Справа № 525/884/16-ц
Провадження № 2/525/315/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2016 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

З позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що 10.11.2014 року помер ОСОБА_5 (чоловік позивачки та батько позивача), останнім місцем проживання та реєстрації на момент смерті було якого село Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області вулиця Леоніда Рябченка (колишня Калініна) будинок №1. На момент смерті ОСОБА_5 проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_1, сином ОСОБА_2 та онуками ОСОБА_6 та ОСОБА_4, невісткою та правнуком.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. До складу спадкового майна увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою село Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області вулиця Леоніда Рябченка ( колишня Калініна ) будинок № 1 та складається в цілому відповідно до технічного паспорта з: житлового будинку (літ.-А-1), літня кухня (літ. Б) , сарай ( літ. В) , погріб вхідний ( літ. Д) , гараж ( літ. Ж), сарай ( літ. З), сарай ( літ. І) , вбиральня ( літ. - К ), колодязь питний № 1, огорожа № 2 , ворота огорожі №3. Як вказують позивачі, даний житловий будинок з господарськими будівлями відповідно до погосподарської книги №11 за 1991-1995 роки не відносився до колгоспного двору та належав на праві власності ОСОБА_7.

При виготовленні нового технічного документу, а саме технічного паспорта ПП Полтавським бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» з архіву їй була надана довідка, з якої вбачається, що згідно матеріалів Полтавського БТІ на даний житловий будинок була проведена державна реєстрація відповідно правового поля і законодавства, яке діяло на той час, відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, яке було видане виконкомом ОСОБА_3 сільської ради народних депутатів від 28.05.1987 року на імя ОСОБА_8 (це ОСОБА_5).

Цей житловий будинок з господарськими будівлями знаходиться на земельній ділянці для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями площею 0,25 га - належить до комунальної власності і у власність ОСОБА_5 не передавалась, але він увесь час користувався нею.

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_7 є позивачка - дружина померлого ОСОБА_1, спадщину прийняла шляхом подання заяви до приватного нотаріуса ОСОБА_9, та позивач син померлого ОСОБА_2, який спадщину прийняв шляхом постійного проживання на момент смерті разом із батьком. Спадкоємицею за заповітом є ОСОБА_4, але вона відмовилась від прийняття спадщини, інших спадкоємців немає.

На сьогодні правовстановлюючий документ на житловий будинок втрачений, отримати дублікат на померлу людину не має можливості. Позивачі зазначають, що вони бажають успадкувати житловий будинок з господарськими будівлями, але приватний нотаріус відмовила видачі свідоцтва про право на спадщину на даний житловий будинок на підставі того, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також третя особа Дубина (дошлюбне прізвище ОСОБА_10) М.А. подали письмову заяву про підтримання своїх позовних вимог про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування і просили розгляд справи провести у їх відсутність (а.с.а.с.44,45).

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області в судове засідання не зявився, від ОСОБА_3 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області надійшла заява про визнання позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в повному обсязі та про розгляд справи у відсутність представника сільської ради (а.с.42).

У звязку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 14.09.2016 року у відсутність позивача, відповідача та третьої особи на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа ОСОБА_10 (в даний час прізвище Дубина) ОСОБА_11 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України).

Судом встановлено, що чоловік позивачки по справі та батько позивача по справі ОСОБА_5 (а.с.а.с.6-7), останнім місцем проживання та реєстрації на момент смерті було якого село Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області вулиця Леоніда Рябченка (колишня Калініна) будинок №1, помер 10.11.2014 року в с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області, про що виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть (а.с.5).

З матеріалів справи вбачається, що в даний час ОСОБА_4 після укладення шлюбу має прізвище «Дубина» (а.с.44).

З довідки, виданої виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №1312 від 04.05.2016 року вбачається, що відповідно рішення 4 сесії УІІ скликання ОСОБА_3 сільської ради від 19.02.2016 року «Про перейменування окремих вулиць» в с. Красногорівка вул. Калініна, 1 перейменовано на вулицю ім. Леоніда Рябченка (а.с.8).

З довідки, виданої виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №1313 від 04.05.2016 року вбачається, що ОСОБА_5 користувався земельною ділянкою площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: с. Красногорівка, вул. Леоніда Рябченка, 1 Великобагачанського району Полтавської області. Земельна ділянка не приватизована (а.с.9).

З довідки, виданої виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №1314 від 04.05.2016 року вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі №12 номер обєкта погосподарського обліку 0833-1 значиться житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: с. Красногорівка, вул. Леоніда Рябченка, 1 Великобагачанського району Полтавської області. Власник: ОСОБА_5 (а.с.10).

З довідки, виданої виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №1319 від 04.05.2016 року вбачається, що померлий ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на день смерті, тобто на 10.11.2014 року був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з ним в даному домогосподарстві були зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 дружина; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 син; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 невістка; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 онука; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 онука; ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8 правнук. Рішенням 4 сесії 7 скликання ОСОБА_3 сільської ради від 19.02.2016 року в с. Красногорівка вулицю Калініна перейменовано на вулицю ім. Леоніда Рябченка (а.с.11).

З довідки, виданої виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №1320 від 04.05.2016 року вбачається, що згідно даних погосподарської книги №11 за 1991-1995 роки станом на 15.04.1991 року домогосподарство в с. Красногорівка по вул. Калініна, 1 Великобагачанського району Полтавської області не відносилось до колгоспного двору і належало ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

З довідки, виданої виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №279 від 20.03.2015 року вбачається, що померлий ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на день смерті, тобто на 10.11.2014 року був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з ним в даному домогосподарстві були зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 дружина; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 син; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 невістка; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 онука; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 онука; ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8 правнук (а.с.41).

З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що розташований в с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області вулиця Леоніда Рябченка (колишня Калініна) будинок №1 вбачається, що дане домоволодіння складається з житлового будинку (літ.-А-1), літня кухня ( літ. Б) , сарай ( літ. В), погріб вхідний (літ. Д) , гараж ( літ. Ж), сарай ( літ. З), сарай ( літ. І) , вбиральня ( літ. - К ), колодязь питний № 1, огорожа № 2 , ворота огорожі № 3 (а.с.а.с.13-15).

З довідки, виданої ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» №4289 від 24.05.2016 року вбачається, що у відповідності до матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 19.05.2016 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою с. Красногорівка, вул. ім. Леоніда Рябченка, будинок 1 Великобагачанського району Полтавської області (стара адреса: вул. Калініна,1, с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області) відповідає наступним характеристикам: житловий будинок А-1 1972 року будівництва загальною площею 81,9 кв.м. житловою площею 43,8 кв.м. В технічному паспорті станом на 19.05.2016 року самочинне перепланування та реконструкція відсутні. Станом на лютий місяць 2004 року в реєстровій книзі №1 за реєстровим №38 зареєстровано право власності за гр. ОСОБА_8 на 1/1 частку на підставі свідоцтва про право власності, видане виконкомом ОСОБА_3 сільської ради народних депутатів від 28.05.1987 р. не проводилась (а.с.16).

Приватний нотаріус Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_9 постановою від 17.05.2016 року відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування на даний житловий будинок з господарськими будівлями, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок (а.с.17).

З повідомлення приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_9 №1429/01-16 від 01.09.2016 року, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видачі на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та копій документів зі спадкової справи вбачається, що після померлого ОСОБА_5, який помер 10.11.2014 року, останнє місце проживання якого с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області, надійшла заява про прийняття спадщини від імені ОСОБА_1 та заява про відмову від прийняття спадщини від імені ОСОБА_4, будь-які інші заяви про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини не надходили, претензії кредиторів не надходили. Прийняв спадщину фактом спільного проживання з померлим ОСОБА_2. Видано свідоцтво про право на спадщину на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_2; вбачається, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 відмовилася від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с.а.с.33-40).

З Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно №68067933 від 14.09.2016 року вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно немає відомостей про реєстрацію обєкту нерухомого майна, що розташований в с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області вулиця ім. Леоніда Рябченка (колишня Калініна), будинок № 1 (а.с.43).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.

Отже, системний аналіз наданих позивачем у справі доказів свідчить про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 (враховуючи, що ОСОБА_10 (в даний час прізвище Дубина) М.А. відмовилася від прийняття спадщини за заповітом і також є такими, що належним чином заявили про прийняття ними спадщини, подавши до відповідного нотаріуса заяву про прийняття спадщини (подала заяву ОСОБА_1М.) (ОСОБА_2, відповідно, прийняв спадщину шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем). При цьому, з урахуванням постанови приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_9 від 17.05.2016 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не можуть у встановленому порядку отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове домоволодіння, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок.

В контексті звернення позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, суд зазначає наступне.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

Рішення Європейського суду є офіційною формою розяснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у звязку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на вищевикладене вбачається, що положення ч.1 ст.1268 ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «ОСОБА_12 Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обовязків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Таким чином, проаналізувавши в своїй сукупності відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та доведеності прийняття спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5, з урахуванням мотивів відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом, суд приходить до висновку, що з урахуванням заявлених позовних вимог є передбачені законом підстави для визнання того, що на момент смерті 10.11.2014 року ОСОБА_7 належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: село Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області, вулиця ім. Леоніда Рябченка (колишня Калініна) будинок № 1 та складається в цілому відповідно до технічного паспорта - з житлового будинку (літ.-А-1), літня кухня ( літ. Б) , сарай ( літ. В) , погріб вхідний ( літ. Д) , гараж ( літ. Ж), сарай ( літ. З) , сарай ( літ. І) , вбиральня ( літ. - К ), колодязь питний № 1 , огорожа № 2 , ворота огорожі № 3. В порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, необхідно визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як за спадкоємцями першої черги за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою село Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області, вулиця ім. Леоніда Рябченка (колишня Калініна) будинок № 1 та складається в цілому відповідно до технічного паспорта - з житлового будинку (літ.-А-1), літня кухня (літ. Б), сарай (літ. В), погріб вхідний (літ. Д), гараж (літ. Ж), сарай (літ. З), сарай (літ. І), вбиральня ( літ. - К ), колодязь питний № 1, огорожа № 2 , ворота огорожі № 3 - по 1/2 частині за кожним з позивачів.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, є підстави для задоволення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.15,16,1216-1218,1261,1268 ЦК України, ч.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.3,10,11,57,60,174,179,197,212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Визнати що на момент смерті 10.11.2014 року ОСОБА_7 належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: село Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області вулиця ім. Леоніда Рябченка (колишня Калініна), будинок № 1 та складається в цілому відповідно до технічного паспорта - з житлового будинку (літ.-А-1), літня кухня (літ. Б), сарай (літ. В), погріб вхідний (літ. Д), гараж (літ. Ж), сарай (літ. З), сарай (літ. І), вбиральня (літ. - К), колодязь питний №1, огорожа № 2, ворота огорожі №3.

В порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємцем першої черги за законом право власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: село Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області вулиця ім. Леоніда Рябченка (колишня Калініна), будинок №1 та складається в цілому відповідно до технічного паспорта - з житлового будинку (літ.-А-1), літня кухня (літ. Б), сарай (літ. В), погріб вхідний (літ. Д), гараж (літ. Ж), сарай (літ. З), сарай (літ. І), вбиральня (літ. - К), колодязь питний № 1, огорожа № 2, ворота огорожі № 3.

В порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, визнати за ОСОБА_2 як за спадкоємцем першої черги за законом право власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: село Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області вулиця ім. Леоніда Рябченка (колишня Калініна), будинок №1 та складається в цілому відповідно до технічного паспорта - з житлового будинку (літ.-А-1), літня кухня (літ. Б), сарай (літ. В), погріб вхідний (літ. Д), гараж (літ. Ж), сарай (літ. З), сарай (літ. І), вбиральня (літ. - К), колодязь питний № 1, огорожа № 2, ворота огорожі № 3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя