НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/3806/16
№ 2/183/2180/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Юрєвої Т.І.,

секретаря Гончарової С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новомосковська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради, Новомосковського району, Дніпропетровської області, 3-і особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Новомосковська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 09.01.2015 року померла її бабуся ОСОБА_4. Після її смерті відкралась спадщина на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миколаївка, вул. Піонерська, 9.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, який 02.01.2015 року було посвідчено секретарем виконавчого комітету Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №01, яким спадкодавець робить таке розпорядження: належний їй житловий будинок, що розташований за адресою с. Миколаївка вул. Піонерська, 9, Новомосковського району Дніпропетровської області заповідає повністю ОСОБА_1, а належну їй земельну ділянку площею 9,310 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, підтверджену державним актом на право приватної власності на землю серії III-ДП № 118209, заповідає повністю ОСОБА_2.

Отже, вона, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 09.01.2015 року, звернулася у строки, визначені ст. 1270 ЦК України, до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою по прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_4

15 березня 2016 року вона звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Але, нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Піонерська, 9 у с. Миколаївка, Новомосковського району, Дніпропетровської області.

Згідно розпорядження сільського голови Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 28 січня 2016 року за № 28/2-07 вул. Піонерська в с. Миколаївка перейменована на вул. Весела, с. Миколаївка, Новомосковського району, Дніпропетровської області.

Позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №9 по вул. Веселій у с. Миколаївка, Новомосковського району, Дніпропетровської області у порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_4, померлої 09 січня 2015 року.

У судове засідання позивачка не зявилась, про день слухання справи повідомлена належним чином, письмово просять розглянути справу за її відсутністю.

Представник Миколаївської сільської ради, Новомосковського району, Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, письмово просить розглянути справу за його відсутністю.

3-і особи: ОСОБА_2 і ОСОБА_3, а також нотаріус Новомосковської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, про день слухання справи повідомлений належним чином, письмово просить розглянути справу за його відсутністю.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація с удового засідання не здійснювалась.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступних підставах.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини 1 та 2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09.01.2015 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого виконкомом Великомихайлівської сільської ради, Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 04 від 12 січня 2015 року.

Після її смерті відкралась спадщина, а саме: на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миколаївка, вул. Піонерська, 9 (нині вул. Весела №9) і на земельну ділянку площею 9,310 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, підтверджену державним актом на право приватної власності на землю серії III-ДП № 118209.

На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, який 02.01.2015 року було посвідчено секретарем виконавчого комітету Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №01, яким зробила розпорядження: належний їй житловий будинок, що розташований за адресою с. Миколаївка вул. Піонерська, 9, Новомосковського району Дніпропетровської області заповідала повністю ОСОБА_1, а належну їй земельну ділянку площею 9,310 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради, Новомосковського району, Дніпропетровської області, підтверджену державним актом на право приватної власності на землю серії III-ДП № 118209, заповідала повністю ОСОБА_2.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 09.01.2015 року, звернулася у строки, визначені ст. 1270 ЦК України, до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою по прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_4

Відповідно до ч.3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

15 березня 2016 року позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно - на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миколаївка, вул. Піонерська, 9 (нині вул. Весела №9).

Але, згідно листа № 503/02-14 від 15.03.2016 року нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори відмовлено позивачки у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Піонерська, 9 у с. Миколаївка, Новомосковського району, Дніпропетровської області.

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 є матір позивачки - ОСОБА_3, яка не зверталась о нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та на момент відкриття спадщини була працездатна.

Згідно розпорядження сільського голови Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 28 січня 2016 року за № 28/2-07 вул. Піонерська в с. Миколаївка перейменована на вул. Весела с. Миколаївка, Новомосковського району Дніпропетровської області.

З технічного паспорту на вищевказаний будинок, вбачається, що будинок №9 по вул. Піонерська у с. Миколаївка, Новомосковського району, Дніпропетровської області побудований у 1962 році.

Порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», в листі Державного комітету з будівництва та архітектури від 23.03.99 року № 12/5-126 та зокрема в Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель та споруд, прибудов до них, громадських будинків 1 і11 категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлове комунального господарства України від 24 червня 2011 року №91 (зі змінами від 13.06.2014 року №304), розяснено, що документом, якій посвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Державна реєстраційна служба України листом від 12.03.2013 року № 95-06-15-13 розяснила, що при проведенні державної реєстрації прав із видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 05 серпня 1992 року, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, є технічних паспорт на обєкт нерухомого майна.

Аналогічна норма щодо порядку реєстрації права власності зазначена в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, в якому зазначено, що за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Відповідно довідки ТОВ «Юст Інвест 2012» № 46-с від 27.07.2015 року право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований за адресою с. Миколаївка, вул. Піонерська 9, Новомосковського району, Дніпропетровської області не зареєстровано.

Встановлено, що згідно довідки № 1298 від 22.07.2015 року виконкому Миколаївської сільської ради, житловий будинок №9, розташований в с. Миколаївка, вул. Піонерська, Новомосковського району, Дніпропетровської області зареєстрований в погосподарській книзі № 39 стр.9, рах. 2058-1 на імя ОСОБА_4.

Відповідно довідки за № 572 від 17.03.2016 року виконкому Миколаївської сільської ради, Новомосковського району, Дніпропетровської області ОСОБА_4 проживала і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 по день смерті 09.01.2015 року актова запис № 04 від 12.01.2015 року. По день смерті зареєстрована з дочкою ОСОБА_3 і онучкою ОСОБА_1.

Встановлено, що за життя ОСОБА_4 не встигла оформити на свої імя правовстановлюючий документ на вищевказане нерухоме майно. Відповідно до вимог чинного законодавства і обставин справи ОСОБА_4 за життя набула право власності на вищевказаний житловий будинок, і за вищевказаними обставинами відсутність державної реєстрації цього права на своє імя, не може бути підставою для позбавлення позивачки, як спадкоємиці право на отримання спадщини після смерті спадкодавця.

Основоположні принципи здійснення право володіти своїм майном сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що набрало чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом.

У відповідності до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до вимог чинного законодавства, позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 09.01.2015 року. Позивачка своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

Суд, оцінюючі зібрані докази, прийшов до висновку, що слід визнати за позивачкою право власності на житловий будинок літ. А-1 з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миколаївка, вул. Піонерська, 9 (нині вул. Весела №9), загальною площею 52,1 кв.м, житловою площею 32,9 кв.м, допоміжною площею 19,1 кв.м., у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 09 січня 2015 року.

Позивачкою судовий збір сплачений в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328, 346, 1216, 1218, 1223, 1225, 1268-1270, 1297 ЦК України, ст. ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради, Новомосковського району, Дніпропетровської області, 3-і особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Новомосковська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. А-1, з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миколаївка, вул. Весела, 9, загальною площею 52,1 кв.м, житловою площею 32,9 кв.м, допоміжною площею 19,1 кв.м., у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 09 січня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.І. Юрєва