АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі: Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19.09.2016 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої, внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И Л А

У травні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Свої вимоги мотивує тим, що 23.09.2014 о 07 год. 40 хв. у м. Києві відбулась дорожньо-транспорна пригода за участю транспортного засобу «Івеко», державний номер НОМЕР_1 під керуванням відповідача та транспортного засобу «Сітроен», державний номер НОМЕР_2 під його керуванням.

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.10.2014 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ Страхова компанія «Україна», до якого він звернувся з повідомленням про настання ДТП і з яким було узгоджено суму страхового відшкодування в розмірі 40000 грн.. Проте страхова компанія суму страхового відшкодування йому не виплатила, в зв'язку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.06.2015 з ПрАТ Страхова компанія «Україна» було стягнуто на його користь 40000 грн. страхового відшкодування, 6400 грн. витрат на правову допомогу, 400 грн. сплаченого судового збору. На виконання рішення суду було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. 06.11.2015 ВДВС Дарницького РУЮ повідомив його про те, що рішення суду страховою компанією не виконано, жодні кошти, майно (рухоме та нерухоме) у підприємства відсутні. 18.02.2016 державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ винесено постанову про повернення виконавчого листа в зв'язку з неможливістю виконання рішення суду.

Справа № 752/7086/14
№ апеляційного провадження:22-ц/796/14211/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Хоменко О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Таким чином на день звернення до суду ним використано всі можливі способи захисту своїх прав і у зв'язку з бездіяльністю страховика завдана йому шкода не відшкодована, тому вважає, що її має компенсувати відповідач.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19.09.2016 в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої, внаслідок ДТП - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про його незаконність і необґрунтованість у зв'язку із порушенням норм матеріального та процесуального права як таке, що ухвалено не об'єктивно у зв'язку із неповним, поверхневим дослідженням обставин справи. А саме вказує на те, що твердження суду про те, що позивач сам обрав спосіб захисту шляхом звернення вимоги до страховика, а не до ОСОБА_2 є необґрунтованими та безпідставними, оскільки на той час було імперативно встановлено звернення вимоги у разі ДТП до страховика. Так, позивач зазначає, що ним було використано всі можливі способи захисту своїх прав, проте станом на квітень 2016 позивачу не було відшкодовано матеріальну шкоду, завдану відповідачем , його страховою компанією, у зв'язку з чим, позивач з метою захисту своїх прав звернувся безпосередньо до відповідача.

Тобто, звернення позивача із вимогою до відповідача, а також неможливість виконання рішення суду про стягнення відшкодування із страховика автоматично вказує на відмову (неможливість) одержання страхового відшкодування, що в свою чергу не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні, тобто стягнення шкоди із винної особи. Крім того, із врахуванням положень ст. 625 ЦК України, відповідач станом на 21.04.2016 повинен сплатити позивачу втрати від інфляції в розмірі 29640, 28 грн.

В зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому враховуючи положення ч.2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 23.09.2014 о 07 год. 40 хв. у м. Києві по вул. Трутенка відбулась дорожньо-транспорна пригода за участю транспортного засобу «Івеко», державний номер НОМЕР_1 під керуванням відповідача та транспортного засобу «Сітроен», державний номер НОМЕР_2 під його керуванням.

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.10.2014 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ Страхова компанія «Україна» на підставі полісу № АІ/3750779 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.06.2015 з ПрАТ Страхова компанія «Україна» на користь ОСОБА_1 стягнуто 40000 грн. страхового відшкодування, 6400 грн. витрат на правову допомогу, 400 грн. сплаченого судового збору, а всього 46800 грн.

Постановою головного державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві від 27.10.2015 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №753/4076/15, виданого Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення з ПрАТ Страхова компанія «Україна» на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 46800 грн.

Відповідно до постанови головного державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві від 18.02.2016 виконавчий лист №753/4076/15, виданий Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення з ПрАТ Страхова компанія «Україна» на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 46800 грн. повернуто стягувачу в зв'язку з тим, що майно боржника, на яке може бути звернуто стягнення, не розшукано. Роз'яснено стягувачу, що повернення виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

У зв'язку з невиконанням ПрАТ Страхова компанія «Україна» рішення суду в частині виплати страхового відшкодування, позивач звернувся із позовом до суду, оскільки вважав, що вказана сума має бути стягнута з винної особи ОСОБА_2

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності, оскільки позивач на власний розсуд обрав спосіб захисту порушеного права шляхом звернення вимоги про виконання договірного зобов'язання до страховика, а не про відшкодування шкоди на підставі деліктного зобов'язання до винної особи.

Проте, погодити з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не вважає за можливе.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застраховано в ПрАТ Страхова компанія «Україна» на підставі полісу № АІ/3750779 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну в розмірі 50000 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 29 зазначеного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до звіту № 13-D/20/6 від 18.04.2016 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Сітроен», державний номер НОМЕР_2, вартість відновлювального ремонту вказаного вище автомобіля становить 90193, 14 грн..

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.06.2015 з ПрАТ Страхова компанія «Україна» на користь позивача стягнуто 40000 грн. страхового відшкодування, 6400 грн. витрат на правову допомогу, 400 грн. сплаченого судового збору, а всього 46800 грн.

Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції позивач зазначав, що відповідачем, як винною особою на його користь було сплачено 11000 грн.

За змістом ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Так, за рішенням суду з ПрАТ Страхова компанія «Україна» на користь позивача стягнуто 40000 грн. страхового відшкодування, проте вказана сума є недостатньою для відшкодування заподіяних власнику автомобіля «Сітроен», державний номер НОМЕР_2 збитків, оскільки вартість відновлювального ремонту вказаного вище автомобіля становить 90193, 14 грн.

Таким чином, враховуючи посилання позивача на положення ст. 1194 ЦК України та беручи до уваги обставини справи, колегія суддів вважає, що з особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність та яка є винною в заподіянні збитків - ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди 90193, 14 грн., сумою страхового відшкодування 40000 грн., та сплаченою відповідачем на користь позивача сумою в розмірі 11000 грн. Отже з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 39000 грн.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що підставами позову є як викладені обставини, так і посилання на певні норми чинного законодавства. Позивач обґрунтовує свої вимоги саме відсутністю здійсненого йому відшкодування у розмірі достатньому для відшкодування пошкодженого автомобіля з посиланням на положення ст. 1194 ЦК України. Вказане не було враховано судом першої інстанції, в зв'язку з чим судом зроблено висновок про обрання позивачем неправильного способу захисту.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч. ч. 3, 4 зазначеної норми розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Порушення прав позивача підтверджується протиправною поведінкою відповідача, який є винним у ДТП, фактом пошкодження його майна та тривалістю неможливості його відновлення.

З урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань позивача, яких він зазнав у зв'язку з пошкодженням майна та протиправною поведінкою щодо нього, вимушених змін у його житті та побуті у зв'язку з пошкодженням його автомобіля, та виходячи із принципу розумності і справедливості, колегія суддів вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивача відповідно до положень ст. ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, в сумі 5000 грн.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд, у відповідності до п. 2 ч. 1ст. 307 ЦПК України, має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неправильно встановлені фактичні обставини справи, що полягає у неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи (ст. 309 ЦПК України).

На підставі викладеного вище колегія суддів приходить до висновку , що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19.09.2016 - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої, внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 39000 (тридцять дев'ять тисяч) гривень 00 копійок в порядку відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 (п'ять тисяч) гривень 00 копійок в порядку відшкодування моральної шкоди

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: