МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" липня 2016 р. Справа № 370/4/16-ц

Макарівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Устимчук М.Ю., при секретарі Захарченко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Макарів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ( законний представник ОСОБА_4), третя особа Служба у справах дітей Макарівської районної державної адміністрації Київської області про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 07.10.2000 року вона є власником житлового будинку, що розташований по вулиці Франка-11 в смт. Макарів Київської області. На момент смерті спадкодавця ОСОБА_7 у вказаному будинку проживали відповідачі по справі. Незважаючи на те, що вона набула права власності на будинок, відповідачі не визнали її прав , як власника житла і її чинились перешкоди у користуванні домоволодінням, що змусило її звертатись до суду за захистом порушеного права. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.04.2004 року її позов було задоволено та витребувано з чужого незаконного володіння шляхом виселення з будинку відповідачів. 17.05.2006 року головним державним виконавцем ДВС у Макарівському районі було відкрито виконавче провадження та 09.06.2006 року було винесено постанову про закриття виконавчого провадження у звязку з добровільним виконанням судового рішення боржниками , які самостійно виселились з житлового приміщення. Проте, незважаючи на наявність судового рішення через деякий час відповідачі повторно вселились у житло та продовжують там проживати. Жодної згоди вона їм не надавала Відповідачі чинять перешкоди їй в користуванні житлом, не дають можливості проживати в цьому будинку та належним чином розпоряджатись ним . Більш того без її згоди та дозволу контролюючих органів здійснили самовільне перепланування . На підставі ст.41, ст.47 Конституції України, ст. ст. 383, 391 ЦК України просила суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні її власністю шляхом виселення відповідачів з будинку по вулиці Франка-11 в смт. Макарів Київської області.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_8 позовні вимоги підтримала, викладене у позові підтвердила, надала пояснення.

Представник відповідачів адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, просив суд застосувати строки позовної давності до спірних правовідносин.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей органу опіки та піклування Макарівської районного державної адміністрації , що була залучена до участі у справі за ініціативою суду свого представника до зали суду не направили.

Вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне .

Як слідує з поданих письмових матеріалів , 07.10.2000 року державним нотаріусом Макарівської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 на підставі заповіту від 16.08.1988 року гр. ОСОБА_7 було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповіту позивачу по справі ОСОБА_1 на спадкове майно, а саме житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в селищі Макарів Київської області по вулиці Франка-11. ( а.с. 7) Вказане свідоцтво про право на спадщину за заповітом зареєстровано Макарівським бюро технічної інвентаризації 18.11.2000 року за реєстровим номером 1940.

На момент судового розгляду свідоцтво про право на спадщину за заповітом є чинним, ніким не скасовано та не визнано недійсним.

19.04.2004 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було винесено судове рішення по цивільній справі №2-307/04 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння шляхом виселення та позовні вимоги задоволено. (а.с.8)

Головним державним виконавцем ДВС у Макарівському районі було 17.05.2006 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виковому листу №2-307 виданого 06.05.2005 року Києво-Святошинським районним судом. ( а.с.9)

Письмового підтвердження повторного вселення до житлового будинку по вулиці Франка-11 в смт. Макарів Київської області відповідачів по даній справі позивачем та його представником подано не було, проте вказаний факт не заперечується представником відповідачів та підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_12, а також офіційною відповіддю з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в місті Києві щодо реєстрації відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 у будинку по вулиці Франка-11 смт. Макарів. ( а.с. 19-21)

Так свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, що проживає в смт. Макарів по вулиці Франка-3 і підтримувала сусідські відносини з гр. ОСОБА_7 , яка за життя мешкала з сином та дочкою. Дочка покійної ОСОБА_7 виїхала з Макарова давно , а син - ОСОБА_2 з своєю родиною мешкає по сусідству з нею до сих пір. Вона проживає через три будинку від ОСОБА_2 і часто бачить його в той момент коли він йде на роботу чи повертається з роботи. Також бачить відповідачів коли вони працюють на городі.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст.156 Житлового кодексу УРСР члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. аналогічна норма міститься у статті 405 ЦК України.

Як було встановлено рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.04.2004 року відповідачі по справі після смерті гр. ОСОБА_7 втратили право на проживання в спірному будинку.

З пояснень сторін встановлено, що ОСОБА_1 жодної згоди на вселення відповідачів у спірний будинок не надавала, угоди на право проживання не укладала. Відповідачі не є членами сімї позивачки в розумінні ст.64 та ст.156 ЖК України, а отже не мають самостійного права проживати в спірному будинку.

Самовільне вселення відповідачів до житлового будинку по вулиці Франка-11 в смт. Макарів грубо порушує право власності позивачки . За ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або у судовому порядку.

За вимогами ст.116 ЖК України особи, які самоправно зайняли жиле приміщення , виселяються без надання їм іншого жилого приміщення.

За вимогами статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, проаналізувавши всі надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 мають бути задоволені.

Керуючись ст.ст. 13, 15,60,79,88, 209,212-215,223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ( законний представник ОСОБА_4), третя особа Служба у справах дітей Макарівської районної державної адміністрації Київської області про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення, задоволити.

Усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю ОСОБА_1 шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з неповнолітнім сином ОСОБА_6 , ОСОБА_5 з житлового будинку №11 по вулиці Франка в смт. Макарів Київської області без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 487,20 гривень в рівних частках, а саме по 121,80 гривень з кожного.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 20 липня 2016 року.

Суддя М.Ю. Устимчук