Справа № 152/295/16-ц
УХВАЛА

20 грудня 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Сад Поділля» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до Шаргородського районного суду з вказаним позовом до ПАТ «Сад Поділля», в якому просила визнати недійсними договори оренди землі, укладені від її імені із СВАТ «Сад Поділля» від 13.09.2012 року про оренду земельної ділянки з кадастровим №020010260, площею 0,2574 га, зареєстрований у Шаргородському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.10.2012 року №05564; договір оренди землі від 27.09.2012 року, укладений із СВАТ «Сад Поділля» про оренду земельної ділянки з кадастровим №020010261, площею 0,7602 га, зареєстрований у Шаргородському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.10.2012 року №05709; договір оренди від 12.09.2012 року із СВАТ «Сад Поділля» про оренду земельної ділянки з кадастровим №020010148, площею 1,8781 га, зареєстрований у Шаргородському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02.10.2012 року №05448; стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

В обґрунтування позову зазначила, що тривалий час працювала та була акціонером СВАТ «Сад Поділля» с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області, землі якого у 2009 році роздержавлено та розпайовано.

Відповідно до державних актів на право власності на земельні ділянки площею 0,2574 га, 0,7602 га, 1,8781 га, виданих Шаргородською РДА на підставі розпорядження від 19.02.2009 року №79, вона є єдиним власником зазначених земельних ділянок, розташованих на території Пеньківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області.

При оформленні документів для виділення в натурі своїх земельних ділянок для власного використання виявилося, що відповідач користування її земельними ділянками оформив договорами оренди землі ще, відповідно, від 13.09.2012 року, 27.09.2012 року та від 12.09.2012 року, що зареєстровані у Шаргородському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДКЗ при Державному Комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено записи, відповідно, від 05.10.2012 року, 17.10.2012 року, 02.10.2012 року, що виявилося у 2016 році.

Укладені договори оренди землі від її імені вважає недійсними, оскільки з відповідачем договорів оренди землі не укладала та не підписувала, відповідач платив їй за користування земельними ділянками без укладення договорів оренди, тим більше після виготовлення державних актів у 2010 році.

Вважає, що договори оренди землі повинні бути визнані недійсними, як такі, що не відповідають вимогам ч.ч.1-3 ст.203 ЦК України.

Провадження у справі відкрито 19.02.2016 року і справа призначена до розгляду в попередньому судовому засіданні на 03.03.2016 року та оголошено перерву в попередньому судовому засіданні на 22.03.2016 року.

У звязку із призначенням експертизи розгляд справи в судовому засіданні призначено на 29.04.2016 року, яке відкладено на 10.05.2016 року через неявку позивача та на 11.05.2016 року через повторну неявку позивача.

У ході судового розгляду справи, в судовому засіданні 11.05.2016 року представник позивача адвокат ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій просить зупинити провадження у справі у звязку із смертю позивача, що мала місце 05.05.2016 року, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво, до прийняття спадщини спадкоємцями померлої ОСОБА_3 в строки, передбачені цивільним законодавством України, але на строк не більше шести місяців, тобто до 05.11.2016 року.

Ухвалою суду від 11.05.2016 року провадження у справі було зупинено до прийняття спадщини спадкоємцями померлої ОСОБА_3, але на строк не більше шести місяців, тобто до 05.11.2016 року (а.с.97).

11.11.2016 року на запит до Шаргородського районного суду надійшла копія спадкової справи №792/16 до майна померлої ОСОБА_3, з якої вбачається, що спадщину після смерті позивача прийняла донька ОСОБА_2 (а.с.106).

Ухвалою суду від 24.11.2016 року відновлено провадження у справі та замінено померлого позивача ОСОБА_3 правонаступником спадкоємцем, котрий прийняв спадщину, ОСОБА_2

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не зявилася.

19.12.2016 року позивачка ОСОБА_2 подала до суду заяву про залишення її позову до ПАТ «Сад Поділля» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок без розгляду та про розгляд справи у її відсутності (а.с.121).

Представник відповідача ПАТ «Сад Поділля» ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.126).

В судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивачка та представник відповідача заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Таким чином, оскільки позивачка ОСОБА_2 просить залишити позов до ПАТ «Сад Поділля» без розгляду, то суд вважає, що дане клопотання про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню.

29.04.2016 року директор ПАТ «Сад Поділля» ОСОБА_6 подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 про визнання дійсними договорів оренди земельних ділянок, питання про прийняття якої до спільного розгляду із первісним позовом не було вирішено через смерть позивачки ОСОБА_3 і зупинення провадження у справі до прийняття спадщини спадкоємцями ОСОБА_3

20.12.2016 року представник ПАТ «Сад Поділля» ОСОБА_5 подав заяву про повернення зустрічної позовної заяви.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.121 ЦПК України, позовна заява повертається у випадку, зокрема, коли позивач до відкриття провадження у справі подав заяву про повернення йому позову.

Оскільки зустрічний позов ПАТ «Сад Поділля» до ОСОБА_3 не прийнятий до спільного розгляду із первісним позовом, враховуючи, що позивачка просить залишити без розгляду позов до ПАТ «Сад Поділля» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, а також, враховуючи, що, відповідно до довіреності від 29.02.2016 року, представник ПАТ «Сад Поділля» ОСОБА_5 наділений відповідними повноваженнями діяти від імені товариства, суд вважає, що зустрічний позов підлягає поверненню ПАТ «Сад Поділля».

Згідно з платіжними дорученнями за №40 від 10.03.2016 року та №80 від 05.05.2016 року позивачем по зустрічному позову ПАТ «Сад Поділля» при зверненні до суду із вказаним зустрічним позовом сплачено судовий збір в сумі 4134 грн.

У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги.

Так як зустрічна позовна заява ПАТ «Сад Поділля» до ОСОБА_3 про визнання дійсними договорів оренди земельних ділянок підлягає поверненню позивачеві по зустрічному позову ПАТ «Сад Поділля», то сплачений судовий збір при зверненні в суд в сумі 4134 грн. також підлягає поверненню.

Згідно з ч.2 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», п.п.1, 2, 3 Розділу ІV Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Міністерства Фінансів України від 07.07.2012 року за №811, зареєстрованої в МЮ України 20.09.2012 року за №1623/21935, сплачене державне мито підлягає поверненню частково або повністю у випадках, передбачених статтею 8 Декрету. Повернення державного мита у національній валюті здійснюється органом Казначейства, на рахунок якого зараховано цей платіж, за заявою платника, поданою протягом року з дня зарахування державного мита до бюджету.

Керуючись п.5 ч.1 ст.207 ч.1 п.5, п.1 ч.3 ст.121, 210 ЦПК України, ст.7 ЗУ «Про судовий збір», суд

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Сад Поділля» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок залишити без розгляду.

Розяснити, що позивач вправі повторно звернутися до суду з цим же позовом у загальному порядку.

Зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «Сад Поділля» до ОСОБА_3 про визнання дійсними договорів оренди земельних ділянок повернути позивачеві по зустрічному позову ПАТ «Сад Поділля».

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України в Шаргородському районі Вінницької області повернути Публічному акціонерному товариству «Сад Поділля» сплачений судовий збір за платіжними дорученнями за №40 від 10.03.2016 року в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень та за №80 від 05.05.2016 року в сумі 2756 (дві тисячі сімсот пятдесят шість) гривень.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: