Справа № 183/435/16
Провадження № 2/183/961/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з секретарем Данильченко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим,-

В С Т А Н О В И В:

02 лютого 2016 року ПАТ "Укрсоцбанк" звернулося до суду із вищезазначеною позовною заявою, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 05 серпня 2005 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк") та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 1/59-5, на підставі якого банк надав відповідачу кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у розмірі 15 000 грн., зі сплатою 17 % річних, комісійної винагороди, в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 04 серпня 2012 року.

Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав ОСОБА_1 кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобовязань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 03 грудня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 72 552,24 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 13 747,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 26 886,29 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 6 884,96 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 10 646,84 грн., інфляційних витрат за кредитом у розмірі 5 650,02 грн. та інфляційних витрат за відсотками у розмірі 8 737,14 грн.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором, 05 серпня 2005 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк") та ОСОБА_2, укладений договір поруки, відповідно до умов якого остання зобовязалась солідарно відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобовязань, що виникли з кредитного договору, укладеного між кредитором та позичальником.

Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить солідарно стягнути з відповідачів.

04 квітня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1, в обґрунтування якої зазначила, що 05 серпня 2005 року ОСОБА_1 уклав кредитний договір № 1/59-5 з Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" на підставі якого отримав кредит у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у розмірі 15 000 грн., зі сплатою 17 % річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 04 серпня 2012 року, та того ж дня, в якості забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 за вищезазначеним кредитним договором, між нею та ПАТ "Укрсоцбанк" укладено договір поруки .

В квітні 2006 року ОСОБА_1 відступив від умов повернення коштів та сплати відсотків за кредитним договором. З часу з'ясування ПАТ "Укрсоцбанк" наявності заборгованості у ОСОБА_1, а саме з 11 квітня 2006 року та до закінчення терміну кредитного договору 04 серпня 2012 року і подання позовної заяви до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 30 січня 2016 року, письмових вимог до неї, як поручителя ОСОБА_3 не предявлялись. Докази про відправлення ПАТ "Укрсоцбанк" досудових вимог та отримання їх нею в матеріалах справи відсутні.

Тому просить суд визнати договір поруки від 05 серпня 2005 року, укладеного між ПАТ "Укрсоцбанк" та нею ОСОБА_2, припиненим з 05 лютого 2013 року.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про застосування строків позовної давності, в якій посилався на те, що 05 серпня 2005 року між ним та ПАТ "Укрсоцбанк" укладено кредитний договір № 1/59-5, за умовами якого він отримав кредит у розмірі 15 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17 % на рік, терміном повернення до 04 серпня 2012 року. Даний позов подано 02 лютого 2016 року, тобто з пропуском строку позовної давності, перелік якого, у загальному порядку, починається з 04 серпня 2012 року, а в спеціальному з 11 квітня 2006 року, оскільки з цього моменту позивач дізнався про порушення з його боку зобовязань із щомісячного погашення платежів за відсотками. Тобто трирічний строк позовної давності закінчується 04 серпня 2015 року, у звязку з чим просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила та про розгляд справи за її відсутності не клопотала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, також, позовні вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" не визнала і просила відмовити в їх задоволенні, оскільки 04 квітня 2016 року ОСОБА_2 подано зустрічний позов, а 07 червня 2016 року ОСОБА_1 заяву про застосування строків позовної давності, які вона просила задовольнити.

На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться.

Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні первісного позову, та задоволення зустрічного позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

Акціонерний-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого за установчими документами визнається позивач, Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", передало 05 серпня 2005 року у власність ОСОБА_1 15 000,00 грн. (а.с. 12), на умовах укладеного ними відповідно до ст. 1054 ЦК України кредитного договору № 1/59-5, долученого до справи в копії (а.с. 5-7). За умовами цього договору, обов'язковими для сторін згідно з ст. 629 ЦК України, ОСОБА_1 отримав у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти у зазначеному вище розмірі на споживчі цілі, а саме ремонт одноповерхового будинку, з його поверненням частинами у встановлені погодженим графіком строки з кінцевим терміном 04 серпня 2012 року під проценти за користування коштами в розмірі 17,00 % річних.

Відповідач згідно ст. 525 ЦК України не вправі односторонньо відмовитися від взятого на себе за п.п. 1.1, 1.2, 3.3, 3.3.7, 3.3.8, 3.3.9 і статтею 4 договору зобовязання повертати кредит частинами, використовувати його на конкретні цілі та сплачувати проценти, пеню та інші платежі, дотримуючись умов про розміри, строки виконання, що має виконувати згідно з ст. 526 цього Кодексу.

Суд виходить з дійсності такого договору відповідно до ст. 204 ЦК України, оскільки в межах судового розгляду іншого не доведено.

Строки виконання зобовязання відповідачем за укладеним договором відповідно до ст.ст. 548, 551 ЦК України забезпечені в п. 4.1 договору пенею в розмірі 1,0 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період та в п. 4.2 штрафом у розмірі 10 % від суми кредиту за кожний випадок порушення.

Сплата всіх належних з відповідача платежів позивачу забезпечена особистою порукою співвідповідача ОСОБА_2 згідно з ст.ст. 553, 554 ЦК України на умовах укладеного нею з позивачем 05 серпня 2005 року договору поруки (а.с. 8-9), на яких вона погодилася сплатити солідарно з ОСОБА_1 грошовий борг не пізніше одного робочого дня після одержання письмового повідомлення, і відповідно до п.п. 4.3 договору поруки погодилась, що цей договір набирає чинності з дати його укладання та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Враховуючи, що строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором № 1/59-5 встановлений до 04 серпня 2012 року, вимоги сплатити заборгованість позивачем до ОСОБА_2 не пред'являлись до звернення до суду з даним позовом, позов пред'явлений до суду 30 січня 2016 року (а.с. 17), суд приходить до висновку, що порука ОСОБА_2 за кредитним договором № 1/59-5 припинена, а тому зустрічна позовна заява підлягає задоволенню.

Разом з тим, згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За правилами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що наведені у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи - ст. 261 ЦК України, за змістом якої початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 остаточно відступив від виконання своїх зобов'язань за кредитним договором № 1/59-5 від 05 серпня 2005 року в жовтні 2006 року. Термін дії вказаного кредитного договору закінчився 04 серпня 2012 року. Позовна заява подана позивачем 30 січня 2016 року (а.с. 17), тобто з порушенням строку позовної давності.

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_1 просив застосувати наслідки спливу позовної давності.

Відповідності до правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-126цс13, яка відповідно до ст. 3607 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України, п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Крім того, згідно з п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року зазначено, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Таким чином, суд приходить до переконання, що відповідач ОСОБА_1 має перед позивачем заборгованість за кредитним договором № 1/59-5 від 05 серпня 2005 року, проте в задоволенні первісного позову ПАТ "Укрсоцбанк" належить відмовити з причин пропуску строку позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим задовольнити.

Визнати поруку ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) за кредитним договором № 1/59-5 від 05 серпня 2005 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк") та ОСОБА_1 припиненою.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а особами відсутніми в судовому засіданні - з наступного за днем вручення його копії.

Суддя Г.Є. Майна