Провадження №22-ц/784/2804/16
Справа номер 483/1051/16-ц
Провадження номер 22-ц/784/2804/16 Суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року м.Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання Гавор В.Б.,

без участі сторін, належно повідомлених про час і місце розгляду справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

на заочне рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області

від 10 серпня 2016 року

за позовом

публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі Банк або ПАТ КБ «Приватбанк») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2016 року Банк пред'явив до суду зазначений позов, який обґрунтував наступним.

27 грудня 2011 року між ним та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 1 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних (з 01.09.2014 р. 34,80%; з 01.04.2015 р. 43,20%), з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 31 травня 2016 року утворилася загальна заборгованість за кредитним договором у сумі 15 258 грн.32 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 1053 грн.63 коп., заборгованості за відсотками у сумі 10 101 грн.91 коп., заборгованості з пені у сумі 2 900 грн. та штрафів 500 грн. (фіксована частина) і 702 грн.78 коп. (процентна складова).

Оскільки відповідач порушила умови договору щодо своєчасного погашення кредиту, то позивач просив стягнути з неї кредитну заборгованість і судові витрати.

Заочним рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 серпня 2016 року позов Банку задоволено частково. З ОСОБА_3 на користь Банку стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 6005 грн.02 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1053 грн.63 коп., заборгованості за відсотками в сумі 1289 грн.25 коп., заборгованості з комісії за користування кредитом в сумі 2900 грн.00 коп., штрафів в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 262 грн. 14 коп. (процентна складова). З ОСОБА_3 на користь Банку стягнуто 542 грн.32 коп. судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням в частині вирішення судом позовної вимоги про стягнення відсотків, позивач подав на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду в цій частині змінити, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги Банку в частині стягнення процентів за користування кредитом, суд першої інстанції виходив із того, що нарахування відсотків повинно здійснюватися, виходячи з 30% ставки річних.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

В разі порушення зобовязання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору.

Ст.ст.526, 612, 625 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

З матеріалів справи вбачається, що 27 грудня 2011 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір шляхом написання заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами (далі Умови та Правила) складає між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомилась з умовами кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна» та отримала платіжну картку, що надає доступ до кредитного рахунку (а.с.6, 9-32).

За користування кредитними коштами ОСОБА_3 повинна була сплачувати 30% річних. Однак, у п.1.1.3.2.3 Умов та Правил сторони передбачили можливість збільшення процентної ставки з обовязковим повідомленням позичальника про це не пізніше ніж за 7 днів до введення змін. Якщо протягом вказаного часу позичальник не направить повідомлення про незгоду з новою ставкою відсотків, то вважається, що позичальник прийняв нові умови.

З моменту укладання договору діяла процентна ставка 30% річних, з 01 вересня 2014 року 34,80 % річних, а з 01 квітня 2015 року 43,2% річних. Вказані процентні ставки були введені на підставі наказів Банку СП-2014-6915682 від 18.08.2014 р. та СП-2015-6552838 від 18.02.2015 р., які передбачають, що по всіх витратах, здійснених до встановлення нових ставок, проценти будуть нараховуватися по старій ставці до повного погашення заборгованості по цих витратах (а.с.71-77).

Виписка з особового рахунку відповідачки свідчить, що вона здійснювала витрати до встановлення нових процентних ставок (а.с.68-70).

Згідно з розрахунком Банку станом на 31 травня 2016 року відповідачка має перед ними загальну заборгованість за кредитним договором у сумі 15 258 грн.32 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 1053 грн.63 коп., заборгованості за відсотками у сумі 10 101 грн.91 коп., заборгованості з пені у сумі 2 900 грн. та штрафів 500 грн. (фіксована частина) і 702 грн.78 коп. (процентна складова) (а.с.4-5).

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення у повному обсязі позовної вимоги Банку про стягнення відсотків є правильним.

Оскільки відповідачка після встановлення нових процентних ставок не здійснювала витрат, то у Банку відсутні підстави здійснювати їй нарахування інших процентних ставок ніж 30% річних.

Згідно з розрахунком Банку при нарахуванні 30% річних заборгованість відповідачки по процентах становить 886 грн.28 коп. (а.с.90-92).

З оскаржуваного рішення вбачається, що судом стягнута сума, яка є більшою від вказаної.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для зміни рішення суду в частині вирішення позовної вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення відсотків, оскільки воно відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

В іншій частині рішення суду не переглядалося, оскільки не оскаржувалося.

Керуючись ст.ст.303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" відхилити.

Заочне рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.В.Локтіонова

Судді С.Ю.Колосовський

ОСОБА_4