Провадження №2/523/5785/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2016 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Малиновський О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс» про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ОСОБА_1 право власності на кімнату, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Гер. Сталінграду, 72, кім. 27, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 24.10.2016 р.

Одночасно з предявленням позовної заяви до суду ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на кімнату № 27 в будинку № 72 по вулиці Героїв Сталінграду в місті Одесі. Крім того, позивач просить заборонити ТОВ «Комплекс», а також коменданту гуртожитку ОСОБА_3 здійснювати вселення в зазначену кімнату інших людей та приватизацію на їхню користь, укладати інші правочини та вчинення будь-яких можливих юридичних дій з даним приміщенням та, окрім іншого, заборонити проводити виселення ОСОБА_1

Вивчивши подану заяву, матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити, або зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч.2 ст. 151 ЦПК України).

З тексту заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить накласти арешт на кімнату № 27 в будинку № 72 по вулиці Героїв Сталінграду в місті Одесі. Проте, позивачем не додано до заяви про забезпечення позову документів, які б підтверджували факт наявності у власності ТОВ «Комплекс» або у померлого ОСОБА_2 зазначеного нерухомого майна.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. ОСОБА_1 в позовній заяві ставить вимогу про визнання за ним права власності в порядку спадкування на кімнату, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Гер. Сталінграду, 72, кім. 27. В своїй заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 окрім накладення арешту на житлове приміщення також просить заборонити ТОВ «Комплекс», а також коменданту гуртожитку ОСОБА_3, здійснювати вселення в зазначену кімнату інших людей та приватизацію на їхню користь, укладати інші правочини та вчинення будь-яких можливих юридичних дій з даним приміщенням, а також заборонити проводити виселення ОСОБА_1 Позивач в тексті заяви ніяким чином не обґрунтовує необхідність застосування зазначених заходів забезпечення позову в повному обсязі. ОСОБА_1 лише посилається на те, що відповідач по справі намагається виселити його з займаного приміщення, проте дані обставини ніяким чином не підтверджено. Відтак, ОСОБА_1 В, не доведено факту того, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим подальше виконання рішення суду.

Згідно ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає ії заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути.

Роз'яснити заявнику його право звернутися до суду з тією самою заявою повторно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя