АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

08 вересня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Українець Л.Д., Чобіток А.О.

при секретарі - Субчаку Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про визнання договору удаваним правочином та визнання недійсним пункту кредитного договору,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року,

встановила:

у липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати удаваним правочином кредитний договір, який було укладено між ним та ПАТ «Родовід Банк» 03 вересня 2008 року.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

При зверненні до суду з даним позовом, позивач вказував, що він уклав з відповідачем 08.09.2008 р. Кредитний договір, згідно якого йому було надано в кредит кошти в сумі 19 551, 65 дол. США, що було еквівалентно 94 841 грн. 14 коп. Відповідач того ж дня перерахував кошти в сумі 88 960 грн. на рахунок ТОВ «УкрАвтоЗАЗ-Сервіс» за придбання автомобіля. В зв'язку з цим позивач вважає, що між ним та відповідачем було укладено договір про надання кредиту в національній валюті - на суму 94 841 грн. 14 коп. а тому його слід визнати удаваним, а саме - укладеним у гривні. Також позивач просив визнати недійсним п. 3.6 договору щодо розміру пені.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Кредитний договір укладався між сторонами за їх згодою, підписний договір був без застережень та зауважень, що свідчить про їх вільне волевиявлення.

Такий виковок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 235, 251-257, 261, 267, 627, 638, 1054 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів».

Доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, були предметом перевірки суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку.

Як видно з матеріалів справи, позивач погодився при укладенні Кредитного договору на визначення валюти кредитування у доларах США. При цьому було визначено цілі кредитування - на придбання автомобіля та на сплату страхових платежів. Факт неотримання готівкою коштів у доларах США та подальше перерахування 08.09.2008 р. банком коштів в гривні в рахунок оплати за Договором купівлі-продажу автомобіля було здійснено за волевиявленням ОСОБА_1 та не свідчить про зміну умов укладеного Кредитного договору. Вимог про розірвання в зв'язку з цим Кредитного договору позивачем також не заявлялось.

Також є необґрунтованим посилання позивача на невідповідність обставинам справи висновку суду першої інстанції про недійсність п. 3.6 Кредитного договору щодо розміру пені. Доводи позивача про те, що розмір пені значно перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту можуть бути розглянуті судом відповідно до вимог ст. 551 ЦК України при розгляді справи за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка знаходиться в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 313-317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів

Головуючий

Судді

№ справи: 758/8491/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11176/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Ларіонова Н.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.