КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1744/15-ц
Провадження №2/319/37/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 року смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Скляра С.Ю.,

при секретарі судового засідання Шипко А.В.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до Смирновської сільської ради Куйбишевського району, треті особи Реєстраційна служба Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області, Куйбишевська державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В :

17 грудня 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулись до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 грудня 2007 року помер ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок №91, розташований по вул.Миронова в с.Олексіївка Куйбишевського району Запорізької області. При цьому, житловий будинок був збудований у 1985 році, належав спадкодавцеві ОСОБА_4 і позивачеві ОСОБА_1, як подружжю, на праві спільної сумісної власності. Після відкриття спадщини частину житлового будинку успадкував ОСОБА_5, який помер 26 травня 2012 року. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є його син позивач ОСОБА_3. За життя а ні спадкодавці, а ні позивачі не оформили свої майнові права на спірний житловий будинок. Через відсутність правовстановлюючого документа на нього ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не можуть оформити речові права на нерухомість, а тому в судовому порядку прохають визнати за ними право власності на вищевказаний житловий будинок у відповідних частках.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у відповідних письмових заявах, поданих до суду, вказали про те, що вони позов підтримують та прохають задовольнити заявлені вимоги по тих підставах, які ними були викладені в позовній заяві (а.с.30,38,41,44).

Смирновська сільська рада Куйбишевського району Запорізької області, як відповідач у справі, письмово повідомила судові про те, що відповідач позов визнає, зазначені у ньому обставини ним не оспорюються (а.с.47).

З боку третіх осіб, які не заявили самостійних вимог щодо предмета спору, заперечень проти позову не надходило.

Відповідно до частини четвертої статті 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому статтею 174 цього ж Кодексу. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В судове засідання сторони, треті особи та їх представники не зявились, про дату, час та місце його проведення були повідомлені судом належним чином, до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі та участі їх представників.

Виходячи з наведеного, а також положень статей 130, 158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі.

У відповідності до вимог частини другої статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи випливає, що ОСОБА_4 у 1985 році побудовано житловий будинок №91, розташований по вул.Миронова в с.Олексіївка Куйбишевського району Запорізької області (а.с.19-28).

Разом із ОСОБА_4 у житловому будинку проживали його дружина ОСОБА_1, син ОСОБА_5 і донька ОСОБА_2 (а.с.7,9-14,22).

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР (далі Інструкція), затвердженою Міністерством комунального господарства УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56.

Згідно з пунктом 6 Інструкції не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю.

Отже, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку.

Відповідно до пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР №45/5 від 31 жовтня 1975 року, пункту 45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР №1/5 від 19 січня 1976 року, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки.

Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов'язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації.

Спірний будинок збудований у 1985 році і відповідно до технічного паспорта від 28 липня 2014 року складається з житлового будинку літера «А», прибудови літери «а» і «а1», сараїв літери «Б,Г», вбиральні літера «В», погребу літера «Д», огорожі №№1,2,3, ганку №4, козирка №5 (а.с.19-21).

Двір, в якому знаходився спірний будинок, входив до суспільної групи «Господарство робітника». Згідно долучених до справи виписок з погосподарських книг головою домогосподарства по вул.Миронова, 91 в с.Олексіївка Куйбишевського району Запорізької області був ОСОБА_4 (а.с.22-27).

Згідно зі статтею 22 Кодексу про шлюб та сімю України (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) (далі КпШС України) майно, нажите подружжям під час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя. Кожен із подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один із подружжя був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Статтею 24 КпШС України визначено вичерпний перелік майна подружжя, яке підлягає поділу.

За правилами статті 28 КпШС України у разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що спірний будинок був спільною сумісною власністю ОСОБА_4 і ОСОБА_1, як подружжя.

01 грудня 2007 року ОСОБА_4 помер в с.Олексіївка Куйбишевського району Запорізької області (а.с.15).

За правилами стст.1216-1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_4 за життя на випадок своєї смерті розпоряджень (заповітів) не робив (а.с.54).

Для придбання спадщини за правилами статті 1268 ЦК України необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно статті 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом спадкового майна ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_1 та діти син ОСОБА_5 і донька ОСОБА_2. З матеріалів справи випливає, що лише діти прийняли в установленому законом порядку спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 (а.с.52-53,56-58).

Так, 06 листопада 2008 року ОСОБА_5 і ОСОБА_2 державним нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_6 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_4, а саме на земельну ділянку, розташовану на території Смирновської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, та грошові вклади.

12 травня 2012 року ОСОБА_5 помер в с.Олексіївка Куйбишевського району Запорізької області (а.с.16).

ОСОБА_5 за життя на випадок своєї смерті розпоряджень (заповітів) не робив (а.с.55).

Згідно статті 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом спадкового майна ОСОБА_5 є його син ОСОБА_3, який в установленому законом порядку прийняв спадщину (а.с.59-61).

Так, 01 липня 2013 року ОСОБА_3 державним нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_6 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_5, а саме на земельні ділянки, розташовані на території Смирновської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Олексіївське», на недоотриману грошову компенсацію та грошові вклади.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 його діти ОСОБА_5 і ОСОБА_2, з огляду на правовий режим спірного житлового будинку, фактично набули права власності на нього в рівних частках по ? частці. Відповідно, після смерті ОСОБА_5 єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, є його син ОСОБА_3. При цьому ? частку житлового будинку слід вважати такою, що належить ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності подружжя. У зв'язку з відсутністю у спадкодавців та позивачів у справі правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно, останні позбавлені можливості оформити речові права на вказану нерухомість в інший спосіб окрім як в судовому порядку.

Суд, враховуючи вищевказані обставини справи у сукупності, дійшов висновку про достатність правових підстав для задоволення позову. При цьому, визнання відповідачем предявленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Питання про розподіл судових витрат позивачами не порушувалось.

Керуючись стст.1216-1218, 1268, 1270 ЦК України, пунктом 6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1966 року, стст.10, 11, 60, 88, 130, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилась в с.Смирнове Куйбишевського району Запорізької області, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України серії СВ №585803, виданий Куйбишевським РВ УМВС України в Запорізькій області від 03 червня 2002 року, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1) право власності на ? (одну другу) частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул.Миронова, 91 (девяноста один) в с.Олексіївка Куйбишевського району Запорізької області, який складається з житлового будинку літера «А», прибудови літери «а» і «а1», сараїв літери «Б,Г», вбиральні літера «В», погребу літера «Д», огорожі №№1,2,3, ганку №4, козирка №5.

Визнати за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, який народився в с.Вершина Друга Куйбишевського району Запорізької області, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт громадянина України серії СЮ №179774, виданий Куйбишевським РВ ГУМВС України в Запорізькій області від 03 серпня 2010 року, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, яка народилась в с.Смирнове Куйбишевського району Запорізької області, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт громадянина України серії СА №024859, виданий Куйбишевським РВ УМВС України в Запорізькій області від 09 червня 1995 року, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_3), за кожним окремо, право власності на ? (одну четверту) частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул.Миронова, 91 (девяноста один) в с.Олексіївка Куйбишевського району Запорізької області, який складається з житлового будинку літера «А», прибудови літери «а» і «а1», сараїв літери «Б,Г», вбиральні літера «В», погребу літера «Д», огорожі №№1,2,3, ганку №4, козирка №5.

Рішення суду відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.Ю.Скляр