Єдиний унікальний номер 722/1893/15-ц
Номер провадження 2/722/29/16
14 січня 2016 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
судді: Ратушенка О.М.
секретаря: Кушнір І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) з простроченої суми аліментів,
ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним вище позовом.
Посилалася на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який було розірвано рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17.06.2008 року. Під час шлюбу в них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з нею і на даний час знаходиться на її утриманні. Відповідно до виконавчого листа №2-332/08 від 12.05.2008 року, виданого за рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області, відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на її користь на утримання їхньої доньки у розмірі ? частини усіх видів його доходів до повноліття дитини. На неодноразові виклики до державного виконавця по питанню погашення заборгованості по виплаті аліментів, останній не реагує, внаслідок чого, за період з квітня 2015 року по жовтень 2015 року виникла заборгованість у сумі 2802,00 грн. Зазначену заборгованість відповідач відмовляється сплатити у добровільному порядку, мотивуючи відсутністю у нього коштів. За таких обставин, на підставі ст.196 СК України, відповідачу було нараховано неустойку (пеню) за прострочення сплати суми аліментів, з врахуванням індексу інфляції, в сумі 6221,49 грн.
14.01.2016 року, позивач подала до суду письмову заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій зазначила, що у звязку з дорахуванням заборгованості по сплаті аліментів та пені за листопад 2015 року, сума неустойки несплачених аліментів за кожен прострочений день з урахуванням індексу інфляції за період з квітня 2015 року по листопад 2015 року становить 8675,74 грн., які вона просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь. Крім того, просила стягнути з відповідача судовий збір у сумі 487,20 грн.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, натомість подала до суду письмову заяву, в якій збільшені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути справу без її присутності. При цьому, не заперечила проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, про причину своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності не подавав.
Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Чернівецькій області, ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається рекомендованим листом із повідомленням фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Враховуючи наведені норми процесуального закону, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи.
У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач.
Зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені письмові докази, які є належними та допустимими, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, однак підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно копії свідоцтва про народження серії І-МИ №044156 від 27.02.1998 року.
Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12.04.2008 року, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та вирішено стягувати з останнього аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, у розмірі ? частини його заробітків (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 14.04.2008 року і до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Згідно розрахунку про розмір заборгованості по виплаті аліментів, виданого відділом ДВС Сокирянського РУЮ Чернівецької області по виконанню виконавчого листа №2-332/08 від 12.05.2008 року, борг за несплату аліментів ОСОБА_2, складає 3223,95,00 грн.

Згідно вимог ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 6-81 цс 13 від 11.09.2013 року зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Згідно ст.196 СК України та п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що заборгованість по аліментним зобовязанням виникла з вини відповідача. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач з квітня 2015 року по листопад 2015 року не сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, у звязку з чим у нього утворилась заборгованість в сумі 3223,95 грн.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Судом встановлено, що за рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12.04.2008 року, з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, у розмірі ? частини його заробітків (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тому, виходячи із змісту ч.2 ст. 184 СК України та встановлених обставин, суд дійшов висновку відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення інфляційних витрат на суму заборгованості.

При визначенні розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з наступного розрахунку.

ОСОБА_2 з квітня 2015 року по листопад 2015 року, аліменти не сплачував.

Таким чином, нараховувати пеню за прострочення сплати аліментів необхідно за період з 01.04.2015 року по 31.11.2015 року включно:

квітень 2015 року:

385,80 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 275 (кількість днів прострочення) = 1060,95 грн.

травень 2015 року:

385,80 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 245 (кількість днів прострочення) = 945,21 грн.

червень 2015 року:

385,80 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 214 (кількість днів прострочення) = 825,61 грн.

липень 2015 року:

385,80 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 184 (кількість днів прострочення) = 709,87 грн.

серпень 2015 року:

385,80 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 153 (кількість днів прострочення) = 590,27 грн.

вересень 2015 року:

436,50 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 122 (кількість днів прострочення) = 532,53 грн.

жовтень 2015 року:

436,50 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 92 (кількість днів прострочення) = 401,58 грн.

листопад 2015 року:

421,95 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 61 (кількість днів прострочення) = 257,39 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за несплату аліментів, включаючи нараховану пеню за прострочення сплати аліментів, складає 8547,36 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір в сумі 487,20 грн.

Керуючись ч.2 ст. 184, ч.1 ст.196 СК України, ст.ст. 3, 10, 11, 88, ч.2 ст.197, ст.ст. 208-209, 212-215, 224-226, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки с. Коболчин Сокирянського району Чернівецької області, заборгованість за несплату аліментів та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 8547,36 (вісім тисяч пятсот сорок сім) грн. 36 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки с. Коболчин Сокирянського району Чернівецької області, судовий збір у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: