Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/80/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гайсюк О. В.
УХВАЛА

Іменем України

14.01.2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Гайсюка О.В.

суддів: Франко В.А.

ОСОБА_2

за участю секретаря: Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 жовтня 2015 року,?

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, Кіровського Відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області про скасування постанов в частині звільнення з-під арешту майна боржника. Позивач зазначив, що 18.08.2008 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір.

З метою забезпечення виконання зобовязань за цим договором між Банком і Позичальником було укладено Договір наступної іпотеки за яким Позичальник передав в іпотеку Банку комплекс будівель загальною площею 413 кв.м в м. Кіровограді, пров. Василівський, 12 та земельну ділянку площею 293,40 кв.м. за цією адресою.

За кредитним договором ОСОБА_3 отримав кредит у сумі 645 000доларів США двома траншами (перший? 429867,36 доларів, другий? 215 132,64 доларів) зі сплатою процентів за користування кредитними коштами.

За умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю та договору про відступлення права вимоги від 29.04.2013 р. ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за цими Кредитним договором та Договором іпотеки.

У звязку з несвоєчасним виконанням умов Кредитного договору заборгованість відповідача складає 640760,75 дол. США ? за кредитом, 384322,79 дол. США за процентами, 22040495,44 грн.? пеня.

Крім того, 12.11.2007 р. між ОСОБА_4 за ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» за цим договором ОСОБА_4 отримав кредит у сумі 122561,25 грн.

З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором 12.11.2012 року між Банком та ОСОБА_3 укладено Договір іпотеки за яким в іпотеку Банку передано квартиру АДРЕСА_1 а м. Кіровограді.

За умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю та договору про відступлення права вимоги від 20.07.2011р. ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором та Договором іпотеки.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.08.2014 року за позовом ТОВ«ОТП Факторинг Україна» звернуто стягнення на предмет іпотеки? земельну ділянку площею 293,40 кв.м. в м. Кіровограді, пров. Василівський, 12 та надано право ТОВ «ОТП Факторинг Україна» здійснити продаж цієї земельної ділянки від свого імені.

У суді також розглядається справа за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про звернення стягнення на іпотечне майно ? квартиру АДРЕСА_2.

Посилаючись на те, що Товариство не може реалізувати своє право на продаж іпотечного майна, так як державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень та Кіровським ВДВС накладено арешт на майно, позивач просив скасувати арешт накладений постановою від 21.03.2012 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного Управління юстиції у Кіровоградській області в частині накладення арешту на майно ОСОБА_3, а саме комплекс будівель загальною площею 413,0 кв.м. та земельну ділянку площею 293,40 кв.м. за адресою ? м. Кіровоград. пров. Васильківський, 12.

Скасувати арешт накладений постановою від 21.03 Відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Кіровоградській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3, скасувати арешт накладений постановою від 14.11.2011 року Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_3 (а.с.2-5), (а.с.98).

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.10.2015 р. в задоволенні позову відмовлено .

В апеляційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить скасувати це рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, неправильне встановлення судом обставин справи.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи апеляційної скарги підтримала. Представник Кіровського ВДВС та Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції в Кіровоградській області з доводами скарги не погодилися, відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 21.03.2012 року відповідачем? Відділом примусового виконання рішень накладено арешт на все майно ОСОБА_3 під час примусового виконання за виконавчим листом №2-1448/11 від 20.01.2011 року в інтересах стягувача ПАТ «ОТП Банк» (а.с.76 зворот).

Під час розгляду справи апеляційним судом, представником позивача надано Ухвалу Ленінського районного суду від 13.12.2013 року згідно якої стягувача ПАТ «ОТП Банк» у цьому виконавчому провадженні змінено на ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Отже, отримавши від Відділу примусового виконання рішень відмову зняти арешт з майна ОСОБА_3 позивач (ТОВ «ОТП Факторинг Україна»), як сторона виконавчого провадження відповідно до ст.383 ЦПК мав право звернутися зі скаргою до суду на дії посадових осіб Відділу щодо відмови зняти арешт, а не з позовом про зняття майна з-під арешту (скасування арешту).

Зазначене випливає з п.24 Постанови №6 від 07.02.2014 р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Вимоги інших осіб (не сторони виконавчого провадження) щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт вирішуються шляхом предявлення позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах (п.24 зазначеної постанови Пленуму).

Позивач, вимагаючи скасувати арешт накладений постановою від 14.11.2011р. Кіровського ВДВС так і не надав копії зазначеної постанови. Представник позивача та представник Кіровського ВДВС пояснили, що виконавче провадження за цією постановою вже знищено, постанова про арешт виносилася у виконавчому провадженні в якому позивач не був стороною виконавчого провадження (не було стороною і ПАТ «ОТП Банк») стягувачем було КП «Кіровоградтепло», але позову до цього стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не предявляло, хоча саме в інтересах цього стягувача, що не заперечує представник позивача, накладався арешт. Відповідно до розяснень, які містяться в п. 24 зазначеної постанови Пленуму органи виконавчої служби не можуть бути відповідачами у цих справах, а можуть залучатися до участі у справі лише як треті особи.

Наведене свідчить про те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, рішення ухвалене судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для скасування чи зміни цього рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: