АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у І-й інстанції - Заєць Т.О.
Справа № 22-ц/796/06.68/6/2016 Доповідач - Качан В.Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючий суддя: Качан В.Я.

Судді: Рейнарт І.М., Барановська Л.В.

Секретар: Архіпова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участі третіх осіб: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», перша Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя і виділення майна в натурі, -

встановила:

У листопаді 2015 року до Апеляційного суду м. Києва надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, в якій ОСОБА_2 просить зазначити в четвертому абзаці резолютивної частини рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року ідентифікаційні номери складових частин автомобілів.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у зв'язку із відсутністю в рішенні суду ідентифікаційних номерів складових частин автомобілів сторони не можуть зареєструвати своє право власності на транспортні засоби і отримати свідоцтва про їх реєстрацію.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя і виділення майна в натурі.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05 серпня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину автомобіля марки «Chevrolet Aveo» 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та на Ѕ частину автомобіля марки «Mazda Xedos» 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2.

У своїй заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить суд зазначити в резолютивній частині рішення Апеляційного суду м. Києва від 18.11.2014 ідентифікаційні номери складових частин автомобілів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та апеляційної скарги, позовні вимоги щодо зазначення ідентифікаційних номерів складових частин автомобілів не заявлялися, судом були розглянуті всі заявлені вимоги позовної заяви та апеляційної скарги.

Доводи заяви про ухвалення додаткового рішення про те, що сервісним центром МВС України було відмовлено в реєстрації транспортних засобів є необґрунтованими, оскільки належні та допустимі докази такої відмови відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, положенням зазначеної статті ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав, за яких судом може бути ухвалено додаткове рішення, при цьому ст. 220 ЦПК України не передбачено ухвалення додаткового рішення у зв'язку із відмовою сервісним центром МВС України виконати рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 218, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: