АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4669/16 Справа № 174/109/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Пищиди М.М.,

суддів - Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.,

за участю секретаря - Григорєвій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Вільногірського технікуму Національної металургійної академії України на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Національної металургійної академії України, третя особа ОСОБА_3 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н В И Л А:

У лютому 2016 року позивачка звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що у листопаді 2015 року у неї виникла необхідність у виїзді за межі України за сімейними обставинами. 02.11.2015 року домовилась з ОСОБА_4 та завідуючою гуртожитку ОСОБА_5 щоб замість неї відпрацювала її зміни ОСОБА_4 та написала відповідні заяви на ім»я директора.

Вважає, що її звільнення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є незаконним.

Просить суд визнати недійсним наказ Національної металургійної академії України, в особі її відокремленого підрозділу Вільногірського технікуму, від 23.02.2016 року № 16-ОС «Про звільнення ОСОБА_2В.», та поновити її на роботі у Вільногірського технікуму Національної металургійної академії України в якості чергової гуртожитку.

Стягнути на її користь з Національної металургійної академії України, в особі її відокремленого підрозділу Вільногірського технікуму, середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до Шапошнікової позов ОСОБА_2 до Національної металургійної академії України, Вільногірського технікуму Національної металургійної академії України, третя особа - ОСОБА_3 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді чергової гуртожитку Вільногірського технікуму Національної металургійної академії України з 24.02.2016 року.

Стягнуто з Національної металургійної академії України, , на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 3 399 (три тисячі триста двяносто девять) гривень.

В задоволенні позову в іншій частині - відмовлено.

В апеляційній скарзі Вільногірський технікум Національної металургійної академії України, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 працювала на посаді чергової гуртожитку Вільногірського технікуму Національної металургійної академії України у м. Вільногірську.

Наказом від 23.02.2016 року за № 16-ОС звільнена з займаної посади цього ж числа за прогул відповідно п. 4 ст. 40 КЗпП (а.с. 3, 4).

ОСОБА_2 не є членом первинної профспілкової організації «Вільногірський технікум Національної металургійної академії України у м. Вільногірську» (викладачі) (а.с. 35).

Згідно акту від 02.02.2016 року, складеного трьома співробітниками Вільногірський технікум Національної металургійної академії України, ОСОБА_5 відмовилась від написання пояснень стосовно заміни змін чергової гуртожитку ОСОБА_2 05.11.2015 року з 08.00 до 20.00, 06.11.2015 року з 20.00 до 08.00, 09.11.2015 року з 08.00 до 20.00, 10.11.2015 року з 20.00 до 08.00, 13.11.2015 року з 08.00 до 20. 00. 14.11.2015 року з 20.00 до 08.00. Про те, що не повідомили директора про даний факт. Чому заяви ОСОБА_2 були надані директору тільки 02.02.2016 року о 17.15 (а.с. 36).

Акт щодо відмови від підписання ОСОБА_5 акту від 02.02.2016 року складено трьома співробітниками Вільногірський технікум Національної металургійної академії України (а.с. 37).

02.02.2016 року завідуюча гуртожитку ОСОБА_5 надала пояснення про те, що заяви ОСОБА_2 на заміни змінами не надала директору, так як такі заяви завжди були внутрішніми документами і ніколи директор їх не підписував і не реєстрував (а.с. 38).

ОСОБА_4 надала 12.02.2016 року письмові пояснення про те, що вона відпрацювала за ОСОБА_2 чотири зміни, заяви на заміну змінами знаходяться у ОСОБА_5 Відробляла, оскільки у липні ОСОБА_2 працювала за неї, коли її чоловіка призвали до Збройних Сил України. Дозвіл на заміну змінами отримала від ОСОБА_5, за час роботи ніяких порушень не виявлено. Зміни здавала вчасно (а.с. 65).

ОСОБА_2 надала 02.02.2016 року письмові пояснення, що приблизно 3, 4, 7, 8 листопада 2015 року вона їздила у м. Москву. Повернулася 11.11.2015 року. Заяви на ці дні віддала завідуючій гуртожитку ОСОБА_5, оскільки ОСОБА_3 доручила ОСОБА_5 усі заяви робітників гуртожитку зберігати у себе. Це їй відомо зі слів ОСОБА_5 (а.с. 34).

В посадовій інструкції для чергової гуртожитку, з якою ознайомлена ОСОБА_2, вона підпорядкована завідуючій гуртожитком. Щодо підпорядкування будь-яких осіб посадова інструкція завідуючої гуртожитку відомостей не містить (а.с. 39-43).

До матеріалів справи долучені заяви ОСОБА_4 від 16.07.2015 року на імя завідуючої гуртожитком про надання дозволу на заміну змін з ОСОБА_2 на 17.07.2015 року з 08.00 до 20.00, 18.07.2015 року з 20.00 до 08.00, 21.07.2015 з 08.00 до 20.00, 22.07.2015 року з 20.00 до 08.00 та від 24.07.2015 року 25 і 26.07.2015 в звязку з сімейними обставинами (а.с. 10-14).

До матеріалів справи долучені заяви ОСОБА_2 від 02.11.2015 року на імя завідуючої гуртожитком про надання дозволу на заміну змін з ОСОБА_4 05.11.2015 року з 08.00 до 20.00, 06.11.2015 з 20.00 до 08.00, 09.11.2015 року з 08.00 до 20.00, 10.11.2015 року з 20.00 до 08.00, 13.11.2015 з 08.00 до 20.00, 14.11.2015 з 20.00-08.00 (а.с. 30-32). Вказані заяви містять підпис ОСОБА_5 з чого випливає, вона проти заміни не заперечує.

До матеріалів справи долучені заяви ОСОБА_2 від 02.11.2015 року на імя директора Вільногірського технікуму Національної металургійної академії України ОСОБА_3 про надання дозволу на заміну змін з ОСОБА_4 05.11.2015 року з 08.00 до 20.00, 06.11.2015 з 20.00 до 08.00, 09.11.2015 року з 08.00 до 20.00, 10.11.2015 року з 20.00 до 08.00, 13.11.2015 з 08.00 до 20.00, 14.11.2015 з 20.00-08.00, (а.с. 44-46).

За приписами ч. 2 ст. 235 КЗпП при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, з подальшими змінами та доповненнями (надалі - Порядок).

Відповідно до Порядку, середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із виплат за останні два календарних місяця роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата.

Нарахування виплат за час вимушеного прогулу, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані, протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період. (п.8 Порядку).

За приписами ч. 1 ст. 147 ЦПК України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Звільнення є видом дисциплінарних стягнень, отже тут слід застосовувати загальні терміни передбачені у ст. 148 КЗпП - уся процедура має бути виконана протягом місяця з дня виявлення проступку без врахування часу хвороби або перебування працівника у відпустці. Моментом закінчення цього терміну слід вважати дату фактичного звільнення, а не дату видання відповідного наказу (ст. 147 КЗпП ).

Якщо проступок виявили не відразу, то з дня його вчинення та до винесення наказу про звільнення повинно пройти не більше 6 місяців. Слід враховувати, що ст. 148 КЗпП передбачає обчислення місячного строку для застосування стягнення з дня виявлення не факту (дії, бездіяльності), а саме проступку. Виявлення проступку означає не тільки виявлення факту (дії), але і встановлення працівника, який порушив трудові обов'язки, характеру порушення, шкідливих наслідків правопорушення, причинного зв'язку між правопорушенням та шкідливими наслідками, вини працівника.

Щодо нереєстрації заяв ОСОБА_2, то слід зазначити, що відповідачем не доведено те, що вони написані іншою датою, тобто вже після зясування обставин відсутності ОСОБА_2 на роботі. З письмових пояснень ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_4, які містяться в матеріалах справи, випливає, що вони знаходились у завідуючої гуртожитку, що підтвердили ОСОБА_5 та ОСОБА_4, як свідки.

При звільненні працівника за прогул факт відсутності працівника на роботі має бути зафіксовано належним чином, що зроблено не було. У табелі обліку робочого часу та виходу на роботу відмітка про відсутність працівника не зроблена. Письмові пояснення від ОСОБА_2, ОСОБА_4 та їх безпосереднього керівника ОСОБА_5 відібрані, однак обставини, які викладені у їх поясненнях не перевірені, оцінка діям та причинам відсутності ОСОБА_2, поясненням ОСОБА_4 та ОСОБА_5, адміністрацією Вільногірського технікуму не надана, оскільки це не відображено у наказі про звільнення. Складені акти стосуються надання пояснень виключно ОСОБА_5 При цьому інші особи до дисциплінарної відповідальності, окрім ОСОБА_2, не притягувались.

Слід зазначити, що звільнення є крайньою мірою дисциплінарної відповідальності працівника і рішення про застосування такого стягнення має бути прийнято з урахуванням тяжкості проступку, обставин, за яких його вчинено, попередньої роботи та поведінки працівника. Поведінка працівника може бути кваліфікована як порушення трудової дисципліни, в тому числі прогулу, за наявності вини працівника.

В даному випадку, оскільки позивач працює позмінно по 12 годин, що зясовано в процесі судового розгляду, в табелі відображена робота на протязі календарного дня, а не на протязі зміни. Якщо у робітника робоча зміна починається о 20 год., а закінчується о 8 год. наступного дня, в табелі проставляється в день початку зміни 4 год. (з 20 год. до 24 год.), в день закінчення 8 год. (з 0.00 год. до 08.00 год.). Вказане відповідає табелю обліку робочого часу (а.с. 47).

Згідно довідки від 08.04.2016 року за вих. № 212-16, середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 складає 135,98 грн. (при 12 годинній змінності праці) (а.с. 76). Тобто, середньогодинна заробітна плата позивача становить 11,33 грн.

Час вимушеного прогулу, виходячи із графіку роботи позивача, починаючи відлік з 24.02.2016 року до 12.04.2016 року становить 300 годин. Отже, розмір середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню на користь позивача дорівнює: 3399 грн. (11,33 грн. х 300 год.), суми стягуються судом без утримання податку та обовязкових платежів з Національної металургійної академії України, як юридичної особи.

З наданих суду документів вбачається, що Вільногірський технікум Національної металургійної академії України є філією (іншим відокремленим підрозділом) академії без права юридичної особи (а.с. 9, 16-24).

Таким чином, колегія суддів вважає, що районний дійшов до правильного висновку про задоволення позову ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ст.ст. 209 307, 308 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Вільногірського технікуму Національної металургійної академії України - відхилити.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: