Ухвала іменем україни 21 грудня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Червинської М.Є., суддів: Завгородньої І.М., Писаної Т.О., Мазур Л.М., Попович О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «ТІМСЕН», ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та зобов'язання вчинити певні дії; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору дійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від

22 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 21 травня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений договір купівлі продажу 95 % частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «ТІМСЕН» (далі - ТОВ «ТІМСЕН»).

Зазначали, що даний договір купівлі-продажу є нікчемним, оскільки укладений з порушенням вимог щодо нотаріального посвідчення, не в інтересах сім'ї, а тому, з урахуванням поданих уточнень позовних вимог, просили застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину.

У грудні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу 95 % частки у статутному капіталі ТОВ «ТІМСЕН» від

21 травня 2014 року, посилаючись на те, що ОСОБА_4 ухилявся від нотаріального посвідчення зазначеного договору.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 січня

2016 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено частково.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ТОВ «ТІМСЕН», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину залишено без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ТОВ «ТІМСЕН», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину задоволено частково.

Застосовано правові наслідки (двосторонню реституцію) недійсності нікчемного правочину - договору купівлі-продажу 95 % частки у статутному капіталі ТОВ «ТІМСЕН», що був укладений 21 травня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Визнано недійсним рішення загальних зборів ТОВ «ТІМСЕН» про зміну складу учасників ТОВ «ТІМСЕН», у зв'язку з переданням частки у статутному капіталі ТОВ «ТІМСЕН», рішення про затвердження нової редакції статуту ТОВ «ТІМСЕН», відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ТІМСЕН» № 01/05 від 21 травня 2014 року.

Визнано недійсним рішення загальних зборів ТОВ «ТІМСЕН» про обрання голови та секретаря зборів рішення про продаж учасником ТОВ «ТІМСЕН» ОСОБА_5 своєї частки, рішення про затвердження та підписання нової редакції статуту ТОВ «ТІМСЕН» відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ТІМСЕН» № 06-10/2 від 06 жовтня

2015 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу 95% частки у статутному капіталі ТОВ «ТІМСЕН», що був укладений 21 травня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишено без задоволення.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 22 березня

2016 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 січня

2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду Харківської області від 22 березня 2016 року, залишити в силі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 січня

2016 року.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_4- ОСОБА_7, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що договір купівлі-продажу 95 % частки у статутному капіталі ТОВ «ТІМСЕН» від 21 травня 2014 року є нікчемним, оскільки був укладений без дотримання вимог щодо нотаріального посвідчення, у зв'язку із чим на підставі ст. 216 ЦК України підлягають застосуванню наслідки недійсності нікчемного правочину.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив із його необґрунтованості.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції виходив із того, що чинним законодавством не передбачено вимог щодо укладення договору про відчуження частки у статутному капіталі з обов'язковим нотаріальним посвідченням, а тому відсутні підстави для висновку про нікчемність оспорюваного договору. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 не підлягають задоволенню з підстав того, що договір купівлі-продажу 95 % частки у статутному капіталі ТОВ «ТІМСЕН» є чинним, укладений відповідно до діючого законодавства у письмовій формі та додаткового визнання дійсним в судовому порядку не потребує.

Колегія суддів не може погодитись із зазначеними висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 21 травня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено у простій письмовій формі договір купівлі продажу 95 % частки у статутному капіталі

ТОВ «ТІМСЕН».

На підставі зазначеного договору, загальними зборами учасників

ТОВ «ТІМСЕН» 21 травня 2014 року та 06 жовтня 2015 року було прийнято рішення про зміну складу учасників ТОВ «ТІМСЕН», у зв'язку з переданням частки у статутному капіталі ТОВ «ТІМСЕН»; про затвердження нової редакції статуту ТОВ «ТІМСЕН»; про обрання голови та секретаря зборів, про продаж учасником ТОВ «ТІМСЕН», ОСОБА_5 своєї частки, про затвердження та підписання нової редакції статуту ТОВ «ТІМСЕН» відповідно до протоколів загальних зборів ТОВ «ТІМСЕН»

від 21 травня 2014 року № 01/05 та від 06 жовтня 2015 року № 06-10/2.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі, зокрема справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

У разі встановлення підвідомчості (підсудності) справ цієї категорії суди повинні керуватися поняттям корпоративних прав, яке подано (наведено) у ч. 1 ст.167 ГК України, згідно з якою корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Таким чином, купівля-продаж частки у статутному капіталі товариства означає відчуження сукупності корпоративних прав та обов'язків, пов'язаних з участю особи в товаристві, серед яких, зокрема, право на управління товариством, на отримання частини прибутку від діяльності товариства. Особа, яка придбала частку у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю у встановленому порядку, одночасно отримує право на участь у вказаному товаристві.

Оскільки спір виник щодо купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ТІМСЕН», що пов'язано з розпорядженням корпоративними правами, тому спір є корпоративним, а отже, справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року (справа № 6-457цс16).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 340 ЦПК України судові рішення підлягають скасуванню в касаційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених ст. 205 цього Кодексу

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 340, 343-345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 січня

2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 22 березня

2016 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «ТІМСЕН», ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та зобов'язання вчинити певні дії; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору дійсним закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

Л.М.Мазур

Т.О.Писана

О.В.Попович