Справа № 545/1093/16-ц
Провадження № 2/545/497/16
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" грудня 2016 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Цибізова С.А.,

при секретарі Лабовкіна Г.Г., Блажієвська К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, військової частини НОМЕР_1 , третя особа - Міністерство оборони України про стягнення відшкодування матеріальної та моральної шкоди за наслідками ДТП,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України, військової частини НОМЕР_1 , третя особа - Міністерство оборони України про стягнення відшкодування матеріальної та моральної шкоди за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме: стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 шкоду заподіяну його здоров`ю транспортним засобом «МАЗ-537», д.р.н. НОМЕР_2 , власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, у загальному розмірі 62 033,91 грн., з яких 37 155,91 грн. у відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням; 21 924,00 грн. у відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності (за ІІ групу інвалідності); 2 954,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку з каліцтвом та іншими ушкодженнями здоров`я; стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог 31333,07 грн. пені за 419 днів прострочення з виплати страхового відшкодування; стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 97 046,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку з каліцтвом та іншими ушкодженнями здоров`я (різниці між фактичним розміром завданої моральної шкоди та страховим відшкодуванням); стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по 25 000,00 грн. з кожного у відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку з протиправними діями щодо рідного сина потерпілого ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20.11.2014 року о 20-45 год. на 362 км 150 м М- 03 Київ - Харків - Довжанський (на Ростов-на-Дону) («Міжнародні дороги») за участю транспортних засобів (зіткнення): вантажного автомобіля «MA3-537», д.р.н. НОМЕР_2 , що належить в/ч НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 та легкового автомобіля «Daewoo Т1310», д.р.н. НОМЕР_3 , забезпеченого в HACK «Оранта» за страховим полісом № АІ/71495974, під керуванням водія позивача - ОСОБА_1 , водію автомобіля «Daewoo Т1310», д.р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 та пасажирам цього транспортного засобу ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ) було заподіяно шкоди життю та здоров`ю.

Вважали, що матеріалами кримінального провадження встановлено, що дана ДТП сталася внаслідок неправомірних дій водія транспортного засобу «МАЗ-537», д.р.н. НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 - сержанта за призивом під час мобілізації військовій частині НОМЕР_1 , ОСОБА_5 . При цьому даний транспортний засіб, належить цієї ж військові частині.

Під час оформлення даної події було встановлено, що на момент ДТП транспортний засіб «MA3-537», д.р.н. НОМЕР_6 , у супереч вимог п. 21.1 ст. 21 Закону України № 1961 -IV, не був забезпечений його власником (в/ч НОМЕР_1 ) за відповідним страховим полісом (додаток № 4). Дані обставини додатково доводяться інформацією Централізованої бази даних МТСБУ.

У свою чергу, транспортний засіб «DaewooТІ310», д.р.н. НОМЕР_3 , був забезпечений в HACK «Оранта» за страховим полісом № АІ/1495974. При цьому, що даний транспортний засіб (майно) не був предметом договорів інших видів страхування. Отже відповідно до ст. 41 Закону України № 1961 IV, наявні підстави для звернення вказаної вище потерпілої особи до МТСБУ про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих у межах страхової суми, передбаченої умовами страхування.

У зв`язку з отриманням зазначених тілесних ушкоджень внаслідок ДТП ОСОБА_1 довелося тричі проходити лікування в установах охорони здоров`я. У загальному підрахунку він провів на стаціонарному лікуванні 60 днів. На цей час на лікування та реабілітаційні заходи ним витрачено 37 155,91 грн.,що підтверджується документально, і які, підлягають відшкодуванню МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.

Взв`язку із ушкодженням здоров`я позивачу ОСОБА_1 та його батькам позивачам було заподіяно значної моральної шкоди. Моральна шкода заподіяна ОСОБА_1 полягає у переживаннях пов`язаних з травмами, фізичному болю, порушенні нормальних життєвих зв`язків, неможливості продовження активного способу життя та оцінюється ним в 100 000,00грн. При цьому внаслідок отриманих ушкоджень потерпілий знаходився в майже безпорадному стані, та ним опікувались батьки позивачі: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,які, внаслідок цього, зазнали моральних страждань. Моральна шкода останніх оцінюється у 25 000,00грн кожному.

01 липня 2015 року МСЕК м. Полтави було встановлено ОСОБА_1 II групу інвалідності, тому позивач вважав, що має право на страхове відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка становить для ІІ групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних платі у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку, що складає 21 924,00 грн. з розрахунку мінмальної заробітної плати 1218,00 грн.

Вважали, що оскільки розмір страхової виплати за шкоду, заподіяної здоров`ю ОСОБА_1 , яка підлягає відшкодуванню МТСБУ на його користь за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, загалом складає 59 079,91 грн., то з МТСБУ відповідно до вимог законодавства також слід стягнути моральну шкоду у розмірі 2 954,00 гри., з розрахунку 5% від страхової виплати, а різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, у розмірі 97046,00грн має відшкодовуватися за рахунок власника джерела підвищеної небезпеки - в/ч НОМЕР_1 .

Також вважали, що враховуючи те, що ОСОБА_1 заяву про страхове відшкодування

та необхідні документи було надано до МТСБУ ще 14 липня 2015 року, дії МТСБУ не відповідають умовам страхування щодо порядку врегулювання страхового випадку, зокрема, строків прийняття рішення та здійснення страхового відшкодування регламентної виплати, а тому з останніх слід стягнути пеню за не здійснення страхового відшкодування за період прострочення, яке на дату уточнення позову складає 419 днів.

Посилались на те, що відповідно до умов страхування, зокрема, вимог п. 36.5 ст. 36 Закону України № 1961 - IV, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика МТСБУ особі, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня». Отже до сплати позивачу підлягає 31333,07 грн. пені за 419 днів прострочення з виплати страхового відшкодування.

Внаслідок наведеного, позивачізмушені були звернулись до суду за захистом своїх прав.

В судове засідання з`явився представник позивача ОСОБА_1 , який позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали. (а.с.210,237)

Представник відповідача - військової частини №А-3336 в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечував. Вважав суму моральної шкоди ОСОБА_1 завищеною та посилався на відсутність законодавчих підстав для відшкодування моральної шкоди його батькам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Представник відповідача - моторне (транспортне) страхове бюро України в судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без участі, прохав у задоволенні позовних вимог до Моторного (транспортного) страхового бюро України відмовити, оскільки позивач на лист від 19.10.2015 року додаткових документів не надав, а отже права на страхове відшкодування не набув крім того позивач обрав способом захисту своїх прав саме звернення до винної особи (а.с.120)

Представник третьої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову заперечував, оскільки вважав що в матеріалах справи відсутні докази щодо встановлення вини водія ОСОБА_5 , а також не підтверджено розмір моральної шкоди. (а.с.156,198).

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України" від 18.03.2004, № 1618-IV, (надалі ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 20 листопада 2014 року в 20 год. 45 хв. на 362 км. 150 м. дороги М- 03 Київ - Харків - Довжанський (на Ростов-на-Дону) («Міжнародні дороги») сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів (зіткнення):вантажного автомобіля «MA3-537», без в.н.з., що належить в/ч НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 ; легкового автомобіля «Daewoo Т1310», д.р.н. НОМЕР_3 , забезпеченого в HACK«Оранта» за страховим полісом № АІ/71495974 (додаток № 22), під керуванням водія ОСОБА_1 .

Згідно матеріалів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000083 від 21.1.2014 року за ознаками складу злочину передбаченого ст.115 ч.1 , ст.415, ч.2 КК України, зокрема постанови військової прокуратури Полтавського гарнізону від 30.04.2015 року про закриття даного кримінального провадження, при проїзді нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг, водій автомобіля МАЗ-537 ОСОБА_12 , у порушення вимог п.п.10.1, 16.11, 2.1 Розділу 33 правил дорожнього руху України, перебуваючи у стані алкогольного спяніння не надав перевагу в русі автомобілю ДЕУ СЕНС д.н.з НОМЕР_3 , що рухався по головній дорозі, виїхав на втодорогу Київ-Харків-Довжанський, виконуючи маневр поворот ліворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення вищевказаних автотранспортних засобів.

За наслідками зіткнення пасажири автомобіля ДЕУ СЕНС д.н.з НОМЕР_3 ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження несумісні із життям, від яких загинула на місці події, ОСОБА_13 , ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження, від яких померли в Полтавській обласній лікарні 21.11.2014 року та 03.12.2014 року, відповідно інші пасажири ОСОБА_9 та водій ОСОБА_1 з отриманими тілесними ушкодженнями були доставлені в медичні установи м.Полтави.

Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи №472 від 08.12.2014 року водій автомобіля МАЗ-537 без в.н.з. ОСОБА_12 мав технічну можливість уникнути данної ДТП шляхом виконання вимог п.п. 10.1,16.11,2.1 розділу 33 ПДР,для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, у його діях вбачаються невідповідності з данними вимогами ПДР, які з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку із виникненням данної пригоди.

У діях водія ОСОБА_1 будь-яких невідповідностей з вимогами Правил дорожнього руху не вбачається.

У ході досудового розслідування на думку слідчого зібрано достатніх доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_12 , складу кримінальногоправопорушення передбаченого ч.2 ст.415 КК України , внаслідок чого дружині останнього 29.05.2015 року вручено повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного злочину, однак взв`язку із скоєнням ОСОБА_12 самогубства 20.11.2014 року кримінальне провадження закрито у зв`язку із смертю підозрюваного.

Отже дана ДТП сталася внаслідок неправомірних дій водія транспортного засобу «МАЗ-537», без в.н.з, який належить в/ч НОМЕР_1 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи №424 від 30.03.2015 року, в позивача виявлені тілесні ушкодження у вигляді: політравми-черепно-мозкової травми, забою головного мозку з переломами кісток черепу та передьної дуги СІ хребця з післятравматичним субурахноідальним кроровиливом, багаточисельних переломів верхніх кінуівок, які ускладнившись післятравматичною нейропатією лівого променевого нерву, переломів нижніх кінцівок, переломів кісток тазу, забійно-рваних ран голови, лівого колінного суглобу, гематоми нижнього полюсу правої нирки, які утворились від дії тупих предметів, можливо у вище вказаних строк, кваліфікуються як тяжку тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя. (а.с.35-37).

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що транспортний засіб «MA3-537» без в.н.з., який на момент ДТП знаходився під керуванням сержанта за призовом під час мобілізації цієї ж військової частини ОСОБА_5 , належить військовій частині НОМЕР_1 .

Представник відповідача факт належності данного автомобіля військовій частині не заперечував, спростовуючих данний факт документів не надав.

Частина 2 статті 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.4 ПВСУ від 27.03.1992 р.№6 Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного

господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка

управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з

володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т. ін.).

Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно ст.2. ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.-8.2014 року №146 сержанта ОСОБА_12 було зараховано до списків особового складу частини. Відповідно до наказу №131 від 18.08.2014 року вантажний ТЗ МАЗ-537 був закріплений за сержантом ОСОБА_12 (к.п.т.1 а.с.56)

Представником відповідача- військової частини НОМЕР_1 визнано, та підтверджено матеріалами кримінальногопровадження (к.п.т.1 а.с.51, 142) що сержант за призовом під час мобілізації цієї ОСОБА_5 , керуючи належним військової частини транспортним засобом, перебував при виконанні службових обов`язків та діяв на виконання бойового завдання. (с.з.03.10.2016. 18:03:15)

Таким, чином, обов`язок, щодо відшкодування завданої шкоди покладається саме на військову частину НОМЕР_1 .

Згідно вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог п. 21.1 ст. 21 Закону України, від 01.07.2004, № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі Закон України 1961-IV) на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

У той же час, на момент ДТП транспортний засіб «MA3-537», без в.н.з. у супереч даним вимогам, не був забезпечений його власником (в/ч НОМЕР_1 ) за відповідним страховим полісом

У свою чергу, транспортний засіб «DaewooТІ310», д.р.н. НОМЕР_3 , був забезпечений в HACK«Оранта» за страховим полісом № АІ/1495974, (а.с.77)

Відповідно до ст. 41 Закону України № 1961 IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону.

Відповідно п. 9.1 ст. 9 Закону України № 1961 -IV виплата страхового відшкодування здійснюється у межах страхових сум.

Згідно п. 9.3 ст. 9 Закону України № 1961-IV , розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч на одного потерпілого.

Згідно ст. 23 Закону України № 1961 IV, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого;шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

Отже, виходячи з обставин справи та умов страхування, потерпілий ОСОБА_1 має право на відшкодування МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих у межах страхової суми, передбаченої умовами страхування: шкоди, пов`язаної з його лікуванням;шкоди, пов`язаної із стійкою втратою ним працездатності;моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я;

При цьому, що згідно п. 24.1 ст. 24 Закону України N9 1961 IV, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані, документально-підтвержені відповідним закладом охорони здоров`я витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним -ікпуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів..

На лікування та реабілітаційні заходи позивачем витрачено 37 155,91 грн.,що підтверджується медичною документацією, квітанціями та фіскальними чеками, які навні в матеріалах справи та підлягають відшкодуванню МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.

Доказів та обгрунтувань протилежного з боку відповідача суду не надано.

Відповідно ст.3 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Посилання представника МТСБУ на те, що позивач права на страхове відшкодування не набув так як не надав усі необхідні докукменти обрав способом захисту своїх прав саме звернення до винної особи є хибними, оскільки позивач звертався до відповідача із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування, а згодом, не врегулювавши данне питання мирним шляхом - із данним позовом, таким чином обравши судовий спосіб захисту, та представив суду відповідні документи а отже суд на підставі наявних у справі доказів дійшов висновку про обгрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача 37 155,91 у відшкодування шкоди пов`язаної з лікуванням.

Разом з тим позовні вимоги позивача про стягнення з Моторного (транспортного) страхового 31333,07 грн. пені за 419 днів прострочення з виплати страхового відшкодування задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Відповідно до п.36.2. ст.36 Закону України № 1961 IV, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

З матеріалів справи вбачається про звернення позивачем до Моторно (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування шкоди заподіянню здоров`ю транспортним засобом МАЗ-537 власник якого не застрахував свою цивільну відповідальність. На що в черговий раз надано відповідь про витребування додаткових документів листом Моторного (транспортного) страхового бюро України від 19.10.15 №3/1-05/28955, зокрема перелік лікарських засобів за всі періоди лікування, довідку про термін тимчасової непрацездатності належним чином оформлену та завірену відповідним медичним закладом (бланк додається повторно), докази надіслання яких в матеріалах справи відсутні, та їх отримання заперечується відповідачем, тому суд не вбачає прострочення виконання зобов`язання Моторним (транспортним) страховим бюро України.

Крім цього, згідно п. 26.2 ст. 26 Закону України № 1961 -IV «26.2. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить, у разі встановлення і і групи інвалідності - 18 мінімальнихзаробітних платі у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку».

01 липня 2015 року МСЕК м. Полтави встановлено ОСОБА_1 II групу інвалідності (а.с. 49,50).

Отже, у такому випадку, відповідно до положень п. 26.2 ст. 26 Закону України № 1961-IV з урахуванням встановленого розміру мінімальної заробітної плати станом на 20 листопада 2014 року (1218,00 грн.), розмір виплати за шкоду, пов`язану із стійкою втратою ОСОБА_1 працездатності внаслідок ДТП, складає 21 924,00 грн. з розрахунку: 1218,00 грн. х 18 = 21 924,00 грн.

Таким чином розмір страхової виплати за шкоду, заподіяної здоров`ю ОСОБА_1 , яка підлягає відшкодуванню МТСБУ на його користь за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, складає 59 079,91 грн. з розрахунку: 37 155,91 грн. + 21 924,00 грн. = 59 079,91 грн.

Згідно ст. 26-1 Закону України № 1961-IV, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «г» пункту 41.1 та піддпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю».

При цьому, що у такому випадку розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню МТСБУ на користь ОСОБА_14 за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, складає 2 954,00 гри., з розрахунку: 59 079,91 грн. х 5% = 2 954,00 грн.

Таким чином, у загальному підрахунку у даному випадку розмір регламентної виплати, який повинно сплатити МТСБУ заявнику/потерпілому ОСОБА_1 , складає 62 033,91 грн. з розрахунку: 59 079,91 грн. + 2 954,00 грн. = 62 033,91 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

Відповідно до ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

З аналізу наведених норм закону вбачається, що батькам потерпілої особи відшкодовується моральна шкода завдана саме смертю особи, в іншому випадку моральна шкода повинна відшкодовуватись безпосередньо особі, якій було завдано каліцтво або інше ушкодження здоров`я.

Таким чином наявні підстави відшкодування моральної шкоди безпосередньо особі, що зазнала ушкодження здоров`я - ОСОБА_1 , та відсутні законодавчо визначені підстави для відшкодування моральної шкоди взв`язку із таким ушкодженням на користь його батьків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Встановлюючи розмір моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я ОСОБА_1 , суд враховує глибину моральних страждань позивача, фізичний біль завданий тілесними ушкодженнями, їх ступень тяжкості, кількість та характер перенесеного ним оперативного втручання, втрату працездатності, порушення нормальних зв`язків із оточуючим світом, звичайного укладу життя та вважає, що 100 000грн в даному випадку є обґрунтованим та справедливим розміром відшкодування.

Різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у сумі 97 046,00 грн., відповідно до вимог п. 21.1 ст. 21 Закону України N2 1961 -IV, ст. 1194 ЦК України має відшкодовуватися за рахунок військової частини НОМЕР_1 . (100 000,00 грн -2 954,00 грн. = 97 046,00 грн.)

На підставі викладеного суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення на користь позивача ОСОБА_1 з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 62033,91грн, - з військової частини НОМЕР_7 , 00грн.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідачів слід стягнути судові витрати на користь держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог за ставкою судового збору - 1 відсоток ціни позову.

(62033,91грн грн. х 1% = 620,34грн); (97 046грн. х 1% = 970, 46грн)

Таким чином з моторного (транспортного) страхового бюро України та військової частини НОМЕР_1 слід стягнути 620,34 грн та 970, 46грн судового збору на користь держави відповідно.

На підставі вкладеного та керуючись ст.ст.10,11,60,88,208-218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 62033,91(шістдесят дві тисячі тридцять три )грн 91 коп з яких: 37 155,91грн у відшкодування шкоди пов`язаної з лікуванням, 21 924,00грн у відшкодування шкоди пов`язаної зі стійкою втратою працездатності , 2 954,00грн моральної шкоди.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 97 046 (дев`яносто сім тисяч) грн 46 коп у відшкодування моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь держави 1968,80грн судового збору

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь держави 1455,69грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: С. А. Цибізова