АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

11 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Музичко С.Г., Саліхова В.В.

при секретарі: Бусленко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення правовідносин за іпотечним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року позивач звернулась до суду із даним позовом до відповідача.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року провадження у справі зупинено до розгляду по суті цивільної справи №755/17698/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення процентів за договором позики, трьох процентів річних, неустойки та звернення стягнення на предмет іпотеки, яка перебуває в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду по суті. Позивач посилається на порушення судом норм процессуального права та вважає ухвалу такою, що порушує її права на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд. Зазначає, що обставини справи до розгляду якої по суті зупинено провадження не є перешкодою для вирішення спору у даній справі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_4, який є представником позивача за договором про надання правової допомоги, апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній.

Відповідач, будучи повідомленим, у судове засідання не з'явився, перебуває під вартою. Виходячи з положень ч.5 ст.74,ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, суд першої інстанції, вважав, що ухвалення в майбутньому судового рішення по цивільній справі №755/17698/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення процентів за договором позики, трьох процентів річних, неустойки та звернення стягнення на предмет іпотеки, має преюдиційне значення для розгляду даного спору по суті.

Проте, з такими висновками суду у повній мірі погодитися не можна.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 201 ЦПК України у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобов'язаний зупинити провадження у цій справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 і виходячи з положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

Відповідно до частини першої статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Дана справа перебуває у провадженні Дніпровського районного суду м. Києва з листопада 2015 року тобто на час постановлення ухвали майже три місяці.

Проте, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України, не вказав у чому саме полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

У даній справі суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо припинення правовідносин за іпотечним договором укладеним 10.04.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і вирішення данного спору не залежить від рішення суду у справі на яку послався суд. Навпаки, рішення суду в даній справі може вплинути на вирішення спору про звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі задоволення позовних вимог до іпотекодавця про стягнення боргу, процентів та неустойки.

За викладених обставин ухвала суду про зупинення провадження у справі підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду для продовження розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 303, 304,307, 311-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 755/20435/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3443/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Савлук Т.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.