Справа № 639/4839/16-ц
Провадження № 2/639/1718/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Єрмоленко В.Б.,

при секретарі Слюсаревій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/266 від 13.03.2008 року, у розмірі 376686,22 грн. та стягнення пропорційно в рівних частинах з відповідачів суму сплаченого судового збору у розмірі 5650,30 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 13.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра») та ОСОБА_2 укладено договір «Автопакет» № 6/4/2008/840-К/266 відповідно до якого, позичальнику було надано, у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності, грошові кошти в сумі 7732,68 доларів США, строком користування до 12.03.2013 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 12,55 % річних.

Кредит виданий для придбання автотранспортного засобу. Відповідно до п.1.1.3 кредитного договору нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості.

Відповідно до п.5.1. кредитного договору у разі прострочення позичальником виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій, та можливих штрафних санкцій у строк, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п.5.2. кредитного договору у разі порушення позичальником вимог п.п.4.3.1., 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10. цього договору позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми фактичної заборгованості за кредитом, та нарахованим процентам, за кожен випадок.

Відповідно до умов кредитного договору в якості забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, ОСОБА_2 передає в заставу рухоме майно: автомобіль марки Daewoo Lanos, 2008 року випуску, реєстраційний номер: АХ8324ВН, який належить ОСОБА_2

Додатковою угодою № 1 від 04.02.2009 року, до договору «Автопакет», сторони домовилися про встановлення (продовження) кінцевого терміну погашення Кредиту за Договором до 12.03.2016 року, а також встановити суму мінімального необхідного платежу у розмірі 119,61 доларів США.

Додатковою угодою № 2 від 15.09.2010 року, до договору «Автопакет», сторони домовилися викласти договір в інші редакції, а відповідно до Додаткової угоди № 3 від 15.09.2010 року, сторони домовилися встановити відстрочення сплати частини необхідного платежу, встановили графік погашення кредиту.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань щодо погашення кредиту та інших платежів, передбачених кредитним договором, між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_3 виступила поручителем, що відповідно до п.3.2.2 кредитного договору, вона відповідає перед кредитором у тому ж об'ємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед Кредитором, як солідарні відповідачі, що означає нічим не обумовлене право і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань, повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо.

Зазначає, що у зв'язку з невиконанням прийнятих на себе зобов'язань за Договором, за відповідачем, станом на 17.05.2016 року, існує заборгованість за Кредитним договором № 6/4/27/2008/840-К/266 від 13.03.2008 року у розмірі 376686,22 грн. і складається з: заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена 156818,70 грн.; заборгованість за відсотками, в тому числі прострочена 92760,89 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту 107469,74 грнн.; штраф за порушення умов кредитного договору 19636,89 грн.

Відповідачі в судове засідання не зявились, причини неявки суду не відомі, про час і місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в заявленому обсязі і просить їх задовольнити. Крім того, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, про що також зазначив в поданій заяві.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У відповідності зі ст. 10 ЦПК України - сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 11 ЦПК України вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 13.03.2008 р. між ВАТ комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_2 укладено Договір «Автопакет» № 6/4/2008/840-К/266, відповідно до п.1.1. якого позивач надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 7732,68 доларів США строком до 12.03.2013 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,55 % річних, відповідно до п.1.3.1. Договору. Кредит був виданий для придбання автотранспортного засобу. Відповідно до п.1.1.3.1. кредитного договору нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. Відповідно до п.2.2. кредитного договору позичальник повертає кредит та сплачує передбачені цим договором платежі шляхом внесення готівки через касу Банку на поточний рахунок або шляхом здійснення безготівкового перерахування на рахунок банку мінімально необхідного платежу у розмірі 176 доларів США. Відповідно до п.5.1. кредитного договору у разі прострочення позичальником виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій, та можливих штрафних санкцій у строк, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п.5.2. кредитного договору у разі порушення позичальником вимог п.п.4.3.1., 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10. цього договору позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми фактичної заборгованості за кредитом, та нарахованим процентам, за кожен випадок. В якості забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань щодо погашення кредиту та інших платежів, передбачених кредитним договором, між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_3 виступила поручителем, що відповідно до п.3.2.2 кредитного договору, вона відповідає перед кредитором у тому ж об'ємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед Кредитором, як солідарні відповідачі, що означає нічим не обумовлене право і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань, повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо (а.с.13-20).

04.09.2009 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено Додатковий договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору «Автопакет» № 6/4/2008/840-К/266 від 13.03.2008 року, відповідно до умов якого сторони домовились щодо суми мінімального необхідного платежу, яка складає 119,61 долари США. Із змінами, визначеними Додатковим договором, поручитель ОСОБА_3 ознайомлена та погодилась під підпис (а.с.21).

Додатковою угодою № 2 від 15.09.2010 року, до договору «Автопакет», сторони домовилися викласти договір в інші редакції, а відповідно до Додаткової угоди № 3 від 15.09.2010 року, сторони домовилися встановити відстрочення сплати частини необхідного платежу, встановили графік погашення кредиту (а.с. 22-28, 29).

Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідност. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.

Відповідно до ч. 2ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно дост. 1048 ЦК.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Частиною першою статі 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У зв'язку з невиконанням прийнятих на себе зобов'язань за Договором, за ОСОБА_2, станом на 17.05.2016 року, існує заборгованість за Кредитним договором № 6/4/27/2008/840-К/266 від 13.03.2008 року у розмірі 376686,22 грн. і складається з: заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена 156818,70 грн.; заборгованість за відсотками, в тому числі прострочена 92760,89 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту 107469,74 грн.; штраф за порушення умов кредитного договору 19636,89 грн. (а.с. 8).

Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частиною 1ст. 554 ЦК встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ч. 2ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Статтею 549 ЦК України передбачено обов'язок боржника сплатити кредитору неустойку (штраф, пеню) в разі порушення ним зобов'язання. Відповідно до ч. 1ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 2ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частина 3 ст.551 ЦК України надає суду право, оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через не співмірність з розміром основного зобовязання.

Виходячи з того, що відповідачі не виконали умови кредитного договору, то суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів суми основного боргу та процентів, а також заборгованості по пені за прострочення сплати кредиту.

Крім цього, позивач просить стягнути на користь Банку штраф за порушення умов кредитного договору у розмірі 19 636, 89 грн., нарахованої відповідно до п. 5.2 Кредитного договору, у разі порушення Позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7.,4.3.9., 4.3.10 договору «Автопакет» № 6/4/2008/840-К/266 від 13.03.2008 року - позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 10 (десять) відсотків від суми кредиту, визначеної у п.11 цього договору за кожен випадок. Проте, судом встановлено, що нарахована сума до стягнення в якості пені, відповідно до п. 5.1 вказаних умов, також передбачена у якості відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості за цим кредитним договором, внаслідок чого має місце подвійне стягнення за прострочення відповідачем виконання своїх обов'язків по строкам повернення кредиту, та виконання інших зобовязань, передбачених договором.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України визначено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

В п.п. 5.1, 5.2, 5.3 передбачена відповідальність за одне й те ж порушення договору, прострочення платежів, як у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період прострочення, так і штрафу, який передбачений п. 5.2 у розмірі 5 % від залишку по кредиту, розрахованої на день порушення умов цього договору та 5.3- у розмірі 10 % від суми несплаченого щомісячного платежу. Тому, відповідно до правила тлумачення вказаної правової позиції від зворотного, такі умови договору про одночасне застосування різних видів неустойки, що передбачені у ст. 549 ЦК України, у якості заходів відповідальності за одне й теж правопорушення в силу прямої заборони Основним Законом України є нікчемними і з огляду на це не повинні застосовуватися судом.

Таким чином, вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» - ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідачів штрафу у розмірі 19 636,89 грн. задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Суд також враховує роз'яснення, які містяться у п. 36 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», про те, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» ОСОБА_1сплачений позивачем, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7), судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 4038 грн. 25 коп.

Аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо часткового задоволення вимог позивача та стягнення з відповідачів на користь позивача суми заборгованості за вказаним вище договором у розмірі 269216 грн. 48 коп. та судового збору у сумі 4038 грн. 25 коп.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 3, 27, 31, 57, 58, 59, 118, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 6, 16, 526, 530, 533, 546, 549, 551, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» - ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (отримувач: ПАТ «Комерційний банк «Надра» в стані припинення, , р/р № 1026, Банк отримувача: Національний банк України, МФО отримувача № 300001) заборгованість за кредитним договором від 13.03.2008 року «Автопакет» № 6/4/2008/840-К/266 у розмірі 357 049 (триста пятдесят сім тисяч сорок девять) грн. 33 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом, в тому числі простроченої 156 818,70 грн.; заборгованості за відсотками, в тому числі простроченої 92 760,89 грн.; пені за прострочення сплати кредиту 107 469,74 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (отримувач: ПАТ «Комерційний банк «Надра» в стані припинення, , р/р № 1026, Банк отримувача: Національний банк України, МФО отримувача № 300001) витрати по сплаті судового збору у розмірі по 2019 (дві тисячі девятнадцять) грн. 13 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя