У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого - судді : Оніпко О.В., суддів : Хилевича С.В.,Собіни І.М.

секретар - Вох В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції на ухвалу Рівненського міського суду від 06 листопада 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_2

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з"явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду від 06.11.2015 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено у зв»язку з пропуском строку звернення.

В поданій на ухвалу апеляційній скарзі відділ ДВС Рівненського МУЮ вважає її незаконною, постановленою з порушеннями норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що судом порушено вимоги ст. 385 ЦПК України, не враховано роз»яснення п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року, згідно з якими, якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. Про пропуск ОСОБА_1 встановленого законом строку для звернення зі скаргою до суду представником ДВС було заявлено завчасно.

Також, при встановленні судом обґрунтованості скарги, він визнає дії чи бездіяльність державного виконавця неправомірними та зобов»язує його усунути порушення або іншим шляхом відновлює порушені права особи. У разі встановлення законності дій державного виконавця, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги. За наведених обставин просить ухвалу скасувати, скаргу ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду 1-ї інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді 1-ї інстанції, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

01.10.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на рішення державного виконавця відділу ДВС Рівненського МУЮ ОСОБА_2 у зв»язку з яким останнім був зроблений незаконний перерахунок заборгованості, наявної у ОСОБА_3 по сплаті ним аліментів на її користь на утримання дитини та на підставі якого дійшов висновку про відсутність такої заборгованості у боржника. Внаслідок цього, державним виконавцем було винесено постанову від 22.10.2014 року про звільнення з під арешту належного

__________________________________________________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інст. Кучина Н.Г.

Провадження № 22ц/787/86/2016 Доповідач - Оніпко О.В.

боржнику майна 1/ 5 частини квартири АДРЕСА_1, а 27.10.2014 року ОСОБА_3 уклав договір дарування цієї частини нерухомості на ім»я свого батька ОСОБА_4 Підставою для здійснення перерахунку державним виконавцем було подання боржником ОСОБА_3 нотаріально завіреної заяви про її відмову від аліментів, датовану 13.01.2009 року. У зв»язку з наведеним просила суд визнати дії державного виконавця неправомірними та скасувати вказану постанову.

В подальшому ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотанням про поновлення строку на подання скарги у якій зазначала, що 28.10.2014 року, після звернення її 24.10.2014 року із заявою до прокуратури м. Рівне, 28.10.2014 року її повідомлення було внесено у Єдиний реєстр досудових розслідувань. Вважає, що строк нею пропущено з поважних причин і він підлягає поновленню, оскільки вона у десятиденний строк з дня отримання постанови, звернулася до прокуратури м. Рівне (а.с. 41-42).

Місцевий суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання зазначених ОСОБА_1 дій державного виконавця Левчука Ю.С. неправомірними, про що навів в оскаржуваній ухвалі свої мотиви, проте вказав на відсутність поважних причин для поновлення встановленого законом десятиденного строку для звернення до суду зі скаргою, оскільки про порушення свого права ОСОБА_1 дізналася 24.10.2014 року, а до суду зі скаргою звернулася лише у жовтні 2015 року. Інших поважних причин, окрім її звернення із заявою до прокуратури 24.10.2014 р., скаржниця не навела і судом не здобуто. За наведених обставин, місцевим судом відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви за пропуском строку звернення до суду.

Проте, колегія суддів частково не погоджується з вказаними висновками суду 1-ї інстанції, оскільки вони суперечать нормам процесуального права, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до положень ст. 384 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби . Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Статтею 385 цього Кодексу встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно з роз»ясненнями п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Статтею 387 ЦПК України визначено дії суду щодо постановлення ухвали за результатами розгляду скарги, що є вичерпними.

Таким чином, нормами ЦПК України не передбачено розгляду по суті скарги на дії державного виконавця, у разі подання її до суду з пропуском встановленого законом строку, як і відмови суду у її задоволенні у зв»язку з пропуском строку звернення до суду.

Як зазначено вище і стверджується матеріалами справи та поясненнями ОСОБА_1, судом достовірно встановлено, що скаржниця дізналася про порушення своїх прав та про винесення державним виконавцем постанови 24.10.2014 року, проте, у встановлені законом строки зі скаргою до суду не зверталася. Також, звернувшись з даною скаргою до суду, не просила поновити встановлений законом десятиденний строк, а подала таку заяву лише під час розгляду справи судом.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що посилання ОСОБА_1 на її звернення із заявою до прокуратури м. Рівне не є поважними причинами для поновлення встановленого законом десятиденного процесуального строку для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця. Інших поважних причин ОСОБА_1 не зазначала, відсутні докази щодо цього і у матеріалах справи.

Проте, суд 1-ї інстанції безпідставно послався на вимоги закону та роз»яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», які не підлягають застосуванню до вказаних спірних правовідносин та порядок розгляду яких врегульовано нормами Розділу VII ЦПК України.

Виходячи з встановлених обставин справи та вищевказаних вимог закону, за відсутності поважних причин пропуску ОСОБА_1 строку для звернення до суду з даною скаргою та підстав для його поновлення, суду 1-ї інстанції належало залишити скаргу без розгляду, а не розглядати її по суті та відмовляти скаржниці у її задоволенні у зв»язку із пропуском нею строку звернення до суду.

За наведених обставин ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням у справі нової ухвали про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду від 06 листопада 2015 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_2 та скасування постанови від 24.10.2014 року залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий

Судді :