Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/5309/16-ц Головуючий у 1-й інст. Адамович О. Й.
Категорія 24 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

з участю представника заявника

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут»

на ухвалу судді Корольовського районного суду м.Житомира від 29 червня 2016 року

за матеріалами заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» до ОСОБА_3 про видачу судового наказу,

встановив:

У червні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 20401,95 грн.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 29 червня 2016 року заяву ТОВ «Житомиргаз Збут» повернуто для подачі до належного суду.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Товариством з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» (далі ТОВ «Житомиргаз Збут») подано апеляційну скаргу,в якій із посиланням на порушення судом норм процесуального права, порушується питання про скасування ухвали суду з направленням справи до того ж суду для подальшого її розгляду. На думку апелянта, судом безпідставно застосовано ст.114 ЦПК, що передбачає виключну підсудність,оскільки в даному випадку слід керуватися загальними правилами підсудності розгляду цивільних справ (ст.109 ЦПК).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку ТОВ «Житомиргаз Збут» порушено питання про стягнення із ОСОБА_3 заборгованості по оплаті наданих послуг за природний газ на підставі судового наказу (а.с.1-3).

Відповідно до ст.97 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Повертаючи ТОВ «Житомиргаз Збут» заяву, суд першої інстанції виходив із того, що в даному випадку має місце спір з приводу нерухомого майна, який за правилами ст.114 ЦПК належить вирішувати у суді за місцем його знаходження.

Проте, з такими висновками суду погодитись неможливо, оскільки вони зроблені передчасно, без належного з»ясування всіх обставин справи.

Так, згідно зі ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» розяснено, що згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В даному випадку спору з приводу нерухомого майна не виникло. Ні договору найму, ні договору оренди сторонами не укладено. Заявником порушено питання лише про примусову оплату наданих послуг газопостачання.

Тому, визначаючи підсудність даної справи, слід керуватися положеннями ч.1 ст.109 ЦПК України, згідно яких позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Так, за наданою судові інформацією, ОСОБА_3 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, що знаходиться на території Корольовського району.

Тому заявником правильно обрано суд, який є компетентним вирішувати питання про видачу судового наказу. Такі дії узгоджуються також і з вимогами ст.74 ЦПК. Проте, суд першої інстанції зазначених обставин не врахував.

В даному випадку не має правового значення та не впливає на вирішення питання про підсудність місце знаходження нерухомого майна, за адресою місця знаходження якого надаються послуги газопостачання (вул.Монтана,1 А в м.Житомирі Богунський район).

За наведених обставин та відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею питання про прийняття заяви про видачу судового наказу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,312-315 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» задовольнити.

Ухвалу судді Корольовського районного суду м.Житомира від 29 червня 2016 року скасувати, а питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: