АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: прокурора прокуратури м. Києва Ковальчук Т.А.

представника третіх осіб ОСОБА_3

перекладача ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника третіх осіб ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_7, ОСОБА_8 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 23 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні власністю, вселення, відшкодування майнової шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кулініч НаталіїЮріївни про переведення прав і обов'язків покупця, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №2-254/09-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/14665/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Іванченко М.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
У вересні 2008 року ОСОБА_9 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про усунення перешкод у користуванні власністю, вселення, відшкодування майнової шкоди. Позовні вимоги ОСОБА_9 обґрунтовував тим, що 17 липня 2008 року між ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 було укладено договір купівлі-продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 Продаж частини даної квартири вчинено за 341 000 гривень. Проте відповідач, як інший співвласник спірної квартири чинить перешкоди позивачеві і третім особам у здійсненні ними права власності належну їм частину квартири. Позивач просив зобов'язати відповідача ОСОБА_5 не чинити перешкод у користуванні власністю, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 8 640 гривень.

У грудні 2008 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_7 ОСОБА_11, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кулініч Н.Ю., про переведення прав і обов'язків покупця. Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_5 просила з урахуванням положень ст. 362 ЦК України визнати частково недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_4, укладений 17 липня 2008 року між ОСОБА_12., ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 ОСОБА_11; припинити право власності на 1/2 частину спірної квартири, яке виникло у ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_13 перевести права та обов'язки покупця на ОСОБА_5, що мешкає у згаданій квартирі по зазначеному договору купівлі-продажу частини квартири; визнати ОСОБА_5 покупцем 1/2 частини квартири АДРЕСА_5 визнати за нею право власності на 1/2 частини спірної квартири та покласти на неї обов'язок виплатити ОСОБА_14., ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 сум 341 000 гривень.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23 квітня 2009 рок; визнано мирову угоду, укладену між сторонами у справі 23 квітня 2009 року згідно якої:

Переходить у власність ОСОБА_5 1/2 частини квартири АДРЕСА_6 вартістю 341 000,00 грн, вся квартира, 1/2 частини якої передається у власність, складається з трьох жилих кімнат, загальної площі - 69,50 кв.м, з урахуванням 50% площі лоджії, жила площа цієї квартири становить - 41,90 кв.м, яка належить ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 в рівних частках кожному, тобто по 1/8 частині кожному, на підставі договору купівлі-продажу частки квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кулініч Н.Ю. 17 липня 2008 року за реєстровим номером № 5411, зареєстрованого КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 22 липня 2008 року, записано в реєстрову книгу № 122-292 за реєстровим № 1085.

ОСОБА_5 приймає у власність 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, вартістю 341 000,00 грн, вся квартира, 1/2 частини якої передається у власність, складається з трьох жилих кімнат, загальної площі - 69,50 кв.м, з урахуванням 50% площі лоджії, жила площа цієї квартири становить - 41,90 кв.м, яка належить ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 в рівних частках кожному, тобто по 1/8 частині кожному, на підставі договору купівлі-продажу частки квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кулініч Н.Ю. 17 липня 2008 року за реєстровим номером № 5411, зареєстрованого КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 22 липня 2008 року, записано в реєстрову книгу № 122-292 за реєстровим № 1085.

ОСОБА_5 сплачує ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 суму грошей 341 000,00 грн. за 1/2 частини квартири АДРЕСА_7

Сторони досягли згоди, що дана мирова угода підлягає виконанню в термін 10 днів. Провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представником позивачів ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_7, ОСОБА_8, подано апеляційну скаргу, в якій вона просить ухвалу суду скасувати та передати справу на розгляд по суті до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні прокурор прокуратури м. Києва Ковальчук Т.А., представник третіх осіб ОСОБА_3, підтримали доводи апеляційної скарги.

Відповідача ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6, проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вражає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з п.1 ст. 365 Цивільного кодексу України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших власників, якщо: частка є незначною, річ є неподільною, спільне користування та володіння є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

В той же час, позов відповідно до ч.2 ст.365 ЦК України може бути задоволений лише за умови, що на момент постановлення судом рішення позивач вніс саме на депозитний рахунок суду вартість частки, про припинення права на яку заявлено позов.

Частиною 5 ст. 175 ЦПК України, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

За змістом вказаної статті мирова угода - це складена сторонами з урахуванням інтересів усіх заінтересованих осіб, що беруть участь у справі, угода, яка визнається судом лише після встановлення законності й обґрунтованості її умов, а також з'ясування думки усіх заінтересованих осіб щодо можливості її визнання. Метою такої угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може визнаватися судом мирова угода, умови якої не пов'язані зі спірними правовідносинами.

Ураховуючи те, що перехід права власності Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_5, що належала на праві часткової спільної власності сторонам по справі, відбувся без внесення ОСОБА_5 на депозтний рахунок суду вартості частки, суд першої інстанції необґрунтовано визнав умови мирової угоди, невиконання умов, передбачених ч.2 ст.365 ЦК України порушує права та інтереси ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8

Таким чином, суд у порушення вимог ст. ст. 212 - 214 ЦПК України зазначених вимог закону не врахував та безпідставно застосував до даних правовідносин ст. 16 ЦК України для обрання такого способу захисту, як визнання мирової угоди.

Оскільки судом порушено норми матеріального та процесуального права, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись, ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника третіх осіб ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_7, ОСОБА_8- задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 23 квітня 2009 року - скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: