Справа № 147/883/16-ц
Провадження № 2/147/443/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2016 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі :

головуючого судді Савченко С.М.,

секретаря Подолян Т.І.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и в:

07.07.2016 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру стягуваних з відповідача аліментів на дитину, зазначивши, що вони з відповідачем з 10.10.2000 року по березень 2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 05.06.2012 року. Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дочка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 05.06.2012 року встановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 450грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Дочка часто хворіє, потребує додаткових витрат на лікування. На даний час утримання дитини потребує значно більших коштів, участі у додаткових витратах, оскільки дочка відвідує додаткові заняття з англійської мови, алгебри та геометрії та планує в подальшому займатись. Відповідач, як батько дитини, не приймає участі у додаткових витратах, не цікавиться здоров`ям чи розвитком дочки.

Позивачка зазначила, що рівень сплачуваних відповідачем аліментів малий та не відповідає вимогам законодавства, а тому просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів та у відповідності ст.184 СК України встановити розмір аліментів в сумі 1200грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття.

Позивачк ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, однак подала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В попередньому судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю за обставин, викладених в позовній заяві, наполягала на збільшенні розміру аліментів в сумі 1200грн.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, пояснивши, що він згідно рішення Тростянецького районного суду від 05.06.2012 року сплачує аліменти в розмірі 450грн. На сьогоднішній день він не працює, доходів у нього немає. Сам перебуває на утриманні співмешканки, тому він не взмозі платити більшу суму аліментів. Просив відмовити в позові.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення сторін, суд визначив, встановив та дослідив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини:

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Копією рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 05.06.2012 року по справі №225/930/12 підтверджено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 05.06.2012року (а.с.3).

Батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно являється відповідач ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ №175743 від 06.12.2002 року (а.с.5).

Відповідно до довідки №2135 від 07.07.2016 року, виданої виконкомом Тростянецької селищної ради Тростянецького району встановлено, що до складу сім`ї позивачки ОСОБА_2 входить дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с.2).

Відповідно до копії рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 05.06.2012 року по справі №225/914/12 підтверджено, що з відповідача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 450 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

В обгунтування своїх позовних вимоги позивачем надано копії накладних з відповідним підрахунком витрат на виховання та навчання дочки на загальну суму 1946,00грн., копію накладної №172 від 12.08.2016 року, згідно якої позивачкою витрачено коштів на одяг в сумі 3156,00грн. У відповідності до довідки від 10.08.2016 року, виданої лікарем Тростянецької ЦРЛ ОСОБА_5 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває на «Д» обліку та потребує періодичного лікування.

Відповідно до частин 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Сімейним Кодексом України в ч.2 ст. 182 передбачено мінімальний розмір аліментів на одну дитину та зазначено, що він не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років встановлений з 01 січня 2016 пo 30 квітня - 1455 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1531 грн., з 01 грудня - 1637 грн.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 05.10.2000 року «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

В обґрунтування заперечення на позовну заяву відповідачем надано довідку №3491 від 02.08.2016 року, видану виконкомом Кирнасівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, згідно якої вказано, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 08.01.2008 року по даний час ніде не працює згідно записів трудової книжки(а.с.13), відповіддю Тульчинського районного центру зайнятості встановлено, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку в Тульчинському РЦЗ (а.с.16), довідкою №3683 від 29.08.2016 року, виданою Кирнасівською сільською радою Тульчинського району встановлено, що за відповідачем ОСОБА_1 зареєстрована земельна ділянка 0,2410га, земельний та майновий пай.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Аналіз статті 192 Сімейного кодексу свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може збільшити їх розмір лише за наявності поважної причин, а саме: зміни, покращення матеріального стану платника аліментів; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для збільшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача.

Крім того, враховуючи зміст ст. 181 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В порушення вищенаведеної норми Закону, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів збільшення матеріального становища відповідача.

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог ОСОБА_2 в заявлених нею межах та про відсутність існування правових підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 181, 182, 192 СК України, ст.ст. 10,60,88, 169,212,213,214 ЦПК України суд ,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: