справа № 216/2202/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2016 року. Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого судді - Биканова І.Р.

при секретарі - Рашник С.В.

за участю позивача - Рассомаха С.А.

прокурора - Тютеревої Є.Є.

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу справу за позовом Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м Кривого Рогу до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та накладення заборони на відчуження житла,-

В С Т А Н О В И В:

09.04.2015 р. представник Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м Кривого Рогу звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та накладення заборони на відчуження житла.

В обґрунтування позову вказує, що ОСОБА_3 з 27.10.2000 р. по 28.07.2005 р. перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 Після розірвання шлюбу у ОСОБА_3 народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківство було визнано ОСОБА_2 Відповідачі ухиляються від виконана батьківських обов'язків по вихованню, навчанню та утриманню малолітньою сина, не піклуються про його фізичний та духовний розвиток. Згідно наказу від 11.11.2010 р. малолітній ОСОБА_6 перебуває на обліку в службі у справах дітей виконкому районної у місті раді як такий, що опинився у складних життєвих обставинах. ОСОБА_3 не працює, зловживає спиртними напоями, з квітня 2013 р. перебуває на обліку у наркологічному кабінеті Центрально-Міського району ОКЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер», постановою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 15.04.2013 р. притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП - ухилення від виконання батьківських обов'язків, а вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 12.11.2014 р. була засуджена за скоєння злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 80 годин. Через вживанням ОСОБА_3 спиртних напоїв 14.03.2013 р. малолітнього ОСОБА_6 було влаштовано до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради, однак, враховуючи ті обставини, що ОСОБА_3 пройшла курс лікування від вживання спиртних напоїв, 22.05.2013 р. дитину було повернуто на виховання в сім'ю. Станом на 23.03.2015 р. ОСОБА_3 знову почала вживати спиртні напої та ухилятися від виконання батьківських обов'язків по вихованню сина, до закладу освіти приходить у нетверезому стані, агресивно поводить себе по відношенню до педагогів. У зв'язку з небажанням дитини повертатися додому, 27.02.2015 р. малолітнього ОСОБА_6 знову було влаштовано до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради. За час перебування дитини у вказаному закладі остання жодного разу дитину не відвідала, до служби у справах дітей виконкому районної у місті ради з питанням повернення сина на виховання в сім'ю не зверталась. Батько дитини ОСОБА_2 з 2006 р. з сином не проживав, його вихованням і навчанням не займається, мотивуючи це складним матеріальним становищем та відсутністю власного житла.

Згідно довідки, наданої Центрально-Міським PB ГУ ДМС України Дніпропетровській області малолітній ОСОБА_6 зареєстрований з адресою: АДРЕСА_1, та має право користування зазначеним жилим приміщенням.

Представник позивача Рассомаха С.А. в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, пояснила, що дитина в даний час продовжує знаходитися в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради, а відповідач ОСОБА_3 почала навідуватися до сина лише після звернення до суду з позовом. Батько дитини - ОСОБА_2 з 2006 р. не проживає з дитиною, не виконує ніяких батьківських обов'язків відносно сина.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що він займається вихованням сина, однак так як його мати хворіє він не може забрати дитину до себе жити. Він згоден платити аліменти, але просить не позбавляти його батьківських прав. ОСОБА_3 вживає алкоголь, але не систематично, йому відомо, що її співмешканець вживає наркотичні засоби.

Відповідач ОСОБА_3 суду пояснила що позов не визнає, вона дійсно перебуває на обліку у лікаря нарколога, однак вже три місяці як не вживає алкоголь. В даний час вона не працює, але її батько їй матеріально допомагає. Її син гарно навчається, хоче додому.

Прокурор Тютерева Є.Є. в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 являються батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження - а.с.5, згідно наказу служби у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради м.Кривого Рогу від 11.11.2010 р. № 165-П, малолітнього ОСОБА_6 поставлено на облік, як дитину яка опинилася у складних життєвих обставинах - а.с.13, а починаючи з 15.03.2013 р. по 22.05.2013 р., та з 27.02.2015 р. по теперішній час дитина знаходиться в Комунальному закладі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради, що підтверджується довідкою від 15.03.2013 р. № 33, довідкою від 17.03.2015 р. № 74 - а.с.17,23,51.

З довідки КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» від 12.03.2015 р. № ІІ/177, вбачається, що ОСОБА_3 знаходиться на обліку в наркологічному кабінеті з психічними розладами, які утворилися в результаті вживання алкоголю - а.с.14, вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 12.11.2014 р., ОСОБА_3 засуджено за ст.185 ч.1 КК України до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт - а.с.16.

Криворізька загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів № 1 зверталася до служби у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради м.Кривого Рогу 24.02.2015 р. та 23.03.2015 р. з клопотаннями про позбавлення батьківських прав відповідачів, оскільки ОСОБА_3 не працює, вихованням сина не займається, не цікавиться його навчанням, за сином до школи приходить в нетверезому стані. При спілкуванні з дитинною було з'ясовано, що хлопчик боїться знаходитися з матір'ю коли та нетвереза, тому що вона його б'є. ОСОБА_2 за час навчання жодного разу не відвідав школу, навчанням сина не цікавиться, місцезнаходження його невідоме - а.с.20-22.

Висновком виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, як органу опіки та піклування, встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 самоусуваються від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню сина ОСОБА_6, не виконують обов'язків по вихованню, навчанню та утриманню дитини, не піклуються про фізичний та духовний її розвиток. ОСОБА_3 ніде не працює, зловживає спиртними напоями, ОСОБА_2 з 2006 р. не проживає з сином, бажання повернути його в сім'ю немає, мотивуючи складним матеріальним становищем, в зв'язку з чим вважають задоцільне позбавити батьківських прав відповідачів відносно малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 - а.с.49-50.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що з січня 2014 р. по травень 2015 р. працював дільничним, обслуговував територію будинку АДРЕСА_1. За весь час його роботи на ОСОБА_3 неодноразово надходили скарги від мешканців будинку, стосовно того, що остання перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння порушує громадський порядок в будинку, остання притягувалася до адміністративної відповідальності. Крім того, йому відомо, що ОСОБА_3 закривала самого сина в квартирі на дві доби.

Свідок ОСОБА_8 лікар-нарколог, пояснила, що з ОСОБА_3 познайомилася в 2013 р. коли та поступила на лікування в психоневрологічний диспансер, було встановлено діагноз - хронічний алкоголізм, остання дуже агресивна, емоційна. Протягом 2013 р. ОСОБА_3 систематично відвідувала наркологічний кабінет, в 2014 р. - рідше приходила, а в 2015 р. - була лише два рази. Зараз видно, що остання зловживає спиртними напоями, крім того вони володіють інформацією, що протягом минулого тижня ОСОБА_3 вживала спиртні напої. Свідок ОСОБА_9 пояснила, що працює вчителем в Криворізькій загальноосвітній школі-інтернат І-ІІ ступенів № 1, починаючи з лютого 2014 р. ОСОБА_3 неодноразово приходила до школи забирати дитину в стані алкогольного сп'яніння, дитина відмовлялася з нею йти додому, пояснюючи це тим, що вона його б'є і вдома немає що їсти, остання виштовхувала дитину з парти, доводилося викликати працівників міліції та діда дитини, щоб той забрав хлопчика додому.

Свідок ОСОБА_10, пояснив, що з 2005 р. працює дільничним, за місцем мешкання ОСОБА_3 виїжджав систематично, в зв'язку зі скаргами сусідів стосовно того, що остання перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння порушує громадський порядок в будинку, двічі виїжджав на виклики сусідів в кінці 2015 р. та один раз в січня 2016 р. ОСОБА_3 постійно перебуває в стані алкогольного сп'яніння, бачив як вона в такому стані йшла з дитиною, висловлювалася в адресу сина нецензурними словами.

Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України визначено, що батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України - батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров'я та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, поясненнями представника позивача, свідків, що відповідачі ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, в зв'язку з чим, суд вважає, що є всі законні підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6 та стягнення аліментів на його утримання до досягнення повноліття.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 248 СК України дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала.

У відповідності до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 - а.с.99.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в інтересах малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою захисту його житлових прав необхідно накласти заборону на відчуження вищезгаданої квартири.

Судовий збір згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути солідарно з відповідачів на користь держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.150, 164, 180-182,184,284 СК України, ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 10, 27, 31, 60, 79, 84, 88, 169, 212-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заявуВиконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м Кривого Рогу до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та накладення заборони на відчуження житла - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, який народився в с.Матвіївка, м.Миколаєв, Миколаївської області, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, індивідуальний ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, яка народилася в м.Миколаїв, Миколаївської області, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з кожного, починаючи з 09.04.2015 р. на утримання сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його повноліття на користь опікуна, прийомних батьків, або батьків-вихователів.

Накласти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3, право користування якою має ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, який народився в с.Матвіївка, м.Миколаєв, Миколаївської області, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, індивідуальний ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, яка народився в м.Миколаїв, Миколаївської області, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1, судовий збір в сумі 246 грн. 60 коп. на користь держави.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційну скаргу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: