Справа № 226/3594/15-ц
Провадження № 2/226/42/2016
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2016 року м.Димитров

Димитровський міський суд Донецької області у складі :

головуючого судді Коваленко Т.О.,

за участі секретаря Трифонової І.О.,

учасники судового провадження:

позивач ОСОБА_1 (відсутня),

представник позивача ОСОБА_2,

представник відповідача ОСОБА_3 (відсутня),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Димитров Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно до відповідача ОСОБА_4 міської ради, і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 11 травня 2005 року по теперішній час вона постійно мешкає в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1. Власником квартири був ОСОБА_5 Вона мала намір придбати дану квартиру у ОСОБА_5 Її мати, ОСОБА_6 від її імені сплатила ОСОБА_5 за квартиру 200 євро. Від того дня вона вселилася в квартиру і мешкає в ній з даного часу. Укласти договір купівлі-продажу у встановленій законом формі з ОСОБА_5 вона не мала можливості, оскільки він постійно мешкав в смт. Межова Дніпропетровської області. 24.10.2005 р. ОСОБА_5 загинув в результаті нещасного випадку. Про наявність спадкоємців у ОСОБА_5 їй нічого не відомо, однак протягом всього часу ніхто з можливих спадкоємців інтересу до квартири не виказував. З травня 2005 р. і до теперішнього часу, тобто 10 років 7 місяців, вона безперервно володіє вказаною квартирою. Факт володіння вказаною квартирою підтверджується тим, що вона постійно проживає в ній, здійснює необхідний догляд та ремонт квартири, сплачує комунальні послуги. Вважає, що вона набула право власності на вказану квартиру за набувальною давністю. Просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2 за набувальною давністю.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позивача підтримав у повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у позовній заяві, просив суд задовольнити вимоги позову у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_7, який є сусідом позивача та знайомий з нею вже 20 років суду показав, що у спірній квартирі раніше проживала мати ОСОБА_1, після її смерті проживає сама ОСОБА_8. Проживає приблизно 10-11 років. ОСОБА_8 та її мати цю квартиру купили у власника квартири, якого він візуально бачив, але особисто знайомий не був. Він потім проживав або у Демуріно, або Чапліно. Позивач протягом всього часу проживала у квартирі і проживає до цього часу. Він їй допомагав робити ремонт. бачить її часто приблизно два, три рази на тиждень.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що позивач ОСОБА_1 його кума. Знайомі з нею з 1994 року, коли в нього народилась дитина, хрещеною матір*ю якого і стала позивач. вони дружать, ходять у гості один до одного приблизно один, два рази на тиждень. Позивач йому казала, що приблизно в 2005 році, коли помер її батько, її мати купила квартиру. В цій квартирі він був неодноразово, їх будинки розташовані перпендикулярно один до одного. Перший раз в гостях у позивача був приблизно років 10 тому. Протягом цього часу вікторія постійно проживала у цій квартирі. Чоловіка за прізвищем ОСОБА_5 він не знає. Позивач казала, що вона сплачує за цю квартиру комунальні послуги, що одній без чоловіка це робити важко. Останній раз бачив позивача у листопаді 2015 року.

Позивач та представник відповідача до судового засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач на задоволенні позовних вимог наполягає, представник проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд вважає, що у справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, тому немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з*явились до суду та розглянути справу за відсутності позивача та представника відповідача.

Дослідивши надані суду докази у їх сукупності, суд вважає встановленими у даному судовому провадженні наступні обставини.

За реєстраційними даними Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_4 міської ради до 1 січня 2013 року квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_5 згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою 14 травня 1996 року, реєстр; 639. Станом на 31 грудня 2015 року відомості щодо права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження за адресою нерухомого майна: квартира АДРЕСА_3 у Державних реєстрах речових прав на нерухоме майно, прав власності на нерухоме майно, заборон відчуження об*єктів нерухомого майна та іпотек відсутні, що підтверджується інформацією КП «БТІ» від 30 листопада 2015 року № 179, копіями договору купівлі-продажу квартири від 14 травня 1996 року, технічного паспорту та інформаційною довідкою № 51343265 від 31 грудня 2015 року з відповідних Державних реєстрів (а.с. 5-6, 9, 25, 47).

11 травня 2005 року ОСОБА_6, яка доводиться матір*ю позивачу ОСОБА_1 (а.с. 10) передала ОСОБА_5 200 євро, про що ним видана відповідна розписка (а.с. 7).

23 жовтня 2005 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер у селищі Межова Межівського райну Дніпропетровської області, що підтверджується актовим записом про смерть № 139 від 24 жовтня 2005 року (а.с. 33).

За даними державного нотаріуса ОСОБА_4 державної нотаріальної контори, наданими станом на 22 грудня 2015 року, на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5, померлого 24 жовтня 2005 року, згідно даних Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 42536030 від 22 грудня 2015 року спадкова справа не відкривалась. Заповіти від імені ОСОБА_5 не посвідчувались (а.с. 41-43).

Ухвалою від 24 листопада 2015 року державного нотаріуса Межівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області було зобов*язано надати суду докази, а саме інформацію чи заводились спадкові справи після смерті відповідача ОСОБА_5, необхідні для розгляду по суті вищезазначеної справи. За інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (напрямки діяльності/нотаріат/список державних нотаріусів Дніпропетровської області) у списку державних нотаріусів Дніпропетровської області зазначено, що обов*язки Межівської ДНК виконує Васильківська державна нотаріальна контора, саме якій і було направлено ухвалу суду для виконання. Судом були прийняті всі заходи для отримання інформації щодо наявності або відсутності спадкових справ після смерті відповідача від державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори, у тому числі повторного направлення запиту, ухвали суду для виконання, притягнення двічі до відповідальності за адміністративне правопорушення за частиною першою статті 1853 Кодексу України про адміністративні правопорушення державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори та звернення до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 20-22, 48, 55-59, 64-65, 67-68, 71-72), але запитані судом дані надані не були, у зв*язку з чим дану справу суд розглядає на підставі наявних у справі доказів (а.с. 61).

Позивач ОСОБА_1 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2, але за даними ПП «Домінант-Сервіс» від 2 листопада 2015 року ОСОБА_1 без реєстрації з 2005 року проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11, 36). Факт проживання позивача у наведеній квартирі не менш ніж 10 років підтвердили в судовому засіданні також свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_9

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

При вирішенні даної справи суд враховує, що позивач є добросовісним набувачем спірної квартири, оскільки при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності, вважаючи, що придбала квартиру у власника, володіла спірною квартирою відкрито, не приховувала факт знаходження майна в її володінні, володіла спірною квартирою безперервно, починаючи з травня 2005 року і цей строк не переривався. Крім того, здійснювала заходи щодо збереження майна, покращення його стану шляхом виконання ремонтних робіт та несла витрати на оплату комунальних послуг на утримання спірної квартири, у зв*язку з чим суд вважає, що позивач довела факт набуття нею права власності на спірну квартиру за набувальною давністю.

Визнання права власності на спірну квартиру за позивачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв*язку з чим вимоги про визнання права власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_3 підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі статей 328, 344 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 11, 57, 208, 209, 212, 213-218 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_10 Павлівни до ОСОБА_4 міської ради про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3 за набувальною давністю.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О.Коваленко