АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 року колегія суддів cудової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі

Головуючого судді Музичко С.Г.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М., при секретарі П'ятничук В.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський Газовий Банк» Оберемка Романа Анатолійовича на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 05 квітня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Європейський Газовий Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «СС-БЮРО», ОСОБА_6, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, звернення стягнення на предмет іпотеки та передачу його в управління,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року у задоволенні позову ПАТ «Європейський Газовий Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ТОВ «СС-БЮРО» ОСОБА_6, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, звернення стягнення на предмет іпотеки та передачу його в управління відмовлено.

В апеляційній скарзі представник уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський Газовий Банк» Оберемко Р.А. просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05.04.2016 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, в повному обсязі.

Зазначає, що суд першої інстанції однобічно і не в повному обсязі з'ясував обставини справи та суть правочину, дійсність волевиявлення його учасників, а також не дослідив обставини, що мають істотне значення для справи.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача просила відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Представник позивача просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній доводів, а рішення першої інстанції скасувати.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених в суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що підстави для визнання правочину - договору про розірвання договору іпотеки від 20.03. 2014 року - нікчемним відсутні, а тому відсутні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 22.08.2013 року між ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙБАНК» та ТОВ «СС-БЮРО» було укладено Кредитний договір № 738-220813, відповідно умов якого Банк надав Позичальнику кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з графіком погашення з загальним лімітом 45 000 000,00 гривень з процентною ставкою 25 % річних із строком повернення до 31.03.2015 року (а.с. 12-15).

Станом на 14.04.2015 року, заборгованість ТОВ «СС-БЮРО» склала 56 315 651,51 гривень.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 27.09.2013 року, між ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, № 1212-270913/І. Предметом іпотеки за даним договором є квартири 1,2,3 буд. 96, по вул.Саксаганського, в м.Києві.

В подальшому, до Кредитного договору укладались договори про внесення змін (а.с. 16,17).

Згідно із п. 4.3.1. Кредитного договору Позичальник зобов'язаний повернути Банку кредит у повному обсязі, сплатити проценти за користування кредитом, а також усі штрафні санкції та відшкодувати Банку збитки у разі їх виникнення відповідно до умов Договору та чинного законодавства.

Згідно із п. 6.2. Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, сплати процентів Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.05.2015 року у справі № 910/7624/15-г стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «СС-Бюро» на користь ПАТ «Європейський газовий банк» заборгованість по кредиту у розмірі 43 106 500 (сорок три мільйони сто шість тисяч п'ятсот) грн. 00 коп., заборгованості зі сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірі 10 748 607 (десять мільйонів сімсот сорок вісім тисяч шістсот сім) грн. 88 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 4 382 486 (чотири мільйони триста вісімдесят дві тисячі чотириста вісімдесят шість) грн. 95 коп. та пеню за несвоєчасну сплату процентів по кредиту у розмірі 1 923 985 (один мільйон дев'ятсот двадцять три тисячі дев'ятсот вісімдесят п'ять) грн. 86 коп.

20.03.2014 року Банк та ОСОБА_4 уклали договір про розірвання Договору іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, згідно умов якого сторони домовились розірвати Договір іпотеки № 1203-0908/І (а.с. 23).

Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником квартир 1,2,3 буд.96 по вул.Саксаганського в м.Києві, є ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажувід 19.08.2008року. (а.с.121- 126)

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» № 67 від 09.04.2015 року, на підставі ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», визнано нікчемним договір про розірвання Договору іпотеки, укладеного 20.03.2014 року між АТ «ЄВРОГАЗБАНК» та ОСОБА_4 (а.с. 27).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється, зокрема, у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Специфіка правовідносин, що виникають у зв'язку із застосуванням Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" полягає в тому, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів має вжити заходів з метою забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку, для чого її наділено повноваженнями, викладеними, зокрема, в ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

До цих повноважень відноситься і право на перевірку правочинів, вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

На момент перевірки договору про розірвання договору іпотеки Уповноважена особа керувалася п.1 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким встановлено, що договір неплатоспроможного банку є нікчемним, зокрема, у випадку, коли банк безоплатно відмовився від власних майнових вимог.

Однак, Уповноваженою особою не враховано ту обставину, що станом на 20 березня 2014 року, тобто на момент вчинення договору про розірвання договору іпотеки, чинне на той час законодавство, а саме Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не містив підстав для визнання нікчемним такого договору.

Зміни до Закону були внесені після вчинення договору про розірвання договору іпотеки, а тому сторони не знали і не могли знати, що наступні зміни до закону можуть вплинути на законність їх угоди.

Відповідно до ст.58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2016 року у справі № 826/25721/15 визнано протиправним та скасовано наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича № 67 від 09.04.2015 «Щодо визнання нікчемними правочину». Судом встановлено, що оскаржуваний наказ прийнятий відповідачем з перевищенням власної компетенції, оскільки станом на 09.04.2015 у ПАТ «Єврогазбанк» не діяла тимчасова адміністрація, тоді як проводилася ліквідаційна процедура, проведення якої врегульовано розділом VIII Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Уповноважена особа не мала повноважень на видання спірного наказу, адже право на перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, може бути реалізовано Уповноваженою особою виключно в період дії тимчасової адміністрації.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та ухвалив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський Газовий Банк» Оберемка Романа Анатолійовича відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді