печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

11 листопада 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Москаленко К.О.,

при секретарі Ольховській М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-будівельна компанія «Інтербудінвест» про стягнення штрафних санкцій.

В С Т А Н О В И В :

16.06.2015 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, просить стягнути з ТОВ «Інженерно-будівельна компанія «Інтербудінвест» на свою користь суму заборгованості в розмірі 614 373 грн. 83 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Оболонського районного суду.Києва у справі №8/756/35/13 від 15.10.2013 скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м.Києва від 06.12.2012 у цивільній справі №22/2605/2792/12 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Інженерно-будівельна компанія «Інтербудінвест», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватне акціонерне товариство «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», Українська спеціальна науково-реставраційна проектно-будівельно-виробнича корпорація «Укрреставрація», про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав та застосування наслідків недійсності правочину. Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Інженерно-будівельна компанія «Інтербудінвест», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватне акціонерне товариство «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», Українська спеціальна науково-реставраційна проектно-будівельно-виробнича корпорація «Укрреставрація», про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав та застосування наслідків недійсності правочину задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу майнових прав від 23.02.2011 №29-а-23, укладений між ТОВ «Інженерно-будівельна компанія «Інтербудінвест» та ОСОБА_3 Застосовано наслідки недійсності договору купівлі-продажу майнових прав від 23.02.2011 №29-а-23, укладеного між ТОВ «Інженерно-будівельна компанія «Інтербудінвест» та ОСОБА_3, стягнувши з ТОВ «Інженерно-будівельна компанія «Інтербудінвест» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 749 557 грн. 80 коп. та судовий збір у сумі 4 939 грн. 50 коп. та витрати позивача, пов'язані з явкою до суду та з залученням свідка, у сумі 3 888 грн. 09 коп. Однак, вказане рішення суду відповідачем не виконано, у зв'язку з чим, позивач просить на підставі ст.625 ЦК України стягнути вказані суми, розраховані останнім за період з 09.11.2013 по 13.06.2015.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини та підстави, просив збільшити розмір позовних вимог, а саме, стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 51 603 грн. 93 коп. та інфляційні втрати в розмірі 620 591 грн. 83 коп., що разом складає 672 195 грн. 76 коп. за період з 09.11.2013 по 15.02.2016 та витрати, пов'язані з розглядом справи та задовольнити позов в повному обсязі. Додатково до викладеного зазначив, що виконавчі листи з примусового виконання вказаного рішення Оболонського районного суду м.Києва повернуті стягувачу без виконання у зв'язку з відсутністю у боржника майна та коштів, на які можливо звернути стягнення.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання уповноваженого представника не направив, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без участі представника до суду не надходило.

Суд на підставі ч.4 ст. 169, ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на відсутність заперечень позивача, визнавши причини неявки відповідача, який не направив до суду свого уповноваженого представника, неповажними, визнав можливим провести заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи.

Суд, заслухавши позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Оболонського районного суду.Києва у справі №8/756/35/13 від 15.10.2013 скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м.Києва від 06.12.2012 у цивільній справі №22/2605/2792/12 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Інженерно-будівельна компанія «Інтербудінвест», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватне акціонерне товариство «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», Українська спеціальна науково-реставраційна проектно-будівельно-виробнича корпорація «Укрреставрація», про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав та застосування наслідків недійсності правочину. Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Інженерно-будівельна компанія «Інтербудінвест», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватне акціонерне товариство «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», Українська спеціальна науково-реставраційна проектно-будівельно-виробнича корпорація «Укрреставрація», про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав та застосування наслідків недійсності правочину задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу майнових прав від 23.02.2011 №29-а-23, укладений між ТОВ «Інженерно-будівельна компанія «Інтербудінвест» та ОСОБА_3 Застосовано наслідки недійсності договору купівлі-продажу майнових прав від 23.02.2011 №29-а-23, укладеного між ТОВ «Інженерно-будівельна компанія «Інтербудінвест» та ОСОБА_3, стягнувши з ТОВ «Інженерно-будівельна компанія «Інтербудінвест» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 749 557 грн. 80 коп. та судовий збір у сумі 4 939 грн. 50 коп. та витрати позивача, пов'язані з явкою до суду та з залученням свідка, у сумі 3 888 грн. 09 коп. Дане рішення суду набрало законної сили 08.11.2013 (а.с.66-69 )

На підставі вказаного рішення суду Оболонським районним судом м.Києва позивачу були видані два виконавчі листи №8/756/35/13.

Постановами старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_4 від 17.06.2016 вказані виконавчі листи №8/756/35/13 з примусового виконання вказаного рішення Оболонського районного суду м.Києва про стягнення з ТОВ «Інженерно-будівельна компанія «Інтербудінвест» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 749 557 грн. 80 коп. та судового збору у сумі 4939 грн. 50 коп. та витрат позивача, пов'язаних з явкою до суду та з залученням свідка, у сумі 3 888 грн. 09 коп. повернуті стягувачу ОСОБА_1 без виконання у зв'язку з відсутністю у боржника майна та коштів, на які можливо звернути стягнення. (а.с.165, 166)

Відповідно до статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 цього Кодексу і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та поширює свою дію на всі види зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При розгляді справ про стягнення грошових коштів у зв'язку з невиконанням або порушенням строків виконання рішень судів, за що ст. 625 ЦК України передбачена цивільно-правова відповідальність слід з'ясувати: чи існує зобов'язання між сторонами, чи це зобов'язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов'язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті.

Передбачена статтею 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством.

У даній справі спір виник з приводу невиконання рішення суду про застосування наслідків недійсності правочину, що не є грошовим зобов'язанням в розумінні ст. 625 ЦК України.

Таким чином, оскільки спірні правовідносини виникли у зв'язку з виконанням судового рішення, то до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі № 6-2759цс15.

За вказаних обставин посилання позивача на положення ст. 625 ЦК України, які, на його думку, підлягають застосуванню до спірних правовідносин є безпідставними, оскільки грунтуються на власний розсуд та суб'єктивному тлумаченні положень ст. 625 ЦК України.

Виходячи з встановлених судом обставин справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв'язку з їх безпідставністю та необгрунтованстю.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати стягненню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 625 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 61, 169, 212, 213, 215, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-будівельна компанія «Інтербудінвест» про стягнення штрафних санкцій - відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Печерського

районного суду міста Києва К.О. Москаленко