справа №732/152/14
провадження № 2-р/732/5/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2016 року м.Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області в складі: головуючої судді Лиманської М.В., секретаря Дударенко Ю.П., з участю представника позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 як представника позивачки ОСОБА_2 про роз'яснення судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 18.02.2014 року у справі №732/152/14 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені повністю. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, 31.10.2011 р.н, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягування з моменту пред'явлення позову з 21.01.2014 року і до досягнення сином повноліття.

20 грудня 2016 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив суд надати роз'яснення рішення у справі №732/152/14, а саме роз'яснити, з якої саме суми доходу відповідача має проводитись утримання аліментів, враховуючи, що відповідач є фізичною особою підприємцем на єдиній системі оподаткування. Вимоги заяви мотивовані тим, що позивачка, яка є стягувачем у виконавчому провадженні з виконання вказаного вище рішення суду, не погоджується з розміром аліментів, який визначає державний виконавець.

В судовому засіданні представник позивачки вимоги заяви підтримав. Його доводи зводяться до того, що при нарахуванні щомісяця розміру аліментів на користь позивачки державний виконавець не приймає до уваги положення Постанови КМУ №146 від 26.02.1993 року, якою затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, в тому числі і від підприємницької діяльності. Внаслідок різного тлумачення позивачкою та державним виконавцем нормативних актів, які визначають розмір доходу боржника, з якого мають бути утримані аліменти, виник спір щодо розміру заборгованості по аліментах, яка на думку представника позивачки, державним виконавцем суттєво занижена та не відповідає доходу боржника.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ч. 3 ст. 221 Цивільного процесуального кодексу України, неявка осіб, які брали участь у справі, не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

Заслухавши в судовому засіданні представника позивачки, проаналізувавши матеріали цивільної справи №732/152/14, дослідивши матеріали цивільної справи №732/1019/16-ц за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Городнянського відділу державної виконавчої служби, суд дійшов до висновку, що заява про роз'яснення рішення суду не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.221 Цивільного процесуального кодексу України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Судом встановлено, що рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 18.02.2014 року у справі №732/152/14 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів знаходиться на примусовому виконанні у Городнянському районному відділі ДВС Головного Територіального управління юстиції у Чернігівській області (виконавче провадження ВП №42655188). Примусове виконання вказаного рішення суду відбувається з 23.03.2014 року. Під час виконання вказаного рішення суду державним виконавцем вживалися заходи з встановлення доходів боржника. В процесі виконання рішення суду стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_2 не погоджувалася з розміром аліментів, що нараховувалися державним виконавцем, але у встановленому законом порядку розрахунок розміру аліментів не оскаржувала. Виходячи з викладено, на думку суду, рішення Городнянського районного суду від 18.02.2014 року є зрозумілим, з конкретним зазначенням частки (1/4) всіх видів заробітку (доходу) відповідача, з якого має відбуватись стягнення аліментів, як того вимагають норми ст. 182-183 Сімейного кодексу України Але зі змісту заяви про роз'яснення судового рішення та з пояснень представника позивачки вбачається, що станом на момент виконання судового рішення виник спір з приводу розміру доходу боржника ОСОБА_3, з якого мають відраховуватися аліменти, а також з приводу розміру заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно до положень ч.4 ст.195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним, приватним виконавцем, а у разі спору судом. Аналогічна норма міститься в ч.8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи, в порядку, встановленому законом.

Отже в даному випадку підстав для роз'яснення рішення суду не вбачається. При цьому позивачці слід роз'яснити, що у разі спору про розмір заборгованості по аліментах, їй слід звертатись до суду з відповідною заявою в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 221 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про роз'яснення рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 18.02.2014 року - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Городнянський районний суд протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: М.В. Лиманська