У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: - Ковальчук Н.М.,

суддів - Григоренка М.П., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання - Вох С.В.,

з участю представника ОСОБА_2 - Кітовського В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану його представником - адвокатом Кітовським Віталієм Леонідовичем на рішення Рівненського міського суду від 30 грудня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 30 грудня 2015 року вказаний позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 399 585 грн. 58 коп., з яких: 355 315,63 грн. - сума заборгованості за кредитом, 44 269,95 грн. - сума заборгованості за відсотками, 5 107,55 грн. - пеня. Вирішено питання про судові витрати.

Вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, представник ОСОБА_2 - адвокат Кітовський В.Л. оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що всупереч вимогам ст. 559 ЦК України за наявності даних про припинення поруки судом було задоволено позов до поручителя. Суд не врахував вимоги п.6.2 , 6.3 Договору з яких вбачається, що тридцятиденний строк встановлено для добровільного повернення кредиту, після зміни строку виконання основного зобов»язання, а у разі невиконання позичальником вимоги про дострокове виконання зобов»язань за цим Договором у встановлений строк (тобто протягом 30 календарних днів згідно п.6.2 Договору) банк має право стягнути примусово всю суму заборгованості. Пояснює, що у зв'язку з тим, що строк договору поруки не було визначено, то суд при вирішенні спору мав з'ясувати, коли настав строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором від 06.12.2007р.. Звертає увагу на суперечливий висновок суду щодо визначення строку повернення коштів через тридцять днів після вручення вимоги Банку про їх повернення, тобто до 07.03.2015 року, якщо одночасно було встановлено, що строк основного зобов'язання вимогою Банку змінений не був. Вказує на процесуальні порушення, допущені судом, оскільки не дотримано обов'язку зупинити провадження у справі у разі неможливості її розгляду до вирішення іншої справи, а саме до розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання поруки припиненою. Стверджує, що місцевим судом залишено поза увагою ту обставину, що сторонами не було погоджено предмету поруки в повному обсязі.. З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги __________________________________________________________________________Справа № 569/12610/15-ц Головуючий в суді І інстанції - Кучина Н.Г.

Провадження № 22-ц 787/402/2016 Суддя-доповідач - Ковальчук Н.М.

пояснення учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено: 6 грудня 2007 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4, було укладено кредитний договір № 9І/ФКВ-07 за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 24 000,00 доларів США з оплатою за користування кредитом 11,6 % річних і з кінцевим строком погашення до 05.12.2032 р.(далі кредитний Договір).

Свої зобов'язання за кредитним договором Банк виконав повністю, надав ОСОБА_4, кредит в розмірі, передбаченому кредитним Договором.

Зобов'язання позичальника щодо повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами прописані в умовах пункту 4.2.1 кредитного Договору.

6 грудня 2007 року на забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним Договором між ТзОВ «Український промисловий банк», ОСОБА_2, та ОСОБА_4 укладено договору поруки № 91.1/Zфпор-07(далі Договір поруки).

За умовами Договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним Договором № 91/ФКВ-07 від 06.12.2007 року. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язань за договором, поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

30 червня 2010 року між ТзОВ «Український промисловий банк», Національним банком України та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.

За даним договором ТзОВ «Укрпромбанк» передало ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, тобто ПАT «Дельта Банк» набуло статус кредитора за кредитним Договором.

Позичальник свої зобов»язання щодо повернення кредитних коштів не виконала.

5 лютого 2015 року ПАТ «Дельта Банк» направив ОСОБА_4 вимогу № 31.4-08/1746/15 про повернення простроченої заборгованості кредитних коштів в сумі 941,97 доларів США. В цій вимозі зазначено, що в разі невиконання вимоги про повернення простроченої суми заборгованості, банк буде захищати свої права шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або звернення до суду з вимогою про повернення всієї суми кредиту.

На думку колегії суддів, 5 лютого 2015 року банк направив вимогу за № 31.4-08/1746/15 про погашення тільки простроченої заборгованості, а не всієї суми заборгованості, а тому, строк виконання зобов»язань позичальника за кредитним Договором змінений не був.

Згідно п. 6.2 кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повного повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів, передбачених договором, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником умов кредитного договору.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Скориставшись своїм правом вимоги до поручителя про повернення всієї суми заборгованості, у вересні 2015 року ПАТ "Дельта Банк" звернувся в суд з позовними вимогами до ОСОБА_2 в яких просив стягнути у національній валюті всю суму заборгованості, яка на час звернення до суду складала: 399 585,58 грн., з яких: сума заборгованості по кредиту - 355 315,6 грн.; сума заборгованості по відсотках - 44 269,95 грн.; пеня 5 107,55 грн.

Заборгованості за кредитним Договором позичальника ОСОБА_4 підтверджена розрахунком.

Частиною 4 статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Пунктом 10 договору поруки № 91.1фпор - 07 від 06.12.2007 р., укладеним з ОСОБА_2, передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов"язань по кредитному договору боржником чи поручителем.

Оскільки строк виконання основного зобов»язання не настав, зобов»язання за Договором поруки не є припиненими.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують і не спростовують законних висновків суду першої інстанції.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану його представником - адвокатом Кітовським Віталієм Леонідовичем відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 30 грудня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н.М.

Судді : підпис Григоренко М.П.

підпис Рожин Ю.М.

Згідно:суддя-доповідач Ковальчук Н.М.