Справа № 489/2815/16-ц
Номер провадження 2/489/1766/16
РІШЕННЯ

Іменем України

22 грудня 2016 р.

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Куцовій Д.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідачки - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики. Вказував на те, що 15.05.2016 р. між ним та відповідачкою був укладений договір позики на суму 76 479 грн. 00 коп., відповідно до якого відповідачка зобовязалась повернути позивачеві вказані кошти до 25.05.2016 р. Проте у встановлений строк позику повернуто не було, відповідачка до теперішнього часу ухиляється від повернення коштів.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь суму боргу в розмірі 76 479 грн. 00 коп., судові витрати покласти на відповідачку.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, оскільки розписка написана внаслідок погроз з боку позивача. Свої заперечення мотивував тим, що відповідачка ОСОБА_4 заперечує факт передачі коштів та заявляє, що спірний борг зявився в результаті недостачі в кіоску, який належить позивачу і в якому вона працювала в якості продавця та не є позикою.

Вислухавши пояснення сторін, свідка ОСОБА_5, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

15 травня 2016 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був укладений Договір позики. На підтвердження факту передачі грошових коштів була складена розписка, відповідно до якої ОСОБА_4 зобовязується повернути ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 76 479 грн. 00 коп. протягом 10 днів - тобто в строк до 25 травня 2016 року.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частини першої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із положеннями ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобов'язанням.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

В обґрунтування своїх заперечень представник відповідачки посилається на те, що вона фактично не отримувала грошових коштів (позики), спірний борг виник в результаті недостачі в кіоску, який належить позивачу і в якому ОСОБА_4 працювала в якості продавця. Вказані обставини підтверджує свідок ОСОБА_5

Проте пояснення свідка з цього приводу не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки відповідно до ст. 1051 Ц України якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Відповідно до статей 1046, 1047 ЦК України договір позики за своєю юридичною природою є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобовязанням повернення) певної грошової суми, так і дата її отримання.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень.

Дослідивши надані докази в сукупності судом встановлено, що відповідачкою ОСОБА_4 було отримано від ОСОБА_1 в борг грошові кошти в розмірі 76 479 грн. 00 коп., про що нею було складено відповідну розписку. Проте відповідачка у встановлений строк не повернула кошти позивачу.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 764 грн. 79 коп.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 625, 1046, 1047, 1049, 1051 ЦК України, ст. ст. 10, 34, 60, 62, 88, 212-214, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, заборгованість за Договором позики від 15.05.2016 р. в розмірі 76 479 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 764 грн. 79 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.С.Тихонова