Номер провадження: 22-ц/785/4608/16
Головуючий у першій інстанції Дорош В. В.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Калараш А.А., Процик М.В.,

за участю секретаря - Сідлецької Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» на ухвалу Ананьївського районного суду Одеської області від 18 березня 2016 року про відстрочення виконання рішення суду,

встановила:

Повторним заочним рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 14.09.2015 р. стягнуто з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (далі - Банк) заборгованість за кредитним договором № R7В від 25.06.2012 р., станом на 24.09.2014 р., у розмірі - 369 216,88 грн. та судовий збір у сумі - 3 654,00 грн..

Ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 18.03.2016 р., з врахуванням ухвали цього ж суду від 28.03.2016 р. про виправлення описки, заява ОСОБА_4 від 05.02.2016 р. про надання відстрочки виконання рішення суду задоволена.

Відстрочено до грудня 2016 р. включно виконання повторного заочного рішення Ананьївського районного суду від 14.09.2015 р..

В апеляційній скарзі Банк просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_4 про відстрочення виконання рішення суду. Банк посилається на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Представник Банку в судовому засіданні підтримала викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася. Про час і місце розгляду справи, відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, сповіщена належним чином. Причини неявки не повідомила. Письмових заперечень на апеляційну скаргу, заяв та клопотань не надала.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Постановляючи ухвалу про відстрочку виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені ОСОБА_4 обставини, зокрема тяжке фінансове положення у зв'язку з пенсійним віком, знаходження на її утриманні малолітньої онуки, яка потребує постійного догляду у зв'язку з тривалою хворобою, є обґрунтованими і достатніми для задоволення заяви (а. с. 220 - 220 зворотня сторона).

Колегія суддів вважає, що погодитися з такими висновками суду не можна, цих висновків суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Статтею 373 ЦПК передбачено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) і у виняткових випадках може відстрочити виконання рішення.

У заяві ОСОБА_4 просила відстрочити виконання рішення суду до 01.03.2018 р.. Посилалася на те, що вона отримує пенсію, інших доходів не має. На її утриманні знаходиться малолітня онука, мати якої постійно працює. У її власності знаходиться 1/3 ч. житлового будинку, в якому вона мешкає. Іншого житла вона не має. У випадку відстрочення виконання рішення онука вилікується, тому вона зможе знайти роботу і з заробітної плати зможе погасити борг (а. с. 199 - 200).

Під відстрочкою виконання рішення розуміється перенесення строку його виконання на новий строк, визначений судом.

Разом з тим, в ухвалі суду першої інстанції вказується «…Відстрочити строком до грудня 2016 р. включно виконання рішення…». Таким чином, суд не конкретизував новий визначений судом строк виконання рішення суду.

Крім того, обмежившись посиланням на обґрунтованість заяви ОСОБА_4, суд першої інстанції не надав оцінки наявності/відсутності особливих або виняткових обставин: відсутності доказів опікунства заявниці над її онукою; наявність матері онуки; постійного характеру знаходження заявниці на пенсії; отримання кредиту ОСОБА_4, вже знаходячись на пенсії.

Таким чином, доводи апелянта про те, що обставини, на які посилається ОСОБА_4, не є винятковими і не можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення суду є обґрунтованими.

За правилами п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія судів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_4 про відстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь Банку судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі - 1 378,00 грн..

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 313, 315, 317, 319, 373 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» - задовольнити.

Ухвалу Ананьївського районного суду Одеської області від 18 березня 2016 року про відстрочення виконання рішення суду - скасувати. Постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відстрочення виконання повторного заочного рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 14 вересня 2016 року - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (номер картки фізичної особи-платника податків - НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» судовий збір у сумі - 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп..

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

М. В. Процик