Справа № 219/2299/16-ц
Провадження №2-о/219/227/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

в складі : головуючогосудді ОСОБА_1,

при секретарі Лісановій М.В.,

за участю: представника заявника ОСОБА_2,

представників заінтересованої особи Бахмутської міської ради ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника заінтересованої особи ОСОБА_5 ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут Донецької області справу за заявою ОСОБА_7, заінтересовані особи Бахмутська міська рада, ОСОБА_5 про встановлення юридичного факту, -

встановив:

16.03.2016 року заявник ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, в якій просив встановити факт, що він дійсно проживав однією сімєю з ОСОБА_8 у період з 2008 року по 09 січня 2016 року, тобто по дату її смерті за адресою: вул. Чайковського, 105/50 в м. Артемівську Донецької області. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_8 19.12.1983 року отримала ордер на право зайняття квартири за вказаною адресою. На момент отримання ордеру разом з нею також проживав її син ОСОБА_9, який помер 09 серпня 2013 року. 09 січня 2016 року ОСОБА_8 померла. Заявник у своїй заяві вказує, що ще за життя його цивільна дружина написала на імя начальника Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради заяву, в якій просила оформити передачу зазначеної квартири в приватну власність. Вказану заяву вона передала до ПП «ВІЛС», яке здійснює обслуговування даного жилого будинку. Проте в подальшому ОСОБА_8 захворіла і заявнику невідомо, яке рішення щодо приватизації квартири було прийняте. Також заявник зазначає, що він не був зареєстрований у зазначеній квартирі і його подальше проживання в ній буде залежати від встановлення даного факту. Він є пенсіонером за віком і проживати йому, окрім як в цій квартирі більш ніде. На підтвердження обставин викладених у своїй заяві додає спільні фотокартки з ОСОБА_8, медичну амбулаторну картку, яка підтверджує, що він перебував на обліку в лікарні за даною адресою, наявність у нього свідоцтва про смерть ОСОБА_8 та її сина, яких він особисто поховав, ордер на цю квартиру, також вказує, що факт його проживання в квартирі, сплату ним витрат за комунальній послуги та придбання побутової техніки, проведення у ній ремонту можуть підтвердити свідки сусіди. Як вказано у заяві, на підтвердження цього факту він має акт ПП «ВІЛС» про те, що він дійсно проживав разом з ОСОБА_8 у вказаній квартирі у період з 2008 року по день її смерті 09 січня 2016 року. На теперішній час у спірній квартирі ніхто не зареєстрований.

Заявник у судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутності за участі його представника .

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав повністю з підстав, викладених у заяві, і суду пояснив, що заявнику вказаний період до часу смерті ОСОБА_8 проживав разом з нею в квартирі за адресою: м. Артемівськ Донецької області, вул. Чайковського, 105/50 і встановлення вказаного ним факту потрібне для подальшого визнання за заявником права користування спірною квартирою.

Представники заінтересованої особи Бахмутської міської ради заяву не визнали повністю і суду пояснили, що дійсно ОСОБА_8 отримала ордер на право зайняття вказаної квартири разом зі своїм сином, який помер в 2013 році. Заява ОСОБА_8 до Управління муніципального розвитку щодо передачі даного помешкання у приватну власність не надходила. Вказана квартира не приватизована та є комунальною власністю територіальної громади. Заявник не був в ній зареєстрований, доказів щодо його вселення у цю квартиру, а також доказів щодо безпідставної відмови у його реєстрації немає, тобто після смерті основного наймача він там проживає без достатніх правових підстав.

Заінтересована особа ОСОБА_5 до суду не зявився, надав заяву, у якій просить суд слухати справу у його відсутності за участі його представника.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_5 ОСОБА_6 також вимоги заяви не визнав та вказав, що у даному випадку є спір про право, тому заяву слід залишити без розгляду.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що дану заяву необхідно залишити без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

В порядку окремого провадження можуть бути встановлені лише ті факти, що мають безспірний характер та виключають спір про право цивільне.

За правилами ч.6 ст.235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму ВСУ №15 від 25.05.98 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розяснено, що у разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту повязане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник просить встановити факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. При цьому із поданої заяви та пояснень у суді встановлено, що цей факт він бажає встановити для вирішення питання щодо визнання за ним права користування спірною житловою квартирою.

Згідно ст. 9 ЖК України, «Громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше ніж на підставах і в порядку передбаченому законом.

Разом з тим справи про визнання права користування житловим приміщенням розглядаються у позовному провадженні,а не у окремому провадженні.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що встановлення вказаного факту передбачає спір про право. Суд також враховує, що саме по собі встановлення даного факту саме для вирішення питання про визнання права користування жилим приміщенням не призведе у даному випадку до настання бажаних для заявника правових наслідків щодо отримання житлових прав, оскільки визнання права користування житловим приміщенням повинне бути розглянуте у позовному провадженні.

Частиною четвертою статті 256 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

В зв'язку з цим заява підлягає залишенню без розгляду відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4ст. 256, ст. ст. 208 210, 235 ЦПК України, ст. ст. 9, 31, 64, 65 ЖК України суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_7, заінтересовані особи Бахмутська міська рада, ОСОБА_5 про встановлення юридичного факту - залишити без розгляду.

Розяснити заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення, а ухвала, постановлена без участі особи, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П. Харченко