АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1398/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Янчук Т.О.,

суддів: Карпусь С.А., Переверзєвої Н.І.,

за участю секретаря: Бондаря О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 травня 2016 року по справі за позовом Садівничого товариства «Ветеран» до ОСОБА_1 про стягнення отриманих коштів, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, -

в с т а н о в и л а:

Садівниче товариство «Ветеран» (далі СТ «Ветеран»), звертаючись в суд із зазначеним позовом вказувало, що ревізійною комісією СТ «Ветеран» було проведено інвентаризацію газифікованих земельних ділянок та встановлено, що в період з 2009 року по вересень 2014 року головою СТ «Ветеран» ОСОБА_1 видавалися дозволи та прийнято пайові внески по газифікації земельних ділянок після здачі обєкту в експлуатацію. Отримані вступні внески за зазначений період від 8 членів СТ «Ветеран» ОСОБА_1 незаконно привласнив. Посилаючись на зазначене позивач просив стягнути з ОСОБА_1 незаконно привласнені кошти в розмірі 25976,00 грн., інфляційних втрат 19780,89 грн., трьох відсотків річних - 3089,37 грн., а всього - 48 846,26 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 травня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь СТ «Ветеран» шкоду в розмірі 25976,00 грн., 19780,89 грн. інфляційних втрат та три відсотки річних в розмірі 3089,37 грн. Вирішено питання по судовому збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, неповноту зясування обставин справи. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції безпідставно дійшов до висновку щодо привласнення грошових коштів відповідачем, оскільки будь-яких належних доказів в матеріалах справи немає. Суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивач просив стягнути кошти на підставі ст.1212 ЦК України, як безпідставно набуті, однак суд не вбачаючи підстав для застосування зазначеної норми закону, стягнув з відповідача 25976,00 грн. Крім того вважає, що судом першої інстанції безпідставно застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами норми ст.625 ЦК України, оскільки грошові зобовязання між ними відсутні. З 05 лютого 2011 року СТ «Ветеран» за рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду припинено, а тому всі 8 осіб передавали ________________________________________________________________________________________________Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_2 Категорія: 59

Доповідач: Янчук Т.О

грошові кошти ОСОБА_1, як фізичній особі, а не голові правління припиненої юридичної особи. А тому звертатися до суду про стягнення коштів повинні були, саме зазначені особи, а ніяк не СТ «Ветеран».

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_3 підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник СТ «Ветеран» ОСОБА_4 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, рішення суду в частині стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних підлягає скасуванню з наступних підстав:

Відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України визначено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Встановлено, що в квітні 2008 року загальними зборами членів СТ «Ветеран» було прийнято рішення про будівництво вуличного підземного газопроводу на масиві СТ «Ветеран». Обовязки по укладанню договорів для газифікації було покладено на голову правління СТ «Ветеран» ОСОБА_1 Вартість робіт за договором №16 від 30.04.2008 року на розробку проектно-кошторисної документації на газифікацію масиву складала 18000,00 грн. Договірна ціна першочергового кошторису будівництва вуличного газопроводу на 34 земельні ділянки складала 113 400 грн. Кожен із членів зазначеного садівничого товариства, хто бажав на той час газифікувати свої земельні ділянки сплатив пайові внески по 3500 грн. Газифікація всього масиву була здійснена 25 липня 2008 року.

В подальшому, члени СТ «Ветеран», які бажали підключитись до загального газопроводу СТ «Ветеран» вже після липня 2008 року, повинні були сплачувати за рішенням членів СТ «Ветеран» пайовий внесок, в залежності від рівня середньої заробітної плати по Хмельницькій області. Дані обставини підтверджуються відповідними доказами, які містяться в матеріалах справи (а.с.6, 7, 122-125) та не заперечувались представниками сторін в судовому засіданні.

Як вбачається із протоколу №1 від 06 жовтня 2014 року засідання ревізійної комісії СТ «Ветеран», ревізійною комісією було проведено інвентаризацію газифікованих земельних ділянок у СТ «Ветеран» та встановлено, що з 2009 року по вересень 2014 року на той час голова правління СТ «Ветеран» ОСОБА_1 видавав дозволи та приймав пайові внески за газифікацію земельних ділянок під №38,39,182,186,192,204,207,229, однак зазначені кошти СТ «Ветеран» не були передані ОСОБА_1 в касу товариства, жодних робіт за зазначений період з розвитку інфраструктури СТ «Ветеран» ( електрифікація, облаштування доріг тощо) за рахунок отриманих ОСОБА_1 пайових внесків за газифікацію не було проведено.

Зазначені обставини, а саме отримання ОСОБА_1 вступних внесків за будівництво газопроводу на території СТ «Ветеран» в 2011-2012, підтверджується списком членів СТ «Ветеран», які сплатили вступні внески за будівництво газопроводу на території СТ «Ветеран» в 2011-2012 роках, а саме земельні ділянки №39 ОСОБА_5, №204- ОСОБА_6, №38 ОСОБА_7, №207 ОСОБА_8, №186 ОСОБА_9, №192- ОСОБА_10, №182- ОСОБА_11 Зазначений список підписаний головою СТ «Ветеран» ОСОБА_1 та стоїть печатка СТ «Ветеран». (а.с.10).

Крім того, із квитанцій №3 до прибуткового касового ордера №3 від 17.08.2011 року вбачається, що від ОСОБА_10 прийнято вступний внесок за газопостачання СТ «Ветеран» 3247 грн., із квитанції №4 до прибуткового касового ордера від 17.08.2011 року - прийнято від ОСОБА_8 за газифікацію садового будинку 3247 грн.( а.с.12,13). Із довідки від 17.08.2011 року, яка видавалася ОСОБА_8, головою правління СТ «Ветеран» ОСОБА_1, та стоїть печатка товариства, вбачається, що вона сплатила вступний внесок за будівництво газопроводу СТ «Ветеран». Аналогічна довідка видавалася 18.02.2012 року - ОСОБА_11, 17.08.2011 року - ОСОБА_10, 23.11.2011 року - ОСОБА_5, 09.11.2011 року - ОСОБА_6 23.11.2011 року - ОСОБА_7 (а.с.68-70).

В довідці від 22.02.2012 року, яка видана ОСОБА_9, підтверджується, що нею сплачено вступний внесок в сумі 3247 грн. за будівництво газопроводу на території СТ «Ветеран». Довідкою від 27.09.2009 року, яка видана ОСОБА_12 підтверджується, що він сплатив вступний внесок в сумі 3247 грн. за будівництво вуличного газопроводу на території СТ «Ветеран». Зазначені довідки теж підписані головою правління ОСОБА_1 та стоїть печатка СТ «Ветеран». ( а.с.70,71).

Частиною 1 ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.58 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.64 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Зважаючи на зазначене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо стягнення матеріальної шкоди в розмірі 25976,00 грн. (3267 грн. вступний внесок х8 чоловік), оскільки позивач довів завдану йому шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв'язок між ними, а відповідач відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України це не спростував і не довів відсутність своєї вини.

Представник відповідача в судовому засіданні, не заперечував, що ОСОБА_1, було отримано вступні внески за будівництво газопроводу на території СТ «Ветеран» від зазначених 8 осіб в розмірах по 3247 грн. Свої доводи щодо того, що отриманні кошти, ОСОБА_1 передав, ОСОБА_13, належними та допустимими доказами не підтверджено. Як із довідки від липня 2014 року наданої ОСОБА_1, так із пояснювальної ОСОБА_13 від 31.10.2014 року ( а.с.9,77) вбачається що питаннями відносно збору членських взносів за будівництво газопроводу ОСОБА_13 не займався.

Доводи апеляційної скарги, щодо того, що суд першої інстанції розглядаючи позов вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивач посилався в своїх вимогах на правову підставу ст.1212 ЦК України, то вона не впливає на правовий висновок суду, щодо стягнення шкоди в розмірі 25976 грн., оскільки в розумінні цивільно-процесуального права підставу позову складають власне не норми матеріального права, які підлягають застосуванню до правовідносин сторін (правова підстава позову), а зазначення фактичних обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та доказів, на підтвердження зазначених позивачем обставин. Саме із зазначених фактичних обставин та доказів, на підтвердження цих обставин виходив суд першої інстанції вирішуючи заявлені вимоги.

Однак апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції щодо застосування до правовідносин, які склалися між сторонами ст.625 ЦК України.

Статтею 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання, її дія поширюється на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. При цьому п.3 частини 2 статті 11 ЦК України, в якій ідеться про те, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є завдання майнової та моральної шкоди іншій особі, не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов'язальних правовідносин.

Виходячи із того, що між сторонами виникли деліктні правовідносини, тому підстави для стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних відсутні, у звязку з чим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, про відмову в задоволені позову в цій частині.

Доводи апеляційної скарги щодо передання вступних внесків за будівництво газопроводу на території СТ «Ветеран» в 2011-2012 роках проводилося ОСОБА_1 не як голові правління СТ «Ветеран», а як фізичній особі, оскільки рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.11.2011 року, було задоволено позов державної податкової інспекції у м. Хмельницькому до СТ «Ветеран» про припинення юридичної особи, не впливають на висновки суду, оскільки дані про припинення СТ «Ветеран» до єдиного реєстру щодо державної реєстрації припинення такої юридичної особи не вносились ( а.с.74-76), крім того вищезазначені довідки та квитанції про видачу дозволу та про сплату вступних внесків за будівництво газопроводу видавалися та приймалися ОСОБА_1, як головою правління СТ «Ветеран», та скріплювалось печаткою даної організації.

Керуючись ст.ст.307, 309, 316, 319 ЦПК України колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 травня 2016 року в частині стягнення 19780,89 грн. інфляційний втрат та 3089,37 грн. -3% річних скасувати.

Відмовити Садівничому товариству «Ветеран» в задоволені позову про стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук