АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Музичко С.Г., Прокопчук Н.О.

при секретарі: Бережняк Н.В.

за участю:

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з відповідача аліменти на користь позивача на утримання доньок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі по 1 500 грн. на кожну дитину, починаючи з 01.10.2015 до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14.12.2015 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 33 % заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.09.2015 і до досягнення кожною дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду. В обґрунтування своїх доводів вказує, що аліменти, які призначив суд першої інстанції є недостатніми для дітей. Зазначила, що діти проживають з позивачем, а з боку відповідача не отримали жодних матеріальних благ та об'єктів нерухомого чи рухомого майна.

Справа № 756/12933/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/2649/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Васалатій К.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача та відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, а саме: визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_3 у розмірі 33 % заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку щомісячно,суд першої інстанції враховував стан здоров'я, матеріальне становище дітей та платника аліментів, який є інвалідом 2 групи та інші обставини, що мають істотне значення згідно ст. 200 СК України.

З таким висновком суду колегія суддів повністю погодитись не може.

З матеріалів справи вбачається та встановлено при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, що 12.12.2003 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб за актовим записом №1351 (а. с. 6), від якого сторони мають доньок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 8-9). Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24.09.2014 розірвано шлюб між сторонами (а. с. 7). Діти проживають разом із матір'ю та перебувають на її повному утриманні та вихованні. ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи та отримує пенсію по інвалідності (а. с. 26), не працює.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, але не може погодитись з їх розміром.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу його батька (матері) або в твердій сумі.

Згідно з ст.181 СК України, при відсутності укладеного в порядку передбаченому ст. 189 СК України між батьками договору про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, аліменти стягуються у судовому порядку на користь того з батьків, з ким проживає дитина та хто її утримує.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, згідно якого за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що на час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач ніде не працював, тобто не мав постійного доходу (а. с. 28).

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявністю інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд першої інстанції на вищезгадані обставини уваги не звернув, в зв'язку з чим зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, крім того, з тексту позовної заяви вбачається, що позивач просила стягнути аліменти саме в твердій сумі. В зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Частково задовольняючи позовні вимоги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи наведені обставини та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_3 на час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції ніде не працює, колегія суддів вважає за можливим визначити розмір аліментів в сумі 1 000 грн. на утримання доньок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 на кожну дитину.

Враховуючи наведені обставини та вимоги п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, та невідповідність висновків суду обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року в частині визначення розміру аліментів на утримання доньок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 33% заробітку скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 року в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 29 вересня 2015 і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: С.Г. Музичко

Н.О. Прокопчук