САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2308/15-ц
Провадження №2/726/401/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2016 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі - Сківернічук А.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 06.02.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік.

Позивач вказує, що відповідачем умови договору виконувались не належним чином, у зв'язку із чим, станом на 25.10.2015 року виникла заборгованість в сумі 23965,13 гривень.

У зв'язку із викладеним, просять суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за договором кредиту в сумі 23965,13 гривень.

Представник позивач у судове засідання жодного разу не зявився, проте направив заяву, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення проти позову в яких вказує, що насправді кошти у сумі 14847,35 грн. з карткового рахунку в ПАТ «Приватбанк» отримав не ОСОБА_1, а невстановлені особи, що вчинили шахрайські дії щодо банку, що підтверджується витягом з кримінального провадження, а тому необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що йому з прихованого номера телефону зателефонувала невідома йому особа і представившись співробітником компанії «МТС» під приводом умовної перевірки блокування номера мобільного телефону НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, дізналася від нього номери мобільних телефонів, на які він здійснював останні дзвінки. Після чого, заблокувавши номер телефону НОМЕР_1, отримала доступ до вказаного номера мобільного телефону, за допомогою якого, через Інтернет мережу загального доступу, заволоділа грошовими коштами у сумі 14847,35 гривень.

Свідок ОСОБА_2, співробітник ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 30.04.2015 року останньому на його телефон зателефонувала незнайома особа та представившись співробітником компанії «МТС» під приводом умовної перевірки блокування номера мобільного телефону НОМЕР_1 дізналась про останні набрані ОСОБА_1 номери. Після цього номер мобільного телефону був заблокований. Вказує, що ОСОБА_1 в той день перебував на робочому місці та не знімав грошових коштів зі свого рахунку.

Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.02.2014 року ознайомившись з правилами надання банківських послуг та підписавши анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг отримав кредитну кредит у розмірі 15000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

З розрахунку видно, що загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 25.10.2015 року становить - 23965,13 гривень з яких:

- заборгованість за кредитом - 14867,35 гривень;

- заборгованість зі сплати процентів - 6930,39 гривень;

- заборгованість за пенею та комісією - 550,00 гривень;

- штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень;

- штраф (процентна складова) - 1117,39 гривень.

У відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст.ст. 509, 526 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, зобов'язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог кодексу.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Однак, як вбачається із витягу із кримінального провадження № 0000191, ОСОБА_1 06.04.2015 року звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (шахрайство). Із фабули витягу вбачається, що 30 березня 2015 року приблизно о 12:30 год. невідома особа, переслідуючи мету незаконного заволодіння чужими грошовими коштами, зателефонувала ОСОБА_1 з прихованого номера телефону і представившись співробітником компанії «МТС» увійшла в довіру до нього, у подальшому шляхом обману під приводом умовної перевірки блокування номера мобільного телефону НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, дізналася від нього номери мобільних телефонів, на які він здійснював останні дзвінки. Після чого, заблокувавши номер телефону НОМЕР_1, отримала доступ до вказаного номера мобільного телефону, за допомогою якого, через Інтернет мережу загального доступу, заволоділа грошовими коштами у сумі 14847 грн., знявши їх з особового карткового рахунку НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, чим заподіяла матеріальну шкоду на вказану суму.

Із довідки № 36 від 11.04.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 30.03.2015 року з 8:00 до 16:30 перебував за місцем роботи в ТОВ «Епіцентр».

Окрім того, відповідно до довідки ПАТ КБ «Приватбанк» від 14.12.2015 року із рахунку НОМЕР_2 30.03.2015 року було здійснено операції зі списання грошових коштів по телефону на загальну суму 14847,35 гривень. Операції були здійснені із 12:57 год. по14:46 год.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 не здійснював зняття грошових коштів із свого рахунку.

Відповідно до п. 1 розділу VI постанови правління НБУ № 705 від 05.11.2014 року «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» (далі Постанова) користувач зобов'язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень.

Відповідно до п. 6 Постанови користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Згідно п. 9 Постанови Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Разом з тим, немає підстав стверджувати, що дії користувача ОСОБА_1 призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, оскільки він не розголошував інформацію щодо ПІНу та інших відомостей, що стосуються особового карткового рахунку, а тільки повідомив про останні набрані ним номери, що не заборонено чинним законодавством.

Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями сприяв втраті, незаконному використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, позиція позивача про наявність цивільно-правової відповідальності відповідача за вчинення шахрайських дій щодо заволодіння невстановленими особами грошовими коштами у сумі 14847 грн є безпідставною.

Таким чином встановлено, що кредитор в даному випадку не наділений правом вимагати від боржника виконання його обов'язку, оскільки він не є позичальником в розумінні 509, 526, 1054 ЦК України.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про необхідність відмовити у його задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 551, 634, 1054 ЦК України, ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, Постановою правління НБУ № 705 від 05.11.2014 року «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», суд -

ВИРІШИВ :

У позовних вимогах Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук