Справа № 266/880/16-ц
Провадження№ 2/266/438/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 квітня 2016 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Сараєва І.А., при секретарі Сологуб Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі Позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.04.2013 року ОСОБА_2 (далі Відповідач ) отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобов'язання за Договором Позивач виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу кредит. В порушення умов Договору Відповідач не виконав свої зобов'язання, у звязку з чим станом на 31.12.2015 року має заборгованість у розмірі 13213,86 гривень, з яких: 1229,74 гривень заборгованість за кредитом; 8128,70 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 2750,00 гривень заборгованість за комісією; 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 605,42 гривень штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 1378,00 гривень.

Представник позивача у судове засідання не зявився, але надіслав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору № б/н від 12.04.2013 року, який був укладений між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» правонаступником якого є Позивач та ОСОБА_3, останньому було надано кредит в сумі розмірі 1300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки відповідно до п.3.2, п. 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Відповідач дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку та в будь-який момент може бути змінено (зменшено або збільшено) на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості. Своїм власним підписом в заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Відповідач засвідчив, що з зазначеними умовами надання кредиту йому надано повну інформацію (а. с. 4).

Надавши кредит, Позивач виконав зобовязання за кредитним договором але Відповідач своїх зобовязань за кредитним договором щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків за його користування не виконав, у звязку з чим утворилася заборгованість по кредиту у сумі 13213,86 гривень (а. с. 3).

Відповідно 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобовязання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Таким чином, з умов укладеного між Позивачем та Відповідачем договору та зі змісту наведених правових норм вбачається, що вимоги Позивача заявлені у відповідності з чинним законодавством.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього кодексу, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 зазначеної вище глави ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що Позивач свої обовязки за договором виконав та надав Відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1300,00 шляхом передачі цієї картки, що підтверджується особистим підписом Відповідача в заяві (а.с. 3).

Відповідач неналежним чином виконував договір у звязку з чим створилася прострочка по поверненню чергової частини кредиту.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно п. п. 5.2 п.5 умов та правил надання банківських послуг, якщо держателем порушені вимоги діючого законодавства України та/або вимоги цього договору ОСОБА_1 набуває право вимагати, дострокового повернення кредиту.

Судом встановлено, що Відповідач в порушення умов договору затримав сплату частини кредиту та процентів за його користування.

За таких підстав, коли встановлено, що з вини Відповідача зобовязання перед Позивачем не виконано, Відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобовязання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що Позивач набув право вимагати, в тому числі і в судовому порядку, від Відповідача дострокового повернення кредиту в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч.2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Як вбачається з п. п. 8.6 п.8 умов та правил надання банківських послуг при порушенні строків платежу по грошовому зобовязанню, передбачений договором більш ніж на 120 днів, Відповідач зобовязаний сплатити штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми позову.

Враховуючи наявність порушення строків платежу з боку Відповідача по поверненню кредиту підлягає стягненню штраф в розмірі 500,00 гривень (фіксована частина) та 605,42 гривень (процентна складова).

Як вбачається з Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с. 5).

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, з урахуванням заявлених позовних вимог і сум позову заборгованість Відповідача перед Позивачем по кредиту станом на 31.12.2015 року підлягає стягненню сума у розмірі 13213,86 гривень, з яких: 1229,74 гривень заборгованість за кредитом; 8128,70 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 2750,00 гривень заборгованість за комісією; 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 605,42 гривень штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь Позивача з Відповідача підлягає стягненню 1378,00 гривень у відшкодування судового збору.

Керуючись ст.ст. 5-8, 10-15, 60, 107, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» (ЄДПРОУ 14360570, р/р 3111, МФО №305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.04.2013 року у розмірі 13213,86 гривень та судовий збір в розмірі 1378,00 гривень, а всього 14591,86 (чотирнадцять тисяч пятсот девяносто одна гривня 86 копійок) гривень.

Рішення може бути переглянуто суддею, яким воно було винесено, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення повинна бути поданим в перебігу десяти днів з моменту отримання його копії.

Суддя: Сараєв І. А.