Справа № 683/395/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Завадської О.П.

при секретарі Васічевій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

В лютому 2016 року ОСОБА_1 предявив позов до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що по провул. Мирний, 7 в м. Старокостянтинова, що належав його матері ОСОБА_3, яка померла 24 лютого 2015 року в м. Старокостянтинів, на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого ОСОБА_2 відділом комунального господарства від 05 квітня 1965 року на підставі рішення засідання виконкому ОСОБА_2 міської ради депутатів трудящих від 29 березня 1965 року № 6, та земельні ділянки площею 0,1000 га для індивідуального житлового будівництва, яка належала померлій ОСОБА_3 згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 543103, виданого ОСОБА_2 міською радою 08 червня 2010 року на підставі рішення сесії ОСОБА_2 міської ради за № 117 п.3 від 19 листопада 1997 року та площею 0,1210 га для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлій ОСОБА_3 згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 543102 виданого ОСОБА_2 міською радою 08 червня 2010 на підставі рішення сесії ОСОБА_2 міської ради за № 117 п.3 від 19 листопада 1997 року за вказаною адресою. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він являється спадкоємцем за заповітом до майна померлої. В правовстановлюючому документі на житловий будинок невірно вказано адресу «провулок П. Мирного, 7» замість вірного «провулок Мирний, 7», крім того невірно вказано прізвище померлої, як «Слідзінська», замість правильного прізвища «Следзінська». Внести зміни в даний правовстановлюючий документ неможливо в звязку з смертю власника. За таких обставин нотаріус відмовила їй в оформленні спадкових прав, про що винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивач в судове засідання не зявився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи є розписка про одержання повістки. Його представник адвокат ОСОБА_4 подала до суду заяву, якою просила справу розглянути без її участі, підтримала позов та просила його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Хмельницької області в судове засідання не зявилася, хоч про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, однак подала до суду заяву, якою просила розглянути справу у відсутності сторін, при вирішенні справи покладається на думку суду.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.

Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своє смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 24 лютого 2015 року в м. Старокостянтинові, про що складено відповідний запис № 81 згідно даних свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 253026, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції Хмельницької області 24 лютого 2015 року.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння виданого ОСОБА_2 відділом комунального господарства виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради 05 квітня 1965 року на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради трудящих № 6 від 29 березня 1965 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належали ОСОБА_3, однак у правовстановлюючому документі невірно вказано адресу « провулок П. Мирного, 7» замість вірного «провулок Мирний 7», крім того невірно вказано прізвище померлої як «Слідзінська», замість прізвища «Следзінська».

Крім того, померлій ОСОБА_3 належали земельні ділянки площею 0,1000 га для індивідуального житлового будівництва по пров. Мирний, 7 в м. Старокостянтинові, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 543103, виданого ОСОБА_2 міською радою 08 червня 2010 року на підставі рішення сесії ОСОБА_2 міської ради за № 117 п.3 від 19 листопада 1997 року та площею 0,1210 га для ведення особистого селянського господарства по пров. Мирний, 7 в м. Старокостянтинові, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 543102, виданого ОСОБА_2 міською радою 08 червня 2010 на підставі рішення сесії ОСОБА_2 міської ради за № 117 п.3 від 19 листопада 1997 року.

ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося і, взагалі все те, що буде належатиме їй на день смерті і, на що вона матиме право заповіла сину (позивачу) ОСОБА_1, про що склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_2 державної нотаріальної контори 02 червня 1988 року, за р. № 1959 який є чинним.

Згідно рішення Старокостянтинівського районного суду від 26 грудня 2015 року позивач являється сином померлої 24 лютого 2015 року ОСОБА_3.

03 березня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори з заявою про те, що він згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3, померлої 24 лютого 2015 року в м. Старокостянтинові. На підставі даної заяви заведена спадкова справа до майна померлої за № 141/2015 року (витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 43098269, виданий ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою 27 лютого 2016 року). За змістом матеріалів даної спадкової справи вбачається, що позивач єдиний хто прийняв спадщину, інших спадкоємців немає.

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що по провул. Мирний, 7 в м. Старокостянтинова, що належав його матері ОСОБА_3, яка померла 24 лютого 2015 року в м. Старокостянтинів, на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого ОСОБА_2 відділом комунального господарства виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 05 квітня 1965 року на підставі рішення виконкому

ОСОБА_2 міської ради депутатів трудящих від 29 березня 1965 року № 6, та земельні ділянки площею 0,1000 га для індивідуального житлового будівництва, яка належала померлій ОСОБА_3 згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 543103, виданого ОСОБА_2 міською радою 08 червня 2010 року на підставі рішення сесії ОСОБА_2 міської ради за № 117 п.3 від 19 листопада 1997 року та площею 0,1210 га для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлій ОСОБА_3 згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 543102, виданого ОСОБА_2 міською радою 08 червня 2010 року на підставі рішення сесії ОСОБА_2 міської ради за № 117 п.3 від 19 листопада 1997 року за вказаною адресою.

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_2 державної нотаріальної контори від 25 січня 2016 року за № 177/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки, оскільки невірно вказано адресу « провулок П. Мирного, 7» замість вірного «провулок Мирний 7», крім того невірно вказано прізвище померлої як «Слідзінська», замість прізвища «Следзінська». За таких обставин неможливо беззаперечно встановити приналежність правовстановлюючого документу спадкодавцю та перевірити відсутність заборон та арештів цього майна.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до розясень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази, кожний окремо та у їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавець ОСОБА_3 за свого життя набула право власності на вищевказане домоволодіння та земельні ділянки відповідно до закону і зареєструвала своє право власності у встановленому законом порядку.

Приймаючи до уваги те, що позивач є її спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину, однак не може оформити право власності на вказане спадкове майно у звязку з невірним зазначенням адреси домоволодіння та даних про спадкодавця, як власника, в правовстановлюючому документі, а також не може в адміністративному порядку звернутися для усунення даної помилки, так як власник помер, тому права позивача ОСОБА_1 підлягають захисту, а наявність помилки не може бути підставою відмови у захисті права позивача.

З огляду на вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню в повністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 53, 59, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, на підставі ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 16, ст. 316, ст. 321, ст. 328, ст. 1216, ст. 1217, ст. 1218, ч. 1 ст. 1225, ст. 1241, ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 , ч. 1 ст. 1270, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування,

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, яка померла 24 лютого 2015 року в м. Старокостянтинові Хмельницької області, свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого ОСОБА_2 відділом комунального господарства виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради 05 квітня 1965 року на підставі рішення виконкому ОСОБА_2 міської ради депутатів трудящих від 29 березня 1965 року за № 6.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 24 лютого 2015 року в м. Старокостянтинові Хмельницької області, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що по провул. Мирний, 7 м. Старокостянтинова.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 24 лютого 2015 року в м. Старокостянтинові Хмельницької області право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, для індивідуального житлового будівництва, що знаходиться по провулку Мирний, 7 в м. Старокостянтинів і належала ОСОБА_3, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 543103, виданого ОСОБА_2 міською радою 08 червня 2010 року на підставі рішення сесії ОСОБА_2 міської ради за № 117 п.3 від 19 листопада 1997 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 24 лютого 2015 року в м. Старокостянтинові Хмельницької області, право власності на земельну ділянку площею 0,1210 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по провулку Мирний, 7 в м. Старокостянтинів і належала ОСОБА_3, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 543102, виданого ОСОБА_2 міською радою 08 червня 2010 року на підставі рішення сесії ОСОБА_2 міської ради за № 117 п.3 від 19 листопада 1997 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницького області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня ухвалення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ___________