У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Гордійчук С.О., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання Пиляй І.С., за участю представника позивача Лукашина Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк" на рішення Здолбунівського районного суду від 11 січня 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

31 березня 2015 року ПАТ КБ „ПриватБанк" звернувся в Здолбунівський районний суд з позовом до ОСОБА_2, в обґрунтування якого вказував, що 01.10.2007 року між Банком та відповідачем було укладено договір б/н, на підставі якого остання отримала кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач не виконала своїх зобов'язань, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість в розмірі 12109 грн.78 коп.

Із цих підстав просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 01.10.2007 року в розмірі 12109,78 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/540/2016 Головуючий у 1 інстанції : Плевако О.П. Доповідач : Григоренко М.П.

Рішенням Здолбунівського районного суду від 11 січня 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ „ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ПАТ КБ „ПриватБанк" покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

Вказує, що строк позовної давності не пропущено, оскільки останній платіж було здійснено відповідачем 28.04.2015 року, а строк дії картки спливає у вересні 2015 року.

Відповідач не зверталася до Банку із письмовими заявами про закриття картрахунку, Банк зі своєї сторони також не закривав картрахунку, а тому картка відповідача № НОМЕР_1 була перевипущена з новим строком дії до вересня 2015 року. Перевипуск картки підтверджується даними з банківського програмного комплексу „Приват48", зокрема згідно знімку екрану відображена наступна інформація : кредитна картка „Універсальна" НОМЕР_1. має встановлений строк дії місяць/рік: 09/15, тобто по 30.09.2015р.

Окрім того, із виписки по рахунку вбачається, що відповідач після жовтня 2008 року знімала грошові кошти з картки, що є доказом того, що строк дії картки не сплив у жовтні 2008 року.

Також із виписки по рахунку видно, що відповідач частково погашала заборгованість по кредиту, останній платіж був 28.04.2015 року в сумі 4,05 грн.

Починаючи з 28.04.2015 року розпочався перебіг строку позовної давності та відповідно спливає 28.04.2018 року, в той час, як позивач звернувся до суду 31.03.2015 року, тобто в межах строку позовної давності.

Крім того, ОСОБА_2 не зверталася до суду із заявою про визнання списання незаконним, що свідчить про згоду зі списанням та визнання боргу по кредиту.

Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк" та стягнути з відповідача судові витрати за подання апеляційної скарги.

В ході апеляційного розгляду справи представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи ПАТ КБ „ПриватБанк" в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що останнє пропустило строк позовної давності для звернення до суду із позовом.

Даний висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки по справі дійсно встановлено, що після закінчення строку дії першої платіжної картки, виданої відповідачу 01 жовтня 2007 року, більше платіжні картки останній не видавались.

Твердження позивача про те, що у наступному для відповідача була випущена інша платіжна картка, строк дії якої закінчився у 2015 році і що остання здійснювала погашення кредиту 28.04.2015 року, в розмірі 4,05 грн., а тому строк позовної давності ним не є пропущеним, на увагу не заслуговують, оскільки ПАТ КБ „ПриватБанк" не надав належні та допустимі докази, які б свідчили, що ОСОБА_2 після 2008 року отримувала нову платіжну картку і що саме вона здійснювала вищевказаний платіж, а не хтось інший.

Посилання позивача на те, що ним не було пропущено строк позовної давності, оскільки дію кредитного договору було продовжено, так як заява від відповідача до Банку про закриття картрахунку не надходила, також на увагу не заслуговує.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

Як убачається із змісту п. 5.2 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань повністю чи у визначеній банком частині у випадку невиконання боржником своїх боргових зобов'язань та інших зобов'язань за цим договором. При цьому Банк має право призупинити здійснення розрахунків по кредитній картці та/ або визнати цю картку недійсною до моменту усунення порушень.

Право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів у разі прострочення сплати чергових платежів передбачено ст. 1050 ЦК України.

На розсуд колегії суддів, умова укладеного кредитного договору, щодо автоматичної пролонгації дії кредитного договору на новий строк, якщо від позичальника не надійшла заява про закриття карткового рахунку, передусім має на меті лише те, щоб при видачі позичальнику кредитної картки із новим строком дії не було необхідності кожен раз укладати новий договір, а тому пролонгація умов кредитного договору на новий строк може мати лише у разі одночасного отримання позичальником кредитної картки із новим терміном дії, оскільки в протилежному випадку останній буде позбавлений можливості здійснювати свої права та обов'язки за цим кредитним договором.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач подала належно оформлену заяву про застосування судом строку позовної давності, яку і було прийнято до уваги при винесенні оскаржуваного рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення Здолбунівського районного суду від 11 січня 2016 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк" відхилити.

Рішення Здолбунівського районного суду від 11 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : С.О. Гордійчук

Ю.М. Рожин