Справа № 310/8715/15-ц
РІШЕННЯ

(заочне)

Іменем України

22 квітня 2016 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого судді Ревуцького С.І.

при секретарі Мазняк О.Ю.

розглянувши в судовому засіданні в м.Бердянську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 19.10.2006р. між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №9/25ДС/636/2006-НВВклн, у відповідності до якого відповідач отримала кредит у вигляді відкриття мультивалютної кредитної лінії в національній валюті України та в іноземній валюті в межах загальної суми 35750,00 доларів США на строк з 19.10.2006р. по 18.10.2016р. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,50% річних. Додатковою угодою №1 встановлено збільшення процентної ставки до 13,85% річних з 04.09.2008р.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки №9/25ДС/0919/П01/2006-НВВклн від 19.10.2006р., у відповідності до якого поручитель взяв на себе солідарну відповідальність за зобовязаннями відповідача ОСОБА_1

20.05.2013р. між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, у відповідності до якого позивач набув право вимоги за вказаними договорами.

Відповідач ОСОБА_1 порушує умови вказаного кредитного договору, не сплачує заборгованість за кредитом та відсотками. Сума заборгованості відповідача перед банком станом на 30.07.2015р. склала: заборгованість за кредитом 118749,79 грн., заборгованість за відсотками 11289,78 грн., а всього 130039,56 грн. ОСОБА_3 цю суму позивач просить стягнути з відповідачів солідарно.

В судове засідання позивач надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без участі його представника, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідач ОСОБА_1 надіслала до суду письмові пояснення по справі, в яких просить суд не задовольняти позовні вимоги позивача, оскільки на час розгляду справи вона виплатила всю заборгованість за тілом кредиту та готова надалі виконувати свої обовязки за кредитним договором, прохання розглянути справу без участі відповідача вказане письмове пояснення не містить.

За таких обставин, на підставі ст.224 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін в заочному порядку на підставі наявних доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог на підставі наступного.

Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що 19.10.2006р. між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №9/25ДС/636/2006-НВВклн, у відповідності до якого відповідач отримала кредит у вигляді відкриття мультивалютної кредитної лінії в національній валюті України та в іноземній валюті в межах загальної суми 35750,00 доларів США на строк з 19.10.2006р. по 18.10.2016р. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,50% річних. Додатковою угодою №1 встановлено збільшення процентної ставки до 13,85% річних з 04.09.2008р. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки №9/25ДС/0919/П01/2006-НВВклн від 19.10.2006р., у відповідності до якого поручитель взяв на себе солідарну відповідальність за зобовязаннями відповідача ОСОБА_1 20.05.2013р. між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, у відповідності до якого позивач набув право вимоги за вказаними договорами.

Згідно п.4.1 кредитного договору №9/25ДС/636/2006-НВВклн від 19.10.2006р., положення якого не було змінено наступними додатковими угодами, станом на 01.08.2015р. заборгованість позичальника ОСОБА_1 за кредитом не повинна перевищувати 13500 доларів США. Але в позовній заяві та доданому до неї розрахунку заборгованості борг відповідача за тілом кредиту станом на 31.07.2015р. дорівнює 5494,68 доларів США. Таким чином, на час вказаного розрахунку відповідачем переплачено суму заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8005,32 доларів США та згідно того ж розрахунку не доплачено суму відсотків в розмірі 522,39 доларів США, що майже в 16 разів менше, ніж сума переплати за тілом кредиту.

За таких обставин є невідомим та незрозумілим, як, коли та в результаті чого виникла вказана ситуація. Позивачем до суду наданий розрахунок заборгованості, який насправді не містить в собі жодних розрахунків або відомостей, які б дали змогу отримати інформацію стосовно вказаних обставин. Більш того, згідно вказаного розрахунку неможливо зробити висновок стосовно того, з якої суми заборгованості та за який час нараховувались відсотки за користування кредитом, оскільки його залишок значно зменшився в порівнянні з умовами кредитного договору.

Крім того, позовна заява не містить вимог щодо стягнення пені, відсутня пеня і в розрахунку заборгованості. В той же час, згідно листа начальника відділу забезпечення клієнтської підтримки Управління з розвитку комунікацій та після продажного обслуговування клієнтів Департаменту клієнтської підтримки ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_4 від 21.12.2015р. (тобто після подання позову до суду) у відповідача існує заборгованість перед банком щодо сплати пені станом на 10.08.2012р. в розмірі 2171,40 грн., яку вказана особа пропонувала відповідачу сплатити.

За таких обставин є невідомим та незрозумілим, чи дійсно така заборгованість існує, коли та у звязку з чим вона зявилася, чому вона не включена до позовної заяви і чому її сплата пропонується відповідачу у позасудовому порядку.

Крім того, згідно наданих відповідачем платіжних документів, нею було сплачено після предявлення позову певні грошові суми заборгованості. Позивачем не надіслано до суду жодного підтвердження або спростування факту отримання цих грошових коштів та зарахування їх в рахунок сплати заборгованості, якщо так, то в рахунок якої саме заборгованості вони зараховані, за яким курсом валют. Тому є невідомим, яка конкретно заборгованість з урахуванням вказаних виплат існує на час розгляду справи.

Судом за особистою ініціативою була зроблена спроба встановити вказані обставини справи шляхом надіслання до позивача письмового запиту від 25.03.2016р. Але вказаний судовий запит позивачем був проігнорований.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень…

В даному випадку, з урахуванням вказаних вище розбіжностей та незрозумілостей, суд вважає позовні вимоги недоведеними, тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Повторне заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СуддяОСОБА_3