Номер провадження: 22-ц/785/6299/16
Головуючий у першій інстанції Кравчук Т. С.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Калараш А.А., Коротков В.Д.,

за участю секретаря - Сідлецької Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2016 року,

встановила:

У січні 2015 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила: 1) скасувати накази директора товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» (далі - ТОВ) від 24.12.20014 р. за № 1385-к та № 18-д; 2) поновити її на роботі на посаді головного бухгалтера ТОВ; 3) стягнути з ТОВ на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позивачка у позові зазначала, що 02.03.1999 р. була прийнята на роботу до ТОВ на посаду заступника головного бухгалтера. Наказом директора ТОВ від 21.02.2001 р. № 21к її було переведено на посаду головного бухгалтера ТОВ.

Наказом директора ТОВ від 24.12.2014 р. № 1385-к її було звільнено з посади головного бухгалтера ТОВ з 24.12.2014 р. у зв'язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, покладених на неї правилами трудового розпорядку, на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Звільнення вважає незаконним. Підставою для звільнення став факт поширення комерційної таємниці ТОВ, а саме нібито передача нею стороннім особам копії договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ64/2103/013. В результаті чого копія вказаного договору була розміщена у мережі Інтернет. Разом з тим, в результаті службової перевірки встановлено, що доступ до вказаного договору мали п'ять працівників ТОВ. Службовою перевіркою не було встановлено особу, яка передала договір стороннім особам. В наказах відсутні посилання на докази розповсюдження договору в Інтернеті саме нею. Пункт 2.6 посадової Інструкції головного бухгалтера ТОВ, на порушення якого є посилання в наказі, не відноситься до ситуації, яка склалася, оскільки стосується належного оформлення бухгалтерських документів при їх передачі до архіву.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2015 р. у задоволенні позову ОСОБА_4 було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29.08.2015 р. апеляційна скарга ОСОБА_4 була відхилена.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2015 р. залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.02.2016 р. касаційна скарга ОСОБА_4 була задоволена частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2015 р. та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 29.08.2015 р. було скасовано.

Справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, касаційний суд вказав, що не було з'ясовано чи мало місце порушення саме ОСОБА_4 положень внутрішніх документів ТОВ і чи дійсно саме ці дії стали причиною розповсюдження комерційної інформації. При цьому не з'ясовано чи має п. 2.6 посадової інструкції головного бухгалтера ТОВ відношення до ситуації, яка склалася. Не з'ясовано, які саме дії ОСОБА_4 стали причиною розповсюдження комерційної інформації підприємства з огляду на те, що до договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ64/2103/013 мали місце щонайменше п'ять працівників підприємства.

При новому розгляду справи ОСОБА_4 уточнила свої вимоги в частині розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Посилався на те, що ОСОБА_4 була звільнена з роботи у зв'язку з порушенням цілої низки норм щодо обігу документації підприємства, у тому числі тієї, що складає комерційну таємницю підприємства та є конфіденційною.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2016 р. позов ОСОБА_4 задоволено.

Скасовано накази директора ТОВ «Промтоварний ринок» від 24.12.2014 р. за № 1385-к та № 18-д.

Поновлено ОСОБА_4 на роботі на посаді головного бухгалтера ТОВ з 24.12.2014 р..

Стягнуто з ТОВ на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі - 511 500,40 грн., без урахування податків та інших обов'язкових платежів.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць у розмірі - 28 343,48 грн..

ТОВ в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 в повному обсязі. Посилається на те, що рішення ухвалено при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представники апелянта у судовому засіданні підтримали викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

ОСОБА_4 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала. У судовому засіданні вона та її представник вважали необхідним скаргу відхилити. Рішення суду залишити без змін. Посилалися на необґрунтованість апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, яки прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 16, 60 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду захистом своїх порушених прав. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для звільнення позивачки з роботи стало скоєння нею проступку - розголошення комерційної таємниці ТОВ, а саме - передача ОСОБА_4 стороннім особам копії договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ64/2103/013. У результаті чого копія вказаного договору була розміщена в мережі Інтернет. Однак, з наказу № 18-д від 24.12.2014 р. «Про розірвання трудового договору» вбачається, що до вказаного договору купівлі-продажу мали безпосередній доступ щонайменше п'ять працівників підприємства. Пункт 2.6 посадової інструкції головного бухгалтера ТОВ не відноситься до ситуації, яка склалася між сторонами. В порушення ст. 60 ЦПК України ТОВ не довело що саме з вини ОСОБА_4 копія договору була розміщена в Інтернеті. Середній заробіток за час вимушеного прогулу визначено відповідно до наданої ТОВ довідки про середній заробіток позивачки, кількості робочих днів за час вимушеного прогулу (а. с. 252 - 257).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про задоволення позову. Висновки суду відповідають обставинам справи, нормам матеріального (ст. ст. 36, 40, 235 КЗпП України) та процесуального (ст. ст. 11, 60, 179, 213, 338 ЦПК України) права. Вказані в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

Встановлено, що згідно наказу № 32к 02.03.1999 р. ОСОБА_4 була прийнята на роботу до ТОВ на посаду заступника головного бухгалтера (а. с. 12).

Наказом директора ТОВ від 21.02.2001 р. № 21к ОСОБА_4 було переведено на посаду головного бухгалтера ТОВ (а. с. 12).

Наказом директора ТОВ від 27.11.2014 р. № 15-д «Про накладення дисциплінарного стягнення» головному бухгалтеру ОСОБА_4 було оголошено догану за порушення, які стосуються діяльності бухгалтерії в цілому, внаслідок неналежного контролю за роботою підпорядкованого підрозділу (а. с. 56 - 57).

20.12.2014 р. заступником директора ТОВ з безпеки Ворончуком А.П., за результатами службової перевірки по факту розповсюдження комерційної інформації - публікації в ЗМІ копії договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ64/2103/013, було складено доповідну записку (а. с. 43 - 46). У вказаній доповідній записці вказується, що за результатами перевірки встановлено, що доступ до договору купівлі-продажу цінних паперів мали п'ять працівників підприємства: завідуюча канцелярією ОСОБА_7, головний бухгалтер ОСОБА_4,заступник головного бухгалтера ОСОБА_8, бухгалтер ОСОБА_9, заступник директора з загальних питань ОСОБА_10. При отриманні, реєстрації, зберіганні та передачі договору посадовими особами підприємства були допущені порушення: - завідуючою канцелярією ОСОБА_7 - п. 2.4 посадових обов'язків і п. 7.2.3 Положення про канцелярію ТОВ; - головним бухгалтером ОСОБА_4 - п. 2.6 посадових обов'язків та п. 4 наказу директора № 4 від 27.11.2010 р. «Про додаткові заходи захисту інформації з обмеженим доступом, яка є власністю ТОВ «Промтоварний ринок»; - заступником головного бухгалтера ОСОБА_8 - п. 2.6 посадових обов'язків та п. 4 наказу директора № 4 від 27.11.2010 р. «Про додаткові заходи захисту інформації з обмеженим доступом, яка є власністю ТОВ «Промтоварний ринок».

Наказом директора ТОВ від 24.12.2014 р. № 18-д «Про розірвання трудового договору» ОСОБА_4 було звільнено з посади головного бухгалтера 24.12.2014 р. у зв'язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, п. 3 ст. 40 КЗпП України. Підставою звільнення вказана - Доповідна записка заступника директора з безпеки Ворончука О.П. від 20.12.2014 р. (а. с. 14 - 16).

У вищевказаному наказі вказується, що з матеріалів службової перевірки щодо факту поширення комерційної таємниці ТОВ, а саме - передачі працівниками підприємства стороннім особам копії договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ64/2103/013 вбачається порушення ОСОБА_4 умов трудового договору в частині посадових обов'язків, внутрішніх актів підприємства щодо комерційної таємниці та конфіденційної інформації ТОВ. В результаті вказаних дій копія договору була розміщена у засобах масової інформації, у т. ч. в мережі Інтернет. В ході службового розслідування встановлено, що безпосередній доступ до вказаного договору купівлі-продажу цінних паперів мали наступні працівники підприємства - завідуюча канцелярією ОСОБА_7, головний бухгалтер ОСОБА_4,заступник головного бухгалтера ОСОБА_8, бухгалтер ОСОБА_9, заступник директора з загальних питань ОСОБА_10. Головним бухгалтером ОСОБА_4 порушений п. 2.6 посадових обов'язків і п. 4 наказу директора № 4 від 27.11.2010 р. «Про додаткові заходи захисту інформації з обмеженим доступом, яка є власністю ТОВ «Промтоварний ринок». Недотримання вимог посадової інструкції та внутрішніх актів підприємства щодо комерційної таємниці призвели до настання для підприємства негативних наслідків у вигляді розповсюдження в ЗМІ документів, що містять комерційну таємницю ТОВ «Промтоварний ринок».

24.12.2014 р. директор ТОВ видав ще один наказ за № 1385-к, яким ОСОБА_4 було звільнено з посади головного бухгалтера ТОВ з 24.12.2014 р. у зв'язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, покладених правилами трудового розпорядку, на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. Підставою звільнення вказано - Наказ про накладення на ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення від 24.12.2014 р. № 18-д (а. с. 13).

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

За правилами, передбаченими п. 4 ч. 1 ст. 36, п. 3 ст. 40 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є - розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (ст. ст. 40, 41).

Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. п. 18, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів», з подальшими змінами та доповненнями, при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясовувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням), і перевіряти їх відповідність законові.

За передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

З доповідної записки заступника директора ТОВ з безпеки від 20.12.2014 р., наказів директора ТОВ від 24.12.2014 р. № 18-д «Про розірвання трудового договору» та № 1385-к вбачається, що ОСОБА_4 було звільнено з посади головного бухгалтера у зв'язку з поширенням у ЗМІ комерційної таємниці та конфіденційної інформації ТОВ. При цьому ТОВ пов'язувало звільнення ОСОБА_4 з порушенням останньою обов'язків покладених на неї трудовим договором, а саме - порушення п. 2.6 посадових обов'язків і п. 4 наказу директора № 4 від 27.11.2010 р. «Про додаткові заходи захисту інформації з обмеженим доступом, яка є власністю ТОВ «Промтоварний ринок».

Відповідно до п. 2.6 Посадової інструкції головного бухгалтера, затвердженої директором ТОВ 26.08.2013 р., з якою ознайомлена ОСОБА_4 (а. с. 17 - 20, 147 - 150) до обов'язків головного бухгалтера входить - стежити за збереженням бухгалтерських документів, оформлення їх у відповідності встановленим нормам для передачі до архіву.

Пунктом 4 наказу директора № 4 від 27.11.2010 р. «Про додаткові заходи захисту інформації з обмеженим доступом, яка є власністю ТОВ «Промтоварний ринок» передбачено, що працівник ТОВ «Промтоварний ринок» несуть відповідальність за порушення порядку обігу конфіденційної інформації, що передбачена цим наказом, іншими діючими документами підприємства та чинним законодавством України.

Виходячи з того, що доступ до договору купівлі-продажу цінних паперів мали щонайменше п'ять працівників підприємства, а надані ТОВ докази не дають підстав стверджувати, що саме дії ОСОБА_4 призвели до розповсюдження договору купівлі-продажу цінних паперів в Інтернеті, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який виконавши вимоги процесуального закону, зокрема, вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України, прийшов до висновку про скасування наказів директора ТОВ «Промтоварний ринок» від 24.12.20014 р. за № 1385-к та № 18-д про звільнення ОСОБА_4 з посади головного бухгалтера та її поновлення на роботі на посаді головного бухгалтера ТОВ з 24.12.2014 р..

Статтею 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Колегія суддів перевірила розрахунок суду першої інстанції з визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу та визнає його правильним. Розмір середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу визначено відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, виходячи з наданих ТОВ відомостей щодо розміру заробітної плати ОСОБА_4 перед звільненням (а. с. 161) та кількості робочих днів у період вимушеного прогулу. Апеляційна скарга ТОВ не містить жодного доводу щодо неправильності визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Свого розрахунку середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу ТОВ не надало.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_4 була звільнена за порушення цілої низки норм щодо обігу документації підприємства, у тому числі тієї, що складає комерційну таємницю підприємства та є конфіденційною, колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з того, що ТОВ звільнення позивачки пов'язувало саме з розповсюдженням комерційної та конфіденційної інформації.

Наявний у справі наказ ТОВ від 29.01.2016 р. № 03-К, з врахуванням внесених наказом від 29.01.2016 р. № 04-К змін, про скасування наказів директора ТОВ від 24.12.2014 р. № 1385-к та 18-д, поновлення на посаді головного бухгалтера ТОВ ОСОБА_4 (а. с. 213 - 214) колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до пояснень у судовому засіданні представників ТОВ вказані накази були видані неповноважною особою. Вказані накази не були реалізовані, ОСОБА_4 не була поновлена на роботі. ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила, що на час розгляду справи в суді її не було поновлено на роботі. Доказів протилежного не надано.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів ТОВ «Промтоварний ринок», а також для прийняття доводів апеляційної скарги останнього у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

В. Д. Коротков