Справа № 307/2200/16-ц
Провадження № 2/307/1273/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 грудня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого - судді Ніточко В.В., при секретарі Фера В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ваш Авто" про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення суми,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ваш Авто" про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення суми.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27 квітня 2016 року між ним та представником товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ваш Авто", який діяв на підставі довіреності №21 від 17 грудня 2015 року ОСОБА_2 було підписано договір фінансового лізингу № 004286. Комерційну та цінову пропозицію, умови лізингу для придбання транспортного засобу було розміщено в мережі Інтернет на Веб сторінці, вказана цінова пропозиція на автомобіль 2014 року випуску була озвучена як акційна, в сумі 194 000 гривень. Зателефонувавши за контактними телефонами, він уточнив вартість вказаного автомобіля та умови купівлі транспорту, який зі слів менеджера повністю відповідав інформації, що розміщена на сайті. Представник компанії окремо наголосив, що акція надається в зв'язку з тим, що автомобіль попередніх років випуску, а не 2016 року і на такі автомобілі є акція. В офісі працівник відповідача запевнив його про наявність та перебування у власності зазначеного автомобіля та підтвердив його ціну 194 000 грн., пояснивши йому умови покупки автомобіля та повідомив, що спочатку необхідно внести перший внесок, з яких 16%, що в сумі 31 000 грн., а після цього 05 травня 2016 року зможе забрати автомобіль в м. Івано-Франківськ, а решту грошових коштів 84%, необхідно сплатити після отримання автомобіля. Узгодження ціни автомобіля відбулось до підписання договору. 27 квітня 2016 року не давши змоги ознайомитися детально з договором посилаючись на те, що це лише формальність, яку потрібно підписати, запропонували негайно бігти в банк, так як треба сплатити 16% від вартості транспорту (повна цінова пропозиція 194 000 грн. 100%, 16% - 31 000 грн.). На виконання цього договору 27 квітня 2016 року він сплатив 31 000 грн. на рахунок вказаної компанії. Після сплати зазначених грошових коштів на рахунок відповідача, він повернувся в його офіс та отримав свій примірник договору, з якого дізнався, що він підписав не договір купівлі продажу, а договір фінансового лізингу, в якому виявилась інша ціна автомобіля у розмірі 309 900 грн. За умовами укладеного ним з ТОВ "Лізингова компанія "Ваш авто" договору фінансового лізингу товариство зобовязалося придбати у свою власність предмет лізингу у вигляді автомобіля та передати цей автомобіль у його користування, а він у свою чергу зобовязався сплачувати за користування автомобілем періодичні лізингові платежі згідно з графіком. Договір фінансового лізингу передбачав його право отримати автомобіль у власність за умови повної сплати його вартості та інших витрат. Згідно договору автомобіль передається у користування з моменту сплати ним на рахунок ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" авансового платежу в розмірі 50 % вартості предмета лізингу, від суми 309 900 грн.. Вважає, що укладений ним з відповідачем 27 квітня 2016 року договір фінансового лізингу є недійсним та просив визнати недійсним договір фінансового лізингу №004286 від 27 квітня 2016 року, укладений між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ваш Авто", стягнути з відповідача на його користь грошову суму у розмірі 31 000 грн., сплачену ним на виконання договору фінансового лізингу №004286 від 27 квітня 2016, укладеного між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ваш Авто" та судові витрати.

Позивач та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, однак подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у звязку з наступним.

Відповідно до ст.ст. 58, 59, 60 ЦПК Україникожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, за допомогою належних та допустимих доказів.

Судом встановлено, що 27 квітня 2016 року між ТОВ "Лізингова компанія "ВАШ АВТО" та ОСОБА_1 укладено договір фінансового лізингу №004286 (а.с.12-17) з додатками №1 та №2 (а.с.18-19).

Як вбачається із квитанції від 27 квітня 2016 року, позивачем сплачено відповідачу 31 000 грн. на виконання зазначеного договору (а.с.21).

Згідно із п. 1.7 вказаного договору автомобіль передається у користування позивачеві не пізніше 120 робочих днів з моменту сплати ним на рахунок ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" авансового платежу в розмірі 50 % вартості предмета лізингу (а.с.12).

У правовій позиції Верховного Суду України по справі №757/5952/16-ц від 08 грудня 2016 року зазначено, що відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Стаття 18 Закону України "Про захист прав споживачів" містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною.

Так, за змістом частини пятої цієї норми у разі визнання окремого положення договору, включаючи ціну договору, несправедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір.

Тільки у разі, коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (частина шоста статті 18 Закону).

Визначення поняття "несправедливі умови договору" закріплено в частині другій статті 18 цього Закону умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживачу.

Аналізуючи норму статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обовязків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобовязань, включаючи умови про взаємозалік, зобовязання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обовязків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; (пункти 2,3 частини третьої статті 18 Закону "Про захист прав споживачів); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у звязку з розірвання або невиконанням ним договору (пункт 4 частини третьої статті 18 Закону).

За змістом статті 808 ЦК України, якщо відповідно до договору непрямого лізингу вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингоодержувачем, продавець (постачальник) несе відповідальність перед лізингоодержувачем за порушення зобовязання щодо якості, комплектності, справності предмета договору лізингу, його доставки, монтажу, запуску в експлуатацію, тощо. Якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингодавцем, продавець та лізингодавець несуть перед лізингоодежувачем солідарну відповідальність за зобовязанням щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу.

Окрім того, згідно з п. 4 частини першої статті 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії.

Послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою (пункт 11-1 статті 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг").

Відповідно до частини першої статті 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, повязаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Згідно із статтею 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України "Про фінансовий лізинг" істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до договору фінансового лізингу, укладеного між позивачем та відповідачем, лізинговий платіж - щомісячний платіж, що сплачується Лізингоодержувачем на користь Лізингодавця у строки та в розмірі відповідно до цього договору.

Строк лізингу починається з моменту передачі предмета лізингу та підписання Акту прийому-передачі предмета лізингу та закінчується через 60 календарних місяців з моменту підписання Акту приймання-передачі предмета лізингу та в останньому місяці сплати лізингового платежу за Додатком №3 до цього Договору (п.2.2. Договору).

Згідно із ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, враховуючи вищенаведену норму, наслідки недійсності правочину залежать від того, чи було його виконано. Якщо сторони не приступили до виконання правочину, то він не підлягає виконанню, тобто жодна із сторін не вправі вимагати його виконання. Якщо ж правочин виконано повністю або частково (передано майно, сплачені кошти), то наслідком має бути повернення кожною зі сторін недійсного правочину другій стороні в натурі всього, що вона одержала на його виконання.

Оскільки до виконання договору приступив тільки позивач (сплатив кошти), то відповідач зобовязаний повернути йому одержані на виконання договору кошти.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 102 грн. 40 коп..

Керуючись ст. ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", ст.ст. 3, 6, 12 Закону України "Про фінансовий лізинг", ст.ст. 4, 34 "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", ст.ст. 215, 216, 220, 799, 806, 808 ЦК України, правовим висновком Верховного Суду України від 08 грудня 2016 року у справі № 757/5952/16-ц, ст.ст. 3, 4, 10, 58-60, 197, 212-215 ЦПК України,суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним договір фінансово лізингу №004286 від 27 квітня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ваш Авто".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ваш Авто" на користь ОСОБА_1 кошти, сплачені за договором фінансового лізингу №004286 від 27 квітня 2016 року, в сумі 31 000 (тридцять одна тисяча) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ваш Авто" на користь ОСОБА_1 1102 (одну тисячу сто дві) гривні 40 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Ніточко