Справа № 736/300/16-ц
Номер провадження 2/736/108/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2016 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Синько О.О.,

при секретарі Крапивній Г.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань суду у м. Корюківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія в особі Чернігівського обласного управління Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія про стягнення суми індексації заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми індексації заробітної плати, мотивуючи свої вимоги тим, що з 01.03.2004 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду страхового агента Корюківського відділення Чернігівського обласного управління Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія, а з 01.07.2004 року була переведена на посаду страхового агента в Чернігівське обласне управління Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія та звільнена з даної посади з 13.02.2015 року. За весь час її роботи на посаді страхового агента Чернігівського обласного управління Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія їй була нарахована заробітна плата, але на протязі всього часу роботи в даному товаристві не була проведена індексація заробітної плати в звязку із зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь суму індексації заробітної плати в звязку із зростанням споживчих цін на товари та послуги за липень 2014 року в розмірі 922,45 грн.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне.

01.03.2004 року позивач ОСОБА_1 була призначена на посаду страхового агента Корюківського районного відділення Чернігівського обласного управління АТ Українська пожежно-страхова компанія (а.с.61).

01.07.2004 року позивач переведена на посаду страхового агента Чернігівського обласного управління АТ Українська пожежно-страхова компанія (а.с.7).

13.02.2015 року позивача було звільнено із займаної посади на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням (а.с.62).

22.02.2005 року з позивачкою був укладений Трудовий договір за № 8 (а.с.63). Згідно п.2.1.2 трудового договору за роботу по укладанню договорів страхування, приймання страхових платежів і обслуговування страхувальників компанія зобовязується виплачувати агенту комісійну винагороду в розмірі, встановленому наказом керівника структурного підрозділу АТ УПСК.

Відповідно до п.2.1 Положення про оплату праці штатних працівників та страхових агентів районних відділень АТ УПСК в Чернігівській області на 2004 рік, затвердженого наказом начальника Чернігівського обласного управління АТ УПСК № 55 від 26.12.2003 року, оплата праці страхових агентів складається із ставок комісійної винагороди в межах розмірів, встановлених даним положенням за видами страхування.

Конкретний розмір комісійної винагороди страховим агентам визначається і встановлюється начальником районного відділення, виходячи з фінансових можливостей відділення (а.с.69).

Відповідно до п.2.1 Положення про оплату праці штатних працівників та страхових агентів районних відділень АТ УПСК в Чернігівській області на 2005 рік, затвердженого наказом начальника Чернігівського обласного управління АТ УПСК № 23 від 04.01.2005 року, оплата праці страхових агентів складається із ставок комісійної винагороди в межах розмірів, встановлених даним положенням за видами страхування.

Конкретний розмір комісійної винагороди страховим агентам визначається і встановлюється начальником районного відділення, виходячи з фінансових можливостей відділення (а.с.66).

У липні 2014 року позивачу було нараховано заробітну плату у розмірї 734,4 грн., проте індексація заробітної плати здійснена не була, що не заперечується стронами у справі (а.с.38-43, 64).

Згідно ч.5 ст.95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

У відповідності з п.4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), сума індексації грошових доходів громадян, у межах прожиткового мінімуму, визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Згідно п.5 вказаного Порядку, у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Позивач була переведена на посаду страхового агента Чернігівського обласного управління АТ Українська пожежно-страхова компанія 01.07.2004 року та отримала заробітну плату за липень 2014 року у сумі 734,4 грн. у вигляді комісійної винагороди за наступними встановленими ставками: страхування будівель громадян 25%, страхування від нещасного випадку 25%, страхування тварин 20% (а.с.91, зворот).

Останнє підвищення заробітної плати, а саме підвищення ставок комісійної винагоди позивачу за всіма видами страхування, що передувало місяцю, у якому слід провести індексацію, відбулося у червні 2009 року, коли ставки комісійної винагороди були встановлені у наступних розмірах: страхування будівель громадян 30%, страхування домашнього майна 30%, страхування від нещасного випадку 25%, страхування тварин 20%, страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів 18% (а.с.143).

Таким чином, червень 2009 року є базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації заробітної плати позивачу за липень 2014 року.

У відповідності з правилами п.4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), сума індексації заробітної плати позивачки становить:

734,4 грн. Х 30,7% / 100 = 225,46 грн.

Згідно ст.2 Закону України Про оплату праці гарантійні і компенсаційні виплати передбачені чинним законодавством відносяться до додаткової заробітної плати та входять в структуру заробітної плати.

У відповідності з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає суму заробітної плати, що підлягає стягненню, без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Враховуючи викладене вище, зясувавши повно та всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню частково.

У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, розяснень п.36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності з положеннями ч.1 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безплатної правової допомоги.

Відповідно до ст.47 ЦПК України учасниками цивільного процесу, крім осіб, які беруть участь у справі, є секретар судового засідання, судовий розпорядник, свідок, експерт, перекладач, спеціаліст, особа, яка надає правову допомогу.

За ст.56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Така особа має право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Згідно розяснень п.47 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Враховуючи викладене вище, суд не знаходить підстав для відшкодування позивачу витрат за надані юридични послуги згідно укладеного нею з ПП «Юкос ЮА» договору № 1/11/15 від 11.11.2015 року щодо надання послуг в сфері права (а.с.10, 33-35), оскільки судом у порядку, передбаченому ч.2 ст.56 ЦПК України, жодна особа до участі у справі, як особа, яка надавала правову допомогу, допущена не була. Крім того, позивачем кошти за надані юридичні послуги були перераховані юридичній особі ПП «Юкос ЮА».

Керуючись ст.95 КЗпП України, ст.2 Закону України «Про оплату праці», ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», ст.ст.3, 10, 60, 84, 88, 208-215, 218, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія в особі Чернігівського обласного управління Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія про стягнення суми індексації заробітної плати задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія в особі Чернігівського обласного управління Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія на користь ОСОБА_1 суму індексації заробітної плати в звязку з зростанням споживчих цін на товари та послуги за липень 2014 року у розмірі 225 (двісті двадцять пять) грн. 46 коп., з відрахуванням із зазначеної суми податків та інших обовязкових платежів.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія в особі Чернігівського обласного управління Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія в дохід держави 313 (триста тринадцять) грн. 22 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Корюківського районного суду Чернігівської області.

Суддя Корюківського районного суду

Чернігівської області ОСОБА_4