УХВАЛА

іменем україни

15 грудня 2016 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» на дії (бездіяльність) державного виконавця, відповідач: Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із вищезазначеною скаргою, в якій просить суд поновити строки на судове оскарження дій (бездіяльності) старшого державного виконавця С.Ю. Сакович та начальника Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління у м. Києві Л.І. Костенко; скасувати постанову про повернення виконавчого провадження стягувачеві, винесену 30.06.2016 державним виконавцем Відділу; зобов'язати Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві винести постанову про відновлення виконавчого провадження та провести виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, містити відомості, перелічені в п.п. 3-5 ч. 3 ст. 85 Закону України «Про виконавче провадження» (на даний час - ч. 7 ст. 82 даного Закону).

В разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» судам необхідно враховувати, що в тому разі, коли законом встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, ст. 26, ч. 4 ст. 57 Закону N 606-XIV, їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за загальними правилами ст. 248-22 ЦПК. Скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено в порядку, передбаченому статтями 85, 89 ЦПК, залишається без розгляду.

Заявник стверджує, що постанову державного виконавця від 30.06.2016 ним було отримано лише 28.10.2016, після чого він здійснив її оскарження у порядку передбаченому положеннями Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Протее, відповіді на свої скаргу не отримав, а тому був змушений звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Як вбачається з наданих заявником матеріалів скарги, копію постанови державного виконавця від 30.06.2016 про повернення виконавчого документа стягувачеві, останній отримав 28.10.2016. Відповідно до положень ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві може бути оскаржена в десятиденний строк. Скарга начальнику відділу державної виконавчої служби Солом'янського РУЮ в м. Києві датована 07.11.2016, і була отримана адресатом 09.11.2016. Згідно положень ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарга, яка подана начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець розглядається у десятиденний строк з дня її надходження в разі її відповідності вимогам ч.6 данної статті. В разі подана скарги без додержання вимог, викладених у цій частині скарга розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян". Враховуючи посилання заявника, на подання належним чином оформленої скарги, строк її розгляду становить 10 днів від 09.11.2016 (з урахування процесуальних строків до 22.11.2016). Як вбачається зі штампу на поштовому конверті скарга заявником була направлена до суду лише 07.12.2016.

Жодного правового обґрунтування підстав поважності пропуску строку на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та начальника відповідного відділу заявником суду не надано. А тому, заявнику необхідно обґрунтувати підстави для поновлення судом пропущених ним строків (виходячи з часового проміжку вказаного судом вище) або зазначити власні часові проміжки, із наданням їх правового обґрунтування та відповідних доказів, для можливості вирішення судом питання про поновлення пропущених строків чи відмови в задоволенні такого клопотання.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Крім того, відсутнє будь-яке правове обґрунтування вимоги заявника в частині зобов?язання судом Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві винести постанову про відновлення виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, враховуючи, що зобов?язання вчинити певні дії, які відносять безпосередньо до повноважень самого державного виконавця суд не має права, в будь-яка постанова в рамках виконавчого провадження виноситься безпосередньо конкретним державним виконавцем за яким воно закріплене, а не всім відділом.

Також, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до положень розділу VII ЦПК України розгляд скарги на дії (бездіяльність) державного виконавця здійснюється за участю заявника та заінтересованих осіб. В даному випадку заявником є особа яка звернулась з відповідною скаргою до суду, а заінтересованими особами - відповідний державний виконавець або відділ державної виконавчої служби та інші учасники виконавчого провадження чиїх інтересів може стосуватись дана скарга (зокрема, боржник). А тому, заявнику необхідно привести свою скаргу у відповідність до вимог чинного законодавства.

Крім того, заявником всупереч імперативним положенням ч.1 ст.120 ЦПК України не надано копії скарги та доданих до неї документів, відповідно до кількості заінтересованих осіб.

Однак, дана скарга не відповідає вказаним вимогам.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що зазначити докази слід саме на цій стадії - пред`явлення позову, а вже їх представлення суду - можливе під час розгляду справи в разі відкриття провадження у справі.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» на дії (бездіяльність) державного виконавця, відповідач: Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_2 - залишити без руху.

Роз'яснити заявнику, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі скарги в новій редакції з урахуванням виправлення зазначеним судом недоліків.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.С. Кицюк