РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 березня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Меуш К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

06 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.

Свої вимоги мотивував тим, що квартира АДРЕСА_1 належить йому на підставі договору дарування квартири від 22 квітня 1998 року. У спірній квартирі зареєстрований ОСОБА_2 Відповідач у квартирі не проживає понад п'ять років, витрати на комунальні послуги не сплачує. Вважає, що він втратив право користування цим житлом, оскільки не проживає в квартирі без поважних причин та не приймає участі в її утриманні.

29 січня 2016 року представник позивача подав до суду заяву про зміну предмету позову та з урахуванням цієї заяви просив суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з наведених в позові підстав.

Відповідач до суду не з'явився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом виклику в суд через оголошення у пресі відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України (а.с. 58).

Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування квартири від 22 квітня 1998 року (а.с. 7).

У зазначеній квартирі зареєстровані: позивач та ОСОБА_2 - відповідач у справі, що підтверджується довідкою форми № 3 від 14 серпня 2015 року № 3060 (а.с. 8).

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На підтвердження своїх доводів щодо непроживання відповідача у квартирі більше одного року, позивач посилається на письмові докази.

У довідках ЖЕД № 904 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» від 15 травня 2015 року, 11 вересня 2015 року, 11 грудня 2015 року, вказано, що ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 не проживає, протягом тривалого часу, з вересня 2014 року по грудень 2015 року, його речей у квартирі немає (а.с. 47-49).

З наданої на запит суду відповіді Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 30 жовтня 2015 року вбачається, що з приводу перешкоджання у користуванні квартири АДРЕСА_1 відповідач не звертався (а.с. 31).

У довідці ЖЕД № 904 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» від 28 жовтня 2015 року вказано, що ОСОБА_2 з заявою про перешкоджання йому у користуванні квартирою по АДРЕСА_1 не звертався (а.с. 32).

З наданої відповіді Управління логістики та матеріально-технічного заезпечення ГУ НП у м. Києві від 11 грудня 2015 року вбачається, що з приводу перешкоджання у користуванні квартирою АДРЕСА_1 відповідач не звертався (а.с. 45).

З наданої на запит суду відповіді Солом'янського УП ГУНП України в місті Києві від 06 січня 2016 року вбачається, що з будь-якими заявами до Солом'янського УП ГУНП України в місті Києві щодо перешкоджання у користуванні квартирою АДРЕСА_1 відповідач не звертався (а.с. 46).

Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше одного року без поважних причин, а тому вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом ґрунтується на законі та підтверджується матеріали справи.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову, стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає 487 гривні 20 копійок судового збору та 420 гривень оплати за публікацію оголошення в пресі.

Керуючись ст. 405 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 487 гривні 20 копійок судового збору та 420 гривень оплати за публікацію оголошення в пресі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: