застережень щодо кола посадових осіб у п.5 ст. 41 КЗпП України не має, як і не має будь-якого тлумачення даної норми Конституційним Судом України.

Відповідно до ст. 44 КЗпП України - При припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1,2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, аналізуючи докази надані сторонами та встановлені обставини суд приходить до висновку, що Накази №356-к від 19.10.2015р. та №366-к від 27.10.2015 року видані в.о.директора ОСОБА_6 є правомірними.

Судом встановлено, і ці обставини не спростовані позивачем, що ОСОБА_3 з 06 березня 2013 року був призначений на посаду начальника юридичного управління (Наказ №124-к від 06.03.2013); з 16.02.2015 року ОСОБА_3 було переведено на посаду начальника відділу організаційного забезпечення управління організаційно-документального забезпечення та аналітичної роботи (Наказ №120-к від 14.02.2015). В жодному з наказів не зазначено про суміщення ОСОБА_3 посад начальника юридичного відділу та начальника відділу організаційного забезпечення управління організаційно-документального забезпечення та аналітичної роботи. Наказом N356-к від 19.10.2015 на посаду начальника юридичного управління був призначений ОСОБА_9

Після 16.02.2015 року Наказу про прийняття ОСОБА_3 на посаду начальника юридичного відділу відповідачем не видавалися, будь-які документи щодо діяльності відповідача, які б видавалися за підписом ОСОБА_3, як начальника юридичного відділу, відсутні.

Наказом №366-к від 27.10.2015 року ОСОБА_3 було правомірно звільнено із займаної посади начальника відділу організаційного забезпечення управління організаційно-документального забезпечення та аналітичної роботи в зв'язку з припиненням повноважень посадової особи (п. 5 ст. 41 КЗпП України) з виплатою допомоги в розмірі шестимісячного середнього заробітку та грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, що унеможливлює задоволення вимог позивача щодо поновлення його в правах на посаді начальника юридичного управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, як і відсутні підстави для стягнення на користь позивача з Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування тимчасової втрати працездатності на користь позивача середній заробіток за період з 19 жовтня 2015 року по 27 жовтня 2015 року та з 27 жовтня 2015 року до 13 грудня 2015 року у розмірі 15 713,40 грн. та середній заробіток до дня поновлення на роботі.

Посилання позивача на те, що підтвердженням того, що він фактично виконував обов'язки начальника юридичного відділу є: звільнення його з посади начальника юридичного управління не існує й до сьогодні, некоректність написання наказу №345-к 09.10.2015 року призначення позивача з припискою «в.о.»; відсутність підписові позивача у особовій карточці поряд з його призначеннями та переведеннями; виконувана ним робота відповідала посаді начальника юридичного управління; повноваження особи, яка підписувала наказ N 366-к від 27.10.2015 щодо його звільнення; не свідчать про те, що позивач призначався в установленому порядку начальником юридичного управління відповідача та фактично виконував обов'язки начальника юридичного управління.

Відповідно до положень ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем протягом всього часу розгляду справи суду не було надано належних доказів в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження порушення його прав з боку Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Посилання позивача на лист Міністерства соціальної політики України від 01.06.2016 року №2955/0/10-16/18 направленого на адресу Генерального прокурора Луценка Ю.В. та на адресу Національного антикорупційного бюро України, лист Міністерства юстиції України від 31.03.2016 року №10740/79-0-1-16/19 направленого на адресу Комітету з питань соціальної політики, зайнятості та пенсійного забезпечення Верховної Ради України, лист Міністерства юстиції України від 24.03.2016 року №9762/3642-0-26-16/20 направленого на адресу народного депутата України ОСОБА_23 не приймається судом до уваги, адже не є доказами в розмінні ст.ст. 57, 58, 59 ЦПК України.

З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючі, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, ст.43 Конституції України, ст.ст. 5-1,41,44, 232, 233,235,237-1 КЗпП України, ст.ст.15, 16 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року « Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9, Постанови Верховного Суду України від 07.11.2012 року у справі № 6-135цс-12, , керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 79, 88, 208, 209, 213, ¬215, 217- 218, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Декаленко