Справа № 417/1611/15-ц
Провадження № 2/417/1107/15
РІШЕННЯ (ЗАОЧНЕ)

Іменем україни

"18" січня 2016 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Шкирі В. М.

за участі секретаря Позднякової С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Марківка Луганської області цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

05.11.2015 позивач звернувся до Марківського районного суду Луганської області з даним позовом. Просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № SAMDN 2773 від 19.04.2007 у розмірі 62587,09 доларів США, що за курсом 21.69 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.10.2015 складає 1 357 513,98 гривень та судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що між ним та відповідачем 19.04.2007р. було укладено кредитний договір № SAMDN 2773, за яким позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 17 737,00 доларів США до 18.04.2014, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені договором. Позивач виконав своє зобовязання за договором, надав відповідачу кредитні кошти. Натомість відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 16.10.2015 становить 62 587,09 доларів США і складається з такого:

- 13 090,77 доларів США - заборгованість за кредитом;

- 12 035,87 доларів США- заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 37460,45 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення та просив додатково стягнути з відповідача витрати понесені ним на розміщення оголошення про виклик до суду відповідача у газеті "Урядовий курєр" в розмірі 420,00 грн.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином - через засоби масової інформації в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий курєр» від 13.01.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

18.01.2016, згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, встановлено наступні обставини та відповідно до них визначено правовідносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідно до довідки, є юридичною особою, має банківську ліцензію на право надання банківських послуг, керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки.(а.с.14-17).

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обовязків Закритого Акціонерного Товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого Акціонерного Товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк», на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК (а.с.17).

19.04.2007 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі ОСОБА_1) та відповідачем було укладено кредитний договір № SAMDN 2773, відповідно до якого ОСОБА_1 надав відповідачу кредитний ліміт "Торговий фіксований" в сумі 17 737,00 грн. на строк до 18.04.2014р. у вигляді невідновлювальної кредитної лінії на придбання автомобіля, винагороду за надання фінансового інструменту, яка сплачується одноразово на момент надання кредитного ліміту, оплату за реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в розмірі 34 грн., а також на сплату страхових платежів зі сплатою 0,25% річних від суми кредитного ліміту, комісія за резервування коштів та винагорода за проведення додаткового моніторингу.

Погашення заборгованості за цим Договором здійснюється наступним чином: кожного місяця, в період сплати, за який приймається період з "01" по "20" число кожного місяця Клієнт повинен вносити на картрахунок кошти (щомісячний платіж) в сумі 340,54 дол. США для погашення заборгованості по даному Договору, яка полягає в заборгованості за кредитним лімітом, процентами, винагороди, комісії.

Згідно з п.1.3 Додаткової угоди клієнт поручає, без додаткової згоди, перерахувати кредитні кошти:

80 800,00 грн. - на поточний рахунок автосалону; 4040,00 грн. - на рахунок №6111 9 912784921 в ПриватБанку; 4201,60 - на сплату страхових платежів на поточний рахунок ЗАТ страхова компанія "Інгострах", код НОМЕР_1, рхунок №0686 в ПриватБанкі, МФО 305299, а також сплату за реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в розмірі 34 грн. на рахунок ДП "Інформаційний центр" МЮУ №3 в ГОУ ВАТ "Сбербанк", МФО 300465 з призначенням платежу: "ДН005098/11 ДФГП "Інформаційний центр" МЮУ "За реєстрацію обтяжень рухомого майна".

На час розгляду справи кредитний договір є діючим, сторони його не розірвали.

Таким чином між сторонами склалися кредитні правовідносини.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач належним чином виконав свої обов'язки за договором, надавши позичальнику обумовлені кредитним договором грошові кошти у розмірі встановленому договором, відповідач в свою чергу, належним чином не виконує своїх зобов'язань перед Банком щодо повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону.

Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання.

Одностороння відмова від зобовязання не допускається в силу ст.525 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання вказано в ч.2 ст.615 ЦК України.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбачено ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

При порушенні Позичальником будь-якого зобовязання, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязаний сплатити штрафні санкції відповідно до п.35 Додаткової угоди.

Як зазначено в ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

У відповідності до з ч.2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов,язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Як вбачається з наданого розрахунку, позичальник умови договору порушив, зобов'язання по поверненню кредиту не виконав, порушив строки повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно з розрахунком заборгованості, заборгованість відповідача перед Банком станом на 16.10.2015р. складає 62 587,09 доларів США.

Згідно ч.2 статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконано в гривнях.

Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків натериторії України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Законодавчими актами, що встановлюють право банку здійснювати операції в іноземній валюті, є Закон України «Про банки і Банківську діяльність» та Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Ці нормативно-правові акти можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом, та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені, штрафу.

За ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

У п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення.

Станом на 18.01.2016 НБУ встановлено офіційний курс гривні за 100 (сто) доларів США 2438.2961 гривень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом в сумі 25 126,64 доларів США і складається з такого:

- 13 090,77 доларів США - заборгованість за кредитом;

- 12 035,87 доларів США- заборгованість по процентам за користування кредитом;

підлягають задоволенню, що в перерахунку на гривні становить відповідно 612 661,89 гривень.

Щодо вимоги про стягнення пені за вказаним договором.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Позов пред'явлено до позивача який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке згідно з розпорядженням КМУ №1053-р від 30.10.2014 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція.

Крім того комерційним банкам Національним Банком України дані роз'яснення у листі № 18-112/62138 від 27.10.2014року, відповідно до якого банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. «Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу", сказано в листі.

Тобто, зазначені нарахування забороняються із 14 квітня 2014 року, а суми, що були нараховані до 14 квітня 2014 року підлягають стягненню.

Із розрахунку заборгованості відповідача перед Банком вбачається, що станом на 02.12.2013 була нарахована пеня в сумі -11718,21 доларів США.

Таким чином, вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню в сумі 11718,21 долар США, що в перерахунку на гривні становить 285 724,66 гривень, виходячи з курсу валют станом на 18.01.2016 (день винесення рішення).

Таким чином загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню складає 36 844,85 долар США, що в перерахунку на гривні становить 898 386,54 гривень.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення № IHN90B19W4 від 20.10.2015 позивачем сплачено судовий збір в сумі 20 362,71 грн, а тому він підлягає стягненню з відповіда на користь позивача пропорційно до задоволених вимог в сумі 13 480,11 гривень (898 386,55 : 1357513,98 х 100 = 66,18 : 100 х 20362,71 грн) та здійснено витрати на оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про виклик відповідача до суду в сумі 420 грн. 00 коп., а тому ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст., ст. 192, 533,526,527,530,536,629,1054, 1048,1050 ЦК України, Законом України «Про банки і Банківську діяльність» № 2121- 111 від 07.12.2000 року, Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» № 15-93 від 19.02.1993 року , п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215,218, 224 - 227,232,233 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № SAMDN 2773 від 19.04.2007 в сумі - 36 844,85 доларів США:

- 13 090,77 доларів США - заборгованість за кредитом;

- 12 035,87 доларів США- заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 11718,21 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що за курсом 2438.2961 за 100 доларів США відповідно до службового розпорядження за курсом НБУ від 18.01.2016 в перерахунку на гривні становить 898 386 (вісімсот дев'яносто вісім тисяч триста вісімдесят шість) гривень 55 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» судові витрати: судовий збір у сумі гривні 13 480,11 грн., та 420,00гривень за опублікування оголошення про виклик відповідача до суду, а всього- 13 900 (тринадцять тисяч дев'ятсот) гривень 11 копійок.

В іншій частині вимог ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку передбаченому ЦПК України.

Заочне рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Марківський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. М. Шкиря