У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі : головуючого судді Овчиннікової О.С.,

за участю секретаря Гурової Л.Л.,

розглянувши подання начальника Волноваського районного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Волноваського районного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про надання йому дозволу на примусове проникнення до подвіря та будинку за адресою: вул. Азовська, 3 м. Волноваха та до квартири за адресою: вул. Менделєєва, 21а/24 м. Волноваха. Посилавсь на те, що у Волноваському РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області перебуває виконавче провадження ВП №53131790 з примусового виконання листа №265/6966/15-ц від 08.12.2016 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя про відібрання малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 від батька ОСОБА_3, бабусі ОСОБА_4 і дідуся ОСОБА_5 та повернути його матері ОСОБА_6 16.12.2016 року ним був здійснений вихід за місцем мешкання боржника, а саме за адресою: вул. Азовська, 3 м. Волноваха, де ОСОБА_5 (дідусь) відмовився передати дитину матері, а також не впустив на подвіря та до будинку. 19.12.2016 року встановлено, що дитина може знаходитись також за адресою проживання батька: вул. Менделєєва, 21а/24 м. Волноваха. Тому просив надати дозвіл на примусове проникнення до подвіря, будинку та квартири.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України суд негайно розглядає подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи, де знаходиться дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Начальник Волноваського районного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області в судове засідання не зявився, просив розглянути подання за його відсутності, на його задоволенні наполягав.

Дослідивши матеріали, додані до подання, суд вважає, що в задоволенні подання необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.12.2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя видано виконавчий лист, відповідно до якого суд вирішив відібрати малолітнього ОСОБА_2, 19.11.2012 року, від батька ОСОБА_3, баби і діда ОСОБА_4, ОСОБА_5 та повернути його до матері ОСОБА_6.

15.12.2016 року начальником винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

16.12.2016 року начальник Волноваського районного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 разом з представником Волноваського ВП та представником органу опіки та піклування здійснив виїзд за адресою: вул. Азовська, 3 м. Волноваха з метою відібрання дитини, але ОСОБА_5 відмовився віддати онука, посилаючись на те, що на рішення суду подано апеляційну скаргу. За даним фактом складено акт державного виконавця.

З акту державного виконавця від 19.12.2016 року встановлено, що в телефонній розмові зі стягувачем було встановлено, що дитина може знаходитись також за адресою: вул. Менделєєва, 21а/24 м. Волноваха.

Відповідно до ст.376 ЦПК України питання по примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має, зокрема, право: звертатись до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Як зазначено в акті державного виконавця від 16.12.2016 року, ОСОБА_5 відмовився віддати онука ОСОБА_2 його матері ОСОБА_6 В тексті акту вказано, що постанову про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_5 вручено особисто. Від підпису акту державного виконавця він відмовився. Акт підписано начальником відділу ОСОБА_1 та стягувачем ОСОБА_6 Підписів інших осіб, які б засвідчили факт вручення боржникові постанови про відкриття виконавчого провадження та факт відмови від підпису, в акті державного виконавця немає.

Статтею 30 Конституції України закріплено принцип недоторканості житла, відповідно до якого не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

До матеріалів подання не додано доказів того, що ОСОБА_5 на праві власності належить будинок № 3 по вулиці Азовській в м. Волноваха Донецької області, оскільки надання дозволу на примусове проникнення до житла може порушувати принцип недоторканості житла, закріплений у всіх вищевказаних актах, та права інших осіб.

Крім того, у виконавчому листі вказано тільки одну адресу боржника: вул. Азовська, буд. 3 м. Волноваха, а тому вимога про надання дозволу на примусове проникнення до квартири за адресою: вул. Менделєєва, 21а/24 м. Волноваха є необґрунтованою.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення подання про примусове проникнення до будинку та квартири.

Керуючись ст. ст. 9, 30 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.376 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

В задоволенні подання начальника Волноваського районного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове проникнення до подвіря та будинку за адресою: вул. Азовська, 3 м. Волноваха Донецької області та квартири за адресою: вул. Менделєєва, 21а/24 м. Волноваха Донецької області відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали або протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали особою, якщо ухвалу постановлено без її участі.

Суддя Волноваського районного суду

Донецької області ОСОБА_7