Провадження № 6/161/552/16
У Х В А Л А

26 грудня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку подання Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

22 грудня.2016 року державний виконавець Другого ВДВС м. Луцьк Головного ТУЮ у Волинській області ОСОБА_3 звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні у Другому ВДВС м. Луцьк знаходиться наказ Господарського суду Дніпропетровської області №904/6597/15 від 09.10.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» 81198,82 грн. боргу. 30.11.2015 року відкрито виконавче провадження по виконанню зазначеного наказу. Добровільно рішення суду боржником не виконується. Просить суд, тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити за безпідставністю.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Другому ВДВС м. Луцьк знаходиться наказ Господарського суду Дніпропетровської області №904/6597/15 від 09.10.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» 81198,82 грн. боргу (а.с. 31).

30.11.2015 року державний виконавець Другого ВДВС м. Луцьк ОСОБА_3 винесла постанову про відкриття виконавчого провадження, згідно якої запропоновано боржнику виконати рішення суду протягом 7 днів з моменту винесення (отримання) постанови (а.с. 29). Однак в добровільному порядку боржник ОСОБА_2 рішення суду не виконала.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно з п. 2 ст. 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

За правилом ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобовязаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно зявлятися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

З матеріалів подання вбачається, що державним виконавцем проводилися дії щодо виявлення коштів та майна боржника, на які можна звернути стягнення.

За результатами таких дій встановлено, що за боржником ОСОБА_2 майно, на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення боргу не виявлено. На обліку в центрі зайнятості не перебуває. Однак, згідно повідомлень ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Укрсиббанк», ПАТ «Альфа-Банк» на підставі постанов про арешт коштів боржника на грошові кошти ОСОБА_2, що містяться на рахунках у вказаний банківських постановах накладені арешти (а.с. 15,16,20,22).

Судом встановлено, що на виклики до державного виконавця боржник не зявлялася.

Із акту державного виконавця від 29.03.2016 року вбачається, що при виході державного виконавця за зареєстрованою адресою ОСОБА_2 м. Луцьк, пр. Волі, 14/53 зі слів її матері на даний час знаходиться у Москві (а.с. 23).

Як вбачається з повідомлення ОСОБА_1 центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України у ОСОБА_2 дійсно наявний закордонний паспорт серії ЕХ № 396003, за яким вона неодноразово здійснювала виїзди за межі території України з 2011 року. Останній виїзд зафіксований у 2015 року. Відомостей про вїзд на територію України немає (а.с. 5-13).

Враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що боржник не здійснює сплати заборгованості на протязі тривалого часу, на думку суду має реальну можливість сплатити стягувачу вказані кошти, оскільки про те, що є непрацездатною або, на її утриманні є інші особи, суд чи виконавчу службу не повідомляла, крім того, неодноразово виїжджала за кордон, тому ці обставини свідчать про ухилення від виконання зобовязань, покладених на ОСОБА_2 судовим рішенням, а тому є підставою передбаченою п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

Керуючись Законом України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України», ст. 377-1 ЦПК України, суд,-

,

У Х В А Л И В :

Подання Другого відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, виїзд за кордон без вилучення паспортного документа до повного виконання зобовязань покладених на неї згідно наказу Господарського суду Дніпропетровської області №904/6597/15 від 09.10.2015 року.

Копію ухвали для виконання направити Адміністрації Державної прикордонної служби України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26).

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Оскарження ухвали не зупиняє ї виконання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_4