Провадження № 2/761/7623/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» про середнього заробітку, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача Комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та просив стягнути на свою користь з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 7 липня 2015 року по 15 червня 2016 року в розмірі 35020,67 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2016 на користь позивача із відповідача стягнуто належну позивачу при звільненні заборгованість в розмірі 2812,65 грн. Позивач також вказує, що після ухвалення вказаного рішення суду, відповідач продовжував порушувати право позивача на отримання належних йому при звільненні грошових сум і лише 15.06.2016 року фактично розрахувався з позивачем відповідно до рішення суду. Тому позивач вважає, що за період затримки розрахунку при звільненні, який не охоплений рішенням Шевченківського районного суду м. Києва, а саме з 7.07.2015 до дня фактичного розрахунку 15.06.2016 відповідач зобов»язаний виплатити позивачу суму середнього заробітку у розмірі 35020,67 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідач про день, час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно і належним чином, однак в судове засідання свого представника не направив, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у свою відсутність суду не надав.

Суд, керуючись положеннями ст.ст. 169,224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду представника позивача.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (ч. 2 ст. 233 КЗпП України).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

Так, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року, по справі за позовом ОСОБА_1 до КЗ ТВЗК «Театр пластичної драми на Печерську» про стягнення середнього заробітку, було стягнуто з відповідача на користь позивача 2812,65 грн., у тому числі: середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 8.06.2015 по 6.07.2015 року - 2784,07 грн.; вихідну допомогу при звільненні - 28,57 грн.; заборгованість по зарплаті за червень 2015 року - 0,01 грн.

Матеріали справи містять копію виконавчого листа, виданого судом 11.04.2016 року на виконання вищевказаного рішення суду, яке набрало законної сили 22.03.2016 року.

Як вбачається з виписки по рахунку, фактична виплата грошових коштів, належність яких позивачу та винність в їх невиплаті була встановлена рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2016 року, відбулась - 15.06.2016 року, оскільки вказані кошти в цей день надійшли від відповідача.

Таким чином, судом встановлено, що в період часу з 7 липня 2015 року (наступний день після попередньої затримки у виплаті середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що встановлено попереднім рішенням суду) по 15 червня 2016 року з боку відповідача допускалось продовження затримки виплати належних позивачеві грошових сум.

Згідно зі ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести із ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

При звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення (ч. 1 ст. 116 КЗпП України).

Вимоги ч.ч. 1, 2 ст. 117 КЗпП України передбачають, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Оскільки розрахунок середньоденної заробітної плати наведено у вищезгаданому рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2016 року, тому в силу вимог ч.3 ст.61 ЦУПК України його розмір є встановленим в розмірі 146,53 грн. і доказуванню не підлягає.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 р «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

На підставі зазначених норм законодавства, суд приходить до висновку, що оскільки за період з 7 липня 2015 року по 15 червня 2016 року права позивача не були відповідачем поновлені, порушення права не було припинене, а виплата належних позивачу грошових сум не здійснена, - тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми середнього заробітку за вказаний період в розмірі 35020,67 грн. (146,53 грн. х 239 робочих днів є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз»яснив, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

В порядку, визначеному ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 95, 117 КЗпП України та керуючись ст.ст. 10, 11, 56-61, 64, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 7 липня 2015 року по 15 червня 2016 року в розмірі 35020,67 грн. без вирахування податків, зборів та обов'язкових платежів.

Стягнути з Комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя