Справа № 372/1569/16-ц
провадження № 2-995/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 вересня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Мори О.М.,

при секретарі Василенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Обухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідача ОСОБА_2, таким що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . Позивач 17.07.1998 року набув у власність цілу квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на кооперативну квартиру від 17.07.1998 року зареєстрованим в реєстрі за №3/44 Обухівського бюро технічної інвентарізації. Відповідно до довідки №20 від 13.06.2016 року про склад сім'ї, виданої ЖБК «Варіант», у вказаній квартирі зареєстровано 5 чоловік, серед яких значиться ОСОБА_2. Станом на теперішній час відповідач в помешканні не проживає, що підтверджується довідкою від 13.06.2016, актами від 2012-2015р.р., також позивач повідомила, що в квартирі фактично проживають чотири чоловіка: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, при цьому позивач сплачує комунальні платежі за відповідача, який не проживає та відповідно не користується майном, а тому у зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити і розглянути справу у його відсутність та проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлявся шляхом опублікування оголошення про виклик його в судове засідання в газеті «Урядовий кур'єр», заяв, клопотань чи заперечень до суду не подав.

Суд вважає можливим розглянути даний спір зі згоди представника позивача у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Суд вислухавши, перевіривши та оцінивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом на право власності від 17.07.1998 року виданим Обухівським бюро технічної інвентаризації.

Згідно довідки наданої відділом адресно-довідкової роботи Управління ДМС України в Київській області від 22.06.2016 року в квартирі АДРЕСА_1 і зареєстрований відповідач - ОСОБА_2.

Відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні більше року, що підтверджується актами про її не проживання, починаючи з 2012 року, що складені за участю відповідної комісії ЖБК «Варіант».

Згідно зі ст. 317 ЦК право власності складається з права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно до ст. 41 Конституції України та ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Ст. 150 ЖК України встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, позивач як власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про виселення; 4) про визнання особи безвісно відсутньою; 5) про оголошення фізичної особи померлою.

Суд вважає, що вимоги позивача правомірні, оскільки як власник майна вона має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном, і позовні вимоги в порядку ст.391 ЦК України та ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Яких-небудь доказів в спростування позову матеріали справи не містять.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 відсутній в спірній квартирі понад рік без поважних причин, згідно актів складених за участю відповідної комісії ЖБК «Варіант», що порушує права та інтереси позивача, оскільки останній повинен нести витрати по сплаті комунальних послуг в повному обсязі, а тому згідно ст. 405 ЦК України відповідач втратив право користування спірною житловою площею.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки факт непроживання відповідача у спірному житловому приміщенні доведений належними і допустимими доказами.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору та витрат на опублікування оголошення в газеті про виклик відповідача, слід покласти на відповідача стягнувши на користь ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 59, 60, 212, 213, 215, 224 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 971,20 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області.

СуддяМора О. М.