АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 88-ц/791/3/2016 Єдиний унікальний номер справи: 666/2004/15-ц
Головуючий в І інстанції: Рябова О.Д.
Доповідач: Приходько Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Приходько Л.А.,

суддів: Кузнєцової О.А.,

Семиженка Г.В.,

секретар Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за заявою ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Херсонської області від 04 серпня 2015 року у справі

за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання права власності, визнання договору дарування квартири недійсним та витребування майна,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд із зазначеним позовом, вимоги якого було збільшено та уточнено під час розгляду справи. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що станом на квітень 2005 року йому та членам його сім'ї - ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1. 28 січня 2013 року зазначена квартира була подарована ними ОСОБА_5, про що був укладений та нотаріально посвідчений договір дарування, який рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 14 січня 2015 року визнаний недійсним в частині дарування ним (позивачем) спірної квартири. Маючи намір зареєструвати своє право власності на частку в квартирі в органах державної реєстрації, він дізнався про те, що 04 лютого 2015 року ОСОБА_5 подарував спірну квартиру ОСОБА_3 Посилаючись на те, що відчуження квартири відбулося без його, як співвласника, на те згоди, позивач остаточно просив суд визнати за ним та ОСОБА_5 право спільної сумісної власності на трикімнатну квартиру №31, що знаходиться по вул. Залаегерсег, б.31 у м. Херсоні; визнати недійсним з моменту укладення договір дарування цієї квартири, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 04 лютого 2015 року і витребувати з чужого незаконного володіння від ОСОБА_3 на його користь квартиру №31, що знаходиться за наведеною вище адресою.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 09 червня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 житловою площею 40,49кв.м., загальною площею 64,20кв.м.

Визнано недійсним договір дарування трикімнатної квартири АДРЕСА_1 житловою площею 40,49кв.м., загальною площею 64,20кв.м., який був укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 04 лютого 2015 року, з моменту його укладення.

Витребувано від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 житловою площею 40,49кв.м., загальною площею 64,20кв.м. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 04 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 березня 2016 року, рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 09 червня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким витребувано від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1/3 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1, житловою площею 40,49кв.м, загальною площею 64,20кв.м. В решті частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю. Стягнено з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в рівних частинах на користь ОСОБА_4 понесені ним судові витрати у розмірі 926,93грн.

30 травня 2016 року ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_3, звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Херсонської області від 04 серпня 2015 року, посилаючись на те, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23 грудня 2015 року скасовано рішення Апеляційного суду Херсонської області від 14 січня 2015 року, яке стало підставою для ухвалення рішення Апеляційного суду Херсонської області від 04 серпня 2015 року щодо витребування від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1/3 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1. Зазначивши, що вказані обставини є безумовною підставою для перегляду рішення апеляційного суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 у повному обсязі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 заяву підтримав в повному обсязі за обставинами викладеними у ній. Просив рішення Апеляційного суду Херсонської області від 04 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Заперечуючи проти задоволення заяви ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_8 зазначили, що на їх думку рішення суду є законним та обґрунтованим. Просили заяву відхилити, рішення суду залишити без змін.

Інші особи, які приймають участь у розгляді справи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Задовольняючи позовні вимоги в частині витребування від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1/3 частини трикімнатної квартири №31, що знаходиться по АДРЕСА_1, колегія суддів Апеляційного суду Херсонської області виходила з того, що рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 14 січня 2015 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_9, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Комаренко Т.М. про визнання договору дарування частково недійсним та визнано недійсним договір дарування від 28 січня 2013 року, укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 в частині дарування трикімнатної квартири АДРЕСА_1 М.О. У зв'язку із чим, в результаті визнання укладеної позивачем угоди недійсною, відповідно до ст. 216 ЦК України, яка регулює питання щодо правових наслідків недійсності правочину, останній відновив свої права власника на частку у спільному майні, однак реалізувати їх не може через те, що 04 лютого 2015 року ОСОБА_5 подарував належну йому на підставі договору дарування від 28.11.13 квартиру, в тому числі належну позивачу частку, ОСОБА_12, про що був укладений та нотаріально посвідчений договір дарування. Оскільки на час укладення договору дарування (04.02.2015) ОСОБА_5 був власником лише 2/3 частин квартири, а 1/3 частина квартири підлягала поверненню у власність позивача на підставі рішення апеляційного суду від 14 січня 2015 року, колегія судів прийшла до висновку, що 1/3 частина спірної квартири, яка набута ОСОБА_12 безвідплатно у особи, яка не мала права її відчужувати, підлягає поверненню на користь її власника - ОСОБА_4 на підставі вимог ч.3 ст. 388 ЦК України.

ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_3, звернувся до Апеляційного суду Херсонської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Херсонської області від 04 серпня 2015 року, посилаючись на те, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23 грудня 2015 року скасовано рішення Апеляційного суду Херсонської області від 14 січня 2015 року, яке стало підставою для ухвалення зазначеного рішення Апеляційного суду Херсонської області від 04 серпня 2015 року в частині витребування від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1/3 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1. Зазначивши, що вказані обставини є підставою для перегляду рішення апеляційного суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду (п. 3 ч. 2 ст. 361 ЦПК України).

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 365 ЦПК України розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору.

Підставою скасування судового рішення може бути лише ухвалене судом судове рішення, а не рішення третейського суду або іншого державного органу.

Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного зв'язку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв'язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи.

Зважаючи на те, що частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 суд обґрунтовував своє рішення рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 14.01.2015 року, яке скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23 грудня 2015 року, і ці рішення мають преюдиційний зв'язок, викладені в заяві представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2. обставини відносяться до нововиявлених у розумінні п. 3 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, а відтак, рішення Апеляційного суду Херсонської області від 04 серпня 2015 року підлягає скасуванню за нововиявленими обставинами в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про витребування від ОСОБА_3 на його користь 1/3 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1, житловою площею 40,49кв.м, загальною площею 64,20кв.м., а також в частині розподілу судових витрат.

В іншій частині заява представника ОСОБА_12 - ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки суд не обґрунтовував відмову у задоволені інших позовних вимог ОСОБА_4 скасованим судовим рішенням, відтак викладені в заяві обставини не відносяться до нововиявлених у розумінні п.3 ч.1 ст. 361 ЦПК України, щодо рішення про відмову у задоволені іншої частини позовних вимог.

У разі скасування у зв'язку з нововиявленими обставинами ухваленого судом апеляційної інстанції нового рішення справа розглядається ним на загальних підставах за раніше поданою апеляційною скаргою (п.19 Постанови№4Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами»).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги в частині витребування від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 квартири суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира є спільною сумісною власністю позивача та відповідача ОСОБА_5, який розпорядився нею без згоди співвласника, тому підлягає поверненню на користь останнього.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Як вбачається зі змісту позовних вимог ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом вважаючи, що внаслідок відчуження ОСОБА_5, без його згоди, спірної квартири порушено його право власності на її частину.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності, відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється, зокрема, у разі відчуження власником свого майна.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності, виданого Фондом комунального майна м. Херсона 11 квітня 2005 року, трикімнатна квартира АДРЕСА_1належала на праві приватної власності ОСОБА_4 та членам його сім'ї - ОСОБА_6 та ОСОБА_9.

Право власності зазначених осіб виникло на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» і було зареєстровано Херсонським державним бюро технічної інвентаризації із визначенням частки кожного із співвласників у розмірі 1/3 частини (а.с. 63, 64).

28 січня 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 подарували належну їм спірну квартиру ОСОБА_5, про що був укладений та нотаріально посвідчений договір дарування (а.с. 7-9).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 28 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року, у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_9, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Комаренко Т.М. про визнання зазначеного договору дарування частково недійсним відмовлено за необґрунтованістю.

04 лютого 2015 року ОСОБА_5 подарував належну йому спірну квартиру ОСОБА_3, про що був укладений та нотаріально посвідчений договір дарування. В той же день право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_3

Отже, право власності позивача на частину спірної квартири припинено з підстав визначених п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України, у зв'язку з відчуженням її за договором дарування, який у встановленому законом порядку недійсним не визнаний, а відтак захисту в порядку ст.ст. 387, 388 ЦК України не підлягає.

ОСОБА_5, будучи єдиними власником спірної квартири, правомірно розпорядився своєю власністю уклавши договір дарування з ОСОБА_3, який в свою чергу правомірно набув право власності на квартиру.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_4 про витребування частини квартири від ОСОБА_3, з підстав заявлених позивачем, задоволенню не підлягають.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалене судом рішення в частині витребування від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 спірної квартири підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 303, 307,309, 361-365 ЦПК України, колегія суддів -

вирішила:

Заяву ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Херсонської області від 04 серпня 2015 року задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Херсонської області від 04 серпня 2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про витребування від ОСОБА_3 на його користь 1/3 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1, житловою площею 40,49кв.м, загальною площею 64,20кв.м., а також в частині стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 судових витрат на користь ОСОБА_4 скасувати за нововиявленими обставинами.

Апеляційну скаргу ОСОБА_12 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 09 червня 2015 року в частині витребування від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 трикімнатної квартири АДРЕСА_1, житловою площею 40,49кв.м, загальною площею 64,20кв.м. скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_4 про витребування від ОСОБА_3 на його користь трикімнатної квартири АДРЕСА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Заяву ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, про перегляд за нововиявленими обставинами іншої частини судового рішення залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: О.А. Кузнєцова

Г.В. Семиженко