АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/755/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Пироженко С. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівГончар Н.І., Ювшина В.І.
секретарГончар Л.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_6

представника відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_8 звернулась до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 лютого 2016 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_8 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль "Рено Магнум 440", державний реєстраційний знак НОМЕР_1, належного ОСОБА_9.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 23.10.2014 року ОСОБА_8 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме і рухоме майно, належне відповідачу.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2014 року заяву було задоволено та забезпечено позов шляхом заборони відчуження рухомого майна.

10.02.2016 року ОСОБА_8 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль "Рено Магнум 440", державний реєстраційний знак НОМЕР_1, належний ОСОБА_9.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції вірно виходив зазначив, що відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності заявлених позовних вимог. Вжиті заходи повинні застосовуватися лише у разі необхідності та повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, оскільки безпідставне звернення з такою заявою може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

В п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Разом з тим, суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням порядку, встановленого для вирішення питання про забезпечення позову, а саме помилково зазначив, що в заяві про забезпечення позову не обґрунтовані доводи, які б дали суду підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не підтверджено документально про те,що рухоме майно, дійсно зареєстроване на праві власності за відповідачем, а також не підтвердження наміри відповідача здійснити відчуження такого майна.

Поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Види забезпечення позову визначені ст. 152 ЦПК України, одним із яких є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном, здійсненні опечатування або вилученні його у боржника та переданні на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

З огляду на викладене, оскільки оскаржувана ухвалу суду постановлена з порушенням порядку, встановленого для вирішення питання про забезпечення позову, колегія суддів апеляційну скаргу задовольняє частково, у відповідності до вимог ст.312 ч.1 п.3 ЦПК України ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 лютого 2016 року у даній справі скасовує і питання про забезпечення позову передає на новий розгляд до суду першої інстанції.

Оскільки апеляційна скарга задоволена частково, колегія суддів у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, стягує з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 судові витрати в сумі 138 грн., що складають 50% сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги позивачем.

Керуючись ст.303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про поділ спільного майна подружжя - скасувати і питання про забезпечення позову передати на новий розгляд до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 судові витрати в сумі 138 грн.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :