У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Кесаревої Галини Ігорівни на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 07 липня 2016 року, ухвала апеляційного суду Чернівецької області від 25 жовтня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 02 лютого 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ УкрСиббанк») та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 0, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 140 000 доларів США зі сплатою 13,9 % річних на строк до 21 лютого 2018 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань між банком та ОСОБА_4 22 лютого 2008 року було укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній поручився перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за вказаним кредитним договором у солідарному порядку.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», який є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» набуло права вимоги за кредитним договором № 0 від 22 лютого 2008 року.

Посилаючись на те, що позичальник ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 02 липня 2015 року у неї виникла заборгованість у розмірі 7 446 487 грн 20 коп., з яких: 2 793 370 грн 13 коп.- заборгованість за кредитом; 3 287 371 грн 34 коп.- заборгованість за процентами; 1 275 891 грн - пеня; 45 745 грн 47 коп.- 3 % річних від простроченої заборгованості по тілу кредиту; 44 109 грн 26 коп.- 3% річних від простроченої заборгованості за процентами, позивач просив стягнути указану заборгованість з відповідачів в солідарному порядку.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 07 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 25 жовтня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, представник ПАТ «Дельта Банк» - КесареваГ.І. просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» ВССУ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та судовими рішеннями, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк», суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що вимоги про стягнення заборгованості позивачем заявлено після спливу позовної давності.

Відповідно до статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 610, 611 ЦК України).

Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

У справі встановлено, що сторони визначили як строк дії кредитного договору - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за кредитами та процентами за користування ними, кінцевий строк повернення кредиту - до 21 лютого 2018 року так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252 - 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ПАТ «Дельта Банк».

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду попередніх інстанцій.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Кесаревої Галини Ігорівни на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 07 липня 2016 року, ухвала апеляційного суду Чернівецької області від 25 жовтня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович