№566/177/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Бандури А.П.

при секретарі: Гутюк С.Е.,

за участю: представника позивача Деркач О.А.,

прокурора Тищенка В.О.

відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області питання про заочний розгляд цивільної справи за позовом органу опіки та піклування Млинівської райдержадміністрації до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Млинівської райдержадміністрації звернулося в Млинівський районний суд Рівненської області звернувся до Млинівського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що відповідачі не забезпечують належних умов для проживання та виховання дітей.

Представник органу опіки та піклування Млинівської райдержадміністрації - Деркач О.А в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просить суд позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх малолітніх дітей.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в судовому засіданні, заперечували проти позбавлення їх батьківських прав і суду пояснили, що в даний час вони прикладають всіх зусиль, щоб їх не позбавляли батьківських прав, зокрема, поліпшили житлові умови, влаштувались на роботу, постійно відвідують та спілкуються з дітьми, які перебувають в дитячому закладі.

Представник третьої особи на стороні позивача - органу опіки та піклування Пілозецької сільської ради - Костюкевич М.О. в судовому засіданні вказав, що вважає за недоцільне позбавляти дану сім'ю батьківських прав.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає позов не підлягаючим до задоволення, з наступних підстав: копією свідоцтв про народження серії НОМЕР_1, серії НОМЕР_2 виданих 15 вересня 2005 року та 05 вересня 2008 року Війницькою сільською радою Млинівського району Рівненської області підтверджується, що батьками, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, являються ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

(актові записи № 5,11)

(а.с. 5,6)

З копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_3, серії НОМЕР_4 виданих 29 квітня 2010 року та 22 березня 2012 року Війницькою сільською радою Млинівського району Рівненської області підтверджується, що батьками, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, являються ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

(актові записи № 4,3)

(а.с.7,8)

Наказами служби у справах дітей Млинівської РДА від 05 квітня 2011 року №18-Н, 19-Н, 20-Н та від 22 травня 2012 року №28-Н підтверджується, що на профілактичний облік служби у справах дітей Млинівської райдержадміністрації поставлено: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителів АДРЕСА_1, як дітей, які опинились в складних життєвих обставинах.

(а.с.11-14)

З інформації виконкому Підлозцівської сільської ради Млинівського району від 25 лютого 2016 року №49/02-11 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2, мають на утримані чотирьох неповнолітніх дітей і як батьки не забезпечують їм належних умов для утримання та виховання. Не вистачає одягу та взуття, продуктів харчування. Не дотримуються санітарні умови проживання дітей. В будинку не прибрано, не дотримується тепловий режим в кімнатах, діти неохайні та недоглянуті. Відносини в сім'ї не завжди доброзичливі. Батько ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, часто бувають сімейні скандали.

(а.с.15-19)

Інформація надана виконкомом Війницької сільської ради Млинівського району від 25 лютого 2016 року №402-15/86 свідчить, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з їхніми малолітніми дітьми по місцю реєстрації в АДРЕСА_2, не проживають, орієнтовно з вересня 2012 року.

Житловий будинок в якому проживала сім'я знаходиться в аварійному стані та непридатний для проживання. Даний будинок відключений від електропостачання, пічне опалення всередині будинку розібране, прибудинкова територія занедбана.

(а.с.15-19)

Повідомленням управління праці та соціального захисту населення від 26 лютого 2016 №03-09/497 підтверджується, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в управління і станом на 26 лютого 2016 року ОСОБА_2 отримувала допомогу при народженні дитини на сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в розмірі 1364,31 грн. на місяць.

(а.с.21)

З акту складеного 23 лютого 2016 року комісією в складі: начальника відділу НС та УЗН РДА Ліника В.М., начальника районного сектору ГУ ДСНС в Рівненській області Демидюка С.П., майстра КП МСР «комбінат комунальних підприємств» Генслі П.М. вбачається, що було проведено огляд стану пічного опалення в будинку за адресою АДРЕСА_2 - пічне опалення в будинку не придатне до використання, так як становить загрозу життю мешканців даного будинку (тріщина в пічці, в димоході встановлена заслонка, яка перекриває тягу, оголовок димохода потребує капітального ремонту).

(а.с.22)

Як вбачається з повідомлення Млинівського відділення Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області поліції №1247/210/01-2016 від 29 лютого 2016 року ОСОБА_2 притягалась до адміністративної відповідальності за ст..184 КУпАП. ОСОБА_3 на даний час до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався.

(а.с.27)

Актами обстеження матеріально-побутових умов та умов проживання від 11 січня 2012 року,18 квітня 2012 року, 07 червня 2012 року, 12 червня 2012 року підтверджується, що сімя ОСОБА_2 проживає у АДРЕСА_3 у незадовільних умовах - в старому глинобитному будинку, який потребує капітального ремонту. Через пічне опалення відчувається важкість в повітрі. В кімнатах брудно і не прибрано. Діти неохайні та недоглянуті, брудні. Зі сторони батьків їм не приділяється належна увага і виховання. Будинок в якому проживає сім'я перебуває у занедбаному стані.

(а.с.29-32)

З акту обстеження матеріально-побутових умов та умов проживання від 01 серпня 2013 року вбачається, що малолітні діти ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебувають на обліку дітей служби у справах дітей. На момент проведення обстеження будинку в АДРЕСА_2 в кімнатах було прибрано, їжа приготовлена. При обстеженні виявлено, що матеріально-побутові умови сім'ї дещо покращились.

(а.с.33)

Актами обстеження матеріально-побутових умов та умов проживання від 24 грудня 2013 року,06 лютого 2014 року, 17 жовтня 2014 року, 11 грудня 2014 року, 25 листопада 2014 року, 12 січня 2015 року, підтверджується, що сім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_15 після народження останьої дитини переїхала в будинок чоловікової матері - ОСОБА_16, де і проживає на даний час. В будинку немає постачання води та електроенергії. Приміщення опалюється дровами. Є постіль та речі особистого вжитку. Діти забезпечені одягом та взуттям, але часто брудні та недоглянуті. Санітарно-гігієнічні норми порушено.

(а.с.34-39)

З акту обстеження матеріально-побутових умов та умов проживання від 01 серпня 2013 року вбачається, що малолітні діти ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебувають на обліку дітей служби у справах дітей. На момент проведення обстеження будинку в АДРЕСА_2 в кімнатах було прибрано, їжа приготовлена. При обстеженні виявлено, що матеріально-побутові умови сім'ї дещо покращились.

(а.с.33)

Як підтверджується з корінцями офіційного попередження ОСОБА_2 та ОСОБА_3, неодноразово, 10 березня 2011 року, 26 серпня 2011 року, 16 лютого 2012 року, 08 серпня 2012 року, службою у справах дітей офіційно попереджались про необхідність виконувати свої батьківські обов'язки.

(а.с.23-26)

З акту обстеження матеріально-побутових умов та умов проживання від 22 лютого 2016 року вбачається, що малолітні діти ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебувають на обліку дітей служби у справах дітей. На момент проведення обстеження будинку в АДРЕСА_2 було виявлено, що будинок повністю був наповнений димом, в кімнатах безлад, діти одягнуті в брудний одяг, продукти харчування відсутні.

Зважаючи на те що з батьками неодноразово велася бесіда щодо належного виконання ними своїх батьківських обов'язків, комісією вирішено клопотати перед головою РДА про негайне відібрання дітей в сім'ї ОСОБА_15, оскільки існувала реальна загроза для життя та здоров'я дітей.

(а.с.40)

Актом негайного відібрання малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у батьків від 22 лютого 2016 року підтверджується, що в ході планового рейд-перевірки стану утримання та виховання дітей, які перебувають на обліку служби, як такі, які опинились в складних життєвих обставинах по Підлозцівській сільській раді встановлено, що виникла безпосередня загроза життю та здоров'ю малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, жителів АДРЕСА_4 Спостерігається повне задимлення житлового будинку, санітарні умови незадовільні, відсутні продукти харчування, одяг та речі домашнього вжитку розкидані та брудні.

Факт недбалості зі сторони батьків та неналежного виконання останніми батьківських обов'язків призвів до виникнення безпосередньої загрози життю та здоров'ю дітей.

Відповідно рішення районної комісії з питань захисту прав дитини при Млинівській райдержадміністрації (протокол від 22.02.2016 № 03-16), на виконання розпорядження голови Млинівської райдержадміністрації від 22 лютого 2016 № 48 - здійснено негайне відібрання малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_11 у матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_12, жителики АДРЕСА_4;

- здійснено негайне відібрання малолітніх ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_11, у батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, жителя АДРЕСА_4

22 лютого 2016 року забезпечено доставку та тимчасове влаштування ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в дитяче відділення Млинівської центральної районної лікарні.

(а.с.42,43)

З рішення №07-16 органу опіки та піклування Млинівської райдержадміністрації від 01 березня 2016 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр..ОСОБА_2 та ОСОБА_3» вбачається, що вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_3 відносно малолітніх ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_11.

(а.с.44-47)

У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини (995_021) зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції (995_004) Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

На підставі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав та призначення опікуна (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками.

Вирішуючи даний спір, суд враховує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»).

Згідно ст. 171 Сімейного кодексу України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

У ст.12 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, закріплюється, що дитина, здатна сформулювати власні погляди, має право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага, вона може бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на вільне висловлювання особистої думки, формування власних поглядів, розвиток власної суспільної активності, отримання інформації, що відповідає її віку.

Суд враховує позицію ЄСПЛ по справі «Савіни проти України», де також наголошено, що (п.52) у будь-якому разі передання дитини під державну опіку слід зазвичай розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинятися, коли це дозволяють обставини. Отже, такий захід не може бути санкціонований без попереднього розгляду можливих альтернативних заходів (див. згадані вище рішення у справах К. і Т., п. 166; Кутцнера, п. 67, та Мозера, п. 70) і має оцінюватися в контексті позитивного обов'язку держави вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз'єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (див., mutatis mutandis, згадані вище рішення у справах Кутцнера, п. 76-77, та "К. і Т. проти Фінляндії" [GC], п. 179).

Таким чином, суд оцінивши докази в сукупності, враховуючи те, що обставини, які стали в свій час підставою для відібрання дітей у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 змінилися, що підтверджується тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 влаштувалися на роботу, постійно піклуються про дітей, відвідуючи їх в дитячому закладі, до будь-якої відповідальності не притягалися, а також приймаючи до уваги рішення органу опіки та піклування Підлозцівської сільської ради про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вважає, що позов про позбавлення батьківських прав являється передчасним, а тому у задоволенні позову органу опіки та піклування Млинівської райдержадміністрації слід відмовити за безпідставністю.

На підставі наведеного,

керуючись,

ст. ст. 10, 18, 60, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 164-165 СК України,

с у д , -

Р І Ш И В :

У задоволені позову органу опіки та піклування Млинівської райдержадміністрації до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Млинівського райсуду А.П. Бандура