Справа № 204/2849/16-ц
Провадження № 2-н/204/281/16
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

26 квітня 2016 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Тітова І.В., дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу ОСОБА_1 про стягнення з приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2, ІНК» нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати,

в с т а н о в и л а:

25 квітня 2016 року до суду надійшла вищевказана заява.

Відповідно до ст.97 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з роз'ясненнями, наданими у п.3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011р. «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» у порядку цивільного судочинства не можуть розглядатися заяви про видачу судового наказу щодо вимог, які підлягають розгляду в порядку господарського чи адміністративного судочинства. У разі зявлення такої вимоги суд відмовляє у прийнятті заяви на підставі п.1 ч.2 ст.122 ЦПК.

Як передбачено п.7 ч.1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобовязань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Згідно з п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, який відповідно до ч.8 ст.8 ЦПК України підлягає застосуванню, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Виходячи із вищевикладеного, оскільки згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приватне акціонерне товариство «ОСОБА_2, ІНК» перебуває в процесі провадження у справі про банкрутство, а заявник звернувся до нього із вимогами про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, у прийнятті заяви про видачу судового наказу необхідно відмовити.

Керуючись ст.122 Цивільного процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и л а:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2, ІНК» нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Роз'яснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.В. Тітова