Справа № 133/1174/16-ц Провадження № 22-ц/772/2736/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого судді : Зайцева А.Ю.,

суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

при секретарі: Топольській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04.07.2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У травня 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося у суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначало, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.07.2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 890 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір.

Банк виконав свої зобов'язання, видавши відповідачу зазначений кредит. ОСОБА_2 всупереч умов договору та вимог законодавства своїх зобовязань за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 30.04.2016 року утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 11230,08 грн., яка складається з 350.07 грн. заборгованість за кредитом; 7057.15 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3050 грн. заборгованість по пені та комісії; 250 грн. штраф (фіксована частина), 522,86 грн. штраф (процентна складова).

Посилаючись на ці обставини позивач просив стягнути з ОСОБА_2 вказану суму боргу та судові витрати.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04.07.2016 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПАТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Судова колегія, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам закону.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду, оскільки останній платіж був здійснений відповідачем 25.04.2013 року, а з позовом банк звернувся до суду 31.05.2016 року, тому строк дії кредитного договору сплив 25.04.2016 року.

З такими висновками суду погодитись не можна, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи, суперечать нормам матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається із розрахунку заборгованості станом на 30.04.2016 року, останній платіж був здійснений ОСОБА_2 25.07.2013 року (а.с.5), а не 25.04.2013 року, як помилково зазначає про це у рішенні суд першої інстанції. При цьому, зі справи також видно, що позивач звернувся до суду з позовом 25.05.2016 року (а.с.20).

За змістом ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Відмовляючи в задоволені позову за спливом строку позовної давності, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, не зясував коли саме відповідач здійснив останній платіж у погашення заборгованості за кредитом, у звязку з чим безпідставно дійшов висновку щодо пропуску позивачем загального строку позовної давності звернення до суду.

Крім того, судом першої інстанції залишено поза увагою те, що строк дії кредитної картки відповідача закінчився 31.01.2014 року.

Вищезазначене свідчить, що рішення суду є незаконним та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Як встановлено судом першої інстанції і не заперечується сторонами, 14.07.2008 року між банком та ОСОБА_2 був укладений договір шляхом приєднання б/н у відповідності до ст.634 ЦК України, згідно якого позичальник отримав кредит у розмірі 890 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно з п.1.1 Умов і правил надання банківських послуг сторони погодили, що належним чином заповнена заява підписується клієнтом і таким чином клієнт виражає свою згоду, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг і Тарифами становить укладений договір про надання банківських послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

По справі встановлено, що відповідач свої зобов'язання перед банком за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість.

Судова колегія вважає, що позивачем обґрунтовано пред'явлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 9130,08 грн., яка складається з 350.07 грн. заборгованість за кредитом; 7057.15 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1200 заборгованість по пені та комісії; 522,86 грн. штраф (процентна складова).

В той же час, зазначена у позові вимога про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 250 грн. (фіксована частина) відповідно до п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг, згідно якого при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову, не може бути задоволена.

Так, ч. 2 ст. 549 ЦК України визначає, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного, або неналежно виконаного зобов'язання.

Фіксована частина штрафу визначена у сумі 500 гривень, не відповідає положенню закону, яке визначає поняття штрафу, а тому не може таким вважатись, в зв'язку з чим позовна вимога в цій частині, про стягнення 250 гривень штрафу (фіксована частина), задоволенню не підлягає.

Крім того, судова колегія вважає, що заявлена у позові вимога про стягнення з відповідача 3050 грн. заборгованості по пені та комісії не може бути задоволена у повному обсязі, оскільки в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 про застосування строків позовної давності, який підлягає застосуванню до частини суми пені заявленої поза межами строку давності.

Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність у один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Таким чином, враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом 25.05.2016 року (а.с.20), то пеня підлягає стягненню з відповідача згідно розрахунку заборгованості за останні 12 місяців, а саме з 29.05.2016 року по 25.05.2016 року день зверненням позивача з позовом до суду, що становить 1200 грн. (3050-1850=1200 грн.).

За таких обставин, судом першої інстанції неповно з'ясовано усі обставини справи, не надано оцінку наявним у справі доказам, та не застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права, які підлягають застосуванню до даних правовідносин, а тому рішення суду підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Ураховуючи положення частин 1 та 5 статті 88 ЦПК України про перерозподіл апеляційним судом судових витрат при скасуванні рішення та ухваленні нового, з ОСОБА_2 слід стягнути витрати на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» сплаченого ним судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (9130,08х100: 11230,08=81,30%), а саме за подачу позовної заяви у розмірі 1120,31 грн. (1378х81,30%=1120,31), та за подачу апеляційної скарги у розмірі 1231,70 грн. (1515х81,30%=1231,70).

Керуючись ст. ст. 88, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04.07.2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.07.2008 року станом на 30.04.2016 року у розмірі 9130 (девять тисяч сто тридцять) гривень 08 коп., з них 350 (триста пятдесят) гривень 07 коп. заборгованість за кредитом; 7057 (сім тисяч пятдесят сім) гривень 15 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1200 (одна тисяча двісті) гривень заборгованість по пені; 522 (пятсот двадцять дві) гривні 86 коп. - штраф (процентна складова).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по оплаті судового збору у суді першої інстанції 1120,31 грн. та 1231,70 грн. за подачу апеляційної скарги, а всього 2352 (дві тисячі триста пятдесят дві) гривні 01 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_3

Судді: (підпис) ОСОБА_4

(підпис) ОСОБА_5

Згідно з оригіналом.

Суддя: