АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 644/7382/16-ц Головуючий 1 інстанції Зяброва О.Г.
Провадження № 22ц/790/7535/16 Доповідач: Коваленко І.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Бездітко В.М.

при секретарі Калюжній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2016 року по справі за скаргою представника ОСОБА_1 на незаконні дії та неправомірну бездіяльність державних виконавців Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на незаконні дії та неправомірну бездіяльність державних виконавців Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, боржник ОСОБА_2

В обґрунтування скарги посилався на те, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09 липня 2015 року виселено ОСОБА_2 з квартири №16 по пр.. Фрунзе, 45 у місті Харкові та стягнуто судовий збір. На виконання цього рішення 07 жовтня 2015 року видані виконавчі листи. Постановою заступника начальника Орджонікідзевського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3 від 26 травня 2016 року відкрито виконавче провадження на виконання вищевказаного рішення суду, проте копію про відкриття виконавчого провадження стягувачем не отримано, через бездіяльність державного виконавця вже тривалий час рішення суду є невиконаним, що порушує права стягувача.

В звязку з цим просив суд визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в провадженні якого перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 243,60 грн., щодо не надіслання стягувачу постанови про відкриття виконавчого провадження. Зобовязати державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області невідкладно направити засобами поштового звязку на адресу стягувача постанову про відкриття виконавчого провадження. Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області, в провадженні якого перебуває виконавче провадження про виселення ОСОБА_2 з квартири №16 по пр.. Фрунзе, 45 у місті Харкові щодо невиконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09 липня 2015 року протягом встановленого ч.2 ст.30 ЗУ «Про виконавче провадження» строку. Зобовязати державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області невідкладно вчинити дії щодо реального виконання рішення суду від 09 липня 2015 року. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області, в провадженні якого перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 243,60 грн., щодо невиконання рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 09 липня 2015 року протягом встановленого ч.2 ст.30 ЗУ «Про виконавче провадження» строку. Зобовязати державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області, в провадженні якого перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 243,60 грн., невідкладно вчинити дії щодо реального виконання рішення суду від 09 липня 2015 року. Стягнути з Орджонікідзевського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області на користь ОСОБА_1 понесені та документально підтвердженні судові витрати на правову допомогу у розмірі 4 640 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2016 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 з приводу несвоєчасного направлення на адресу стягувача ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №50098166. Визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5 з приводу невиконання виконавчого провадження №51245057 протягом строку, встановленого ч.2 ст.30 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції станом до 05.10.2016р.). Визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 з приводу невиконання виконавчого провадження ВП №50098166 протягом строку, встановленого ч.2 ст.30 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції станом до 05.10.2016р.). Зобовязано головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 прийняти усі заходи, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» для своєчасного виконання рішення суду за виконавчим провадженням ВП №50098166. В іншій частині скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції в частині вирішення питання про розподіл судових витрат з постановленням з цього питання нової ухвали, якою стягнути з Орджонікідзевського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області на користь ОСОБА_1 понесені та документально підтвердженні судові витрати на правову допомогу у розмірі 4 640 грн. В іншій частині ухвалу суду першої інстанції заявник просив залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на незаконність, необґрунтованість ухвали в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, постановленої з порушенням вимог процесуального права; вказує, що витрати на правову допомогу, які ним понесені і документально підтвердженні, відносяться до судових витрат, які при задоволенні скарги, відповідно до ст..388 ЦПК України, підлягають стягненню з ВДВС на користь заявника.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем в межах повноважень не вчинено ряд дій, спрямованих на виконання рішення суду від 09 липня 2015 року, а вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу заявником не доведені.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів повністю погодитись не може.

Відповідно до ст.. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У разі якщо апеляційна скарга подана на ухвалу щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Так, в межах доводів апеляційної скарги, ухвала суду першої інстанції колегією суддів переглядається лише в частині відмови у задоволенні стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст..388 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, у тому числі і витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Пунктами 46, 47 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року визначено, що після закінчення розгляду справи такі витрати розподіляються судом на загальних підставах згідно зі статтею 88 ЦПК. Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI "Про безоплатну правову допомогу", положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Скаржником ОСОБА_1 було надано до суду документи, які підтверджують понесені ним судові витрати, а саме: договір № 02-05/09-16 про надання правової допомоги від 05 вересня 2016 року; калькуляція - рахунок до даного договору на загальну суму 4 640 грн.; квитанція про сплату вказаної суми від 06 вересня 2016 року; акт приймання-передачі наданих послуг з правової допомоги від 06 вересня 2016 року (а.с. 16-23).

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 надав оригінал квитанції до прибуткового касового ордеру №02-06/09-16 від 06.09.2016 року про оплату 4640 грн., копія якої знаходиться в матеріалах справи на а.с.22.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Доводи апеляційної скарги підтверджуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Судова колегія, перевіряючи законність та обгрунтованість ухвали судді першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у судді першої інстанції, визнає, що ухвала суду в частині вирішення питання судових витрат постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою для її зміни.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 304, п.4ч.2ст.307, п.2 ч.1 ст.312, 313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2016 року - змінити.

Стягнути з Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в розмірі 4 640 грн. (чотири тисячі шістсот сорок гривень).

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: