У х в а л а

30 травня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

ЗакропивногоО.В., Мазур Л.М., Нагорняка В.А.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_4, третя особа - відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції про визнання права іпотеки на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 25 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (далі - ПАТ «Фідобанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права іпотеки на нерухоме майно.

Позивач посилався на те, що відповідно до кредитного договору від 12 липня 2007 року ОСОБА_4 отримала кредитні кошти у розмірі 35 тис. дол. США з кінцевим терміном повернення 11 липня 2017 року та сплатою 13,50 % річних.

На забезпечення виконання цього договору того ж дня сторони уклали договір іпотеки № 014/2180/18/03348, предметом якого є житловий будинок по АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці площею 423 кв. м.

За умовами договору іпотеки (п. 1.3.2) ОСОБА_4 зобов'язалася протягом шести місяців після підписання договору надати банку копії документів на підтвердження права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки. У 2008 році ОСОБА_4 надала банку державний акт серії НОМЕР_1 від 24 березня 2008 року, згідно з яким остання є власником земельної ділянки площею 0,0461 га.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_4 умов кредитного договору в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 43 487, 72 дол. США, 01 серпня 2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки за виконавчим написом нотаріуса.

10 серпня 2012 року постановою Ленінського ВДВС відкрито виконавче провадження № 33779936.

Під час примусового виконання виконавчого напису з'ясувалося, що у липні 2012 року ОСОБА_4 отримала новий державний акт про право власності на землю серії НОМЕР_2 від 13 липня 2012 року, в якому площа земельної ділянки зазначена 0,0372 га.

Позивач вважає, що зміна площі земельної ділянки суттєво порушує кредитні вимоги банку як іпотекодержателя, і, за наявності діючого договору іпотеки, раніше переданий в іпотеку банку об'єкт нерухомості поділено на окремі частини, а тому іпотекодержатель має право вимагати визнання земельної ділянки площею 0,0461 га предметом іпотеки за договором іпотеки № 014/2180/18/03348.

Посилаючись на зазначені обставини, банк просив визнати за ним право іпотеки на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,0461 га, розташовану по АДРЕСА_1 та зобов'язати відділ речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Запорізького МУЮ в Запорізькій області внести відповідні відомості до Державного реєстру іпотек та заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 25 лютого 2016 року рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано за ПАТ «Фідобанк» право іпотеки на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, площею 0,0372 га, розташовану по АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_4 на підставі державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_2, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 02931 13 липня 2012 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Оскільки наведені в касаційній скарзі доводи дають підстави для висновку, що порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_4, третя особа - відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції про визнання права іпотеки на нерухоме майно призначити до судового розгляду на 20 липня 2016 року о 10 год. 00 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

О.В. Закропивний Л.М. Мазур В.А. Нагорняк