АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/218/14-ц 22-ц/774/2498/К/16
Справа № 182/218/14-ц Головуючий у першій інстанції
Провадження № 22-ц/774/2498/К/16 суддя Шестакова З.С.
Категорія № 20 ( І V ) Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Зубакової В.П.

суддів: Барильської А.П., Митрофанової Л.В.

за участю секретаря: Гладиш К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Леком» про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним у відношенні до покупця і визнання покупцем іншої особи.

Особи, що беруть участь у розгляді справи:

особа, яка подає апеляційну скаргу, ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5,

представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_6,

відповідач ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Леком» (надалі ТОВ «Леком») про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним у відношенні до покупця і визнання покупцем іншої особи, посилаючись на те, що в серпні 2011 років він разом з ОСОБА_4 вирішили займатися спільною підприємницькою діяльністю з виготовлення та реалізації меблів та виробів з деревини, для чого вирішили придбати майстерні та складські приміщення.

20.09.2011 року позивач передав ОСОБА_4 170 000,00 грн. для придбання приміщення з подальшим оформленням права власності на імя ОСОБА_3, однак останній придбав нерухоме майно (складські приміщення, бокси, господарський двір) за адресою: м.Нікополь, вул. Космодемянської Зої, 3-А, на своє імя, пояснивши це складністю оформлення документів та бажанням не збільшувати вартість процедури переоформлення.

У жовтні 2013 року позивач звернувся до ОСОБА_4 з проханням переоформити нерухомість на його імя, однак отримав відмову, у звязку з чим просив суд: визнати договір купівлі-продажу від 03.10.2011 року складських приміщень боксів, господарського двору, споруджень за адресою: вул. ОСОБА_7, 3а, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_8, недійсним в частині, що стосується покупця; визнати його покупцем за цим договором та покласти судові витрати на відповідача.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу нерухомості, яке складається з складських приміщень боксів, господарського двору (інв. № 51), а саме: „А складські приміщення, загальною площею 379,4 кв.м; „Б господарський двір, площею 302,5 кв.м; „В бокси, площею 86,5 кв.м; „Г бокси, площею 67,5 кв.м; „Д вбиральня; 1,2 спорудження, що знаходяться за адресою: вул. ОСОБА_7, 3а в м. Нікополі, укладений 03 жовтня 2011 року між ТОМ „Леком в особі директора ОСОБА_9 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за № 1184, недійсним в частині, що стосується покупця.

Визнано покупцем за договором купівлі-продажу нерухомості, яке складається з складських приміщень боксів, господарського двору (інв. № 51), а саме: „А складські приміщення, загальною площею 379,4 кв.м; „Б господарський двір, площею 302,5 кв.м; „В бокси, площею 86,5 кв.м; „Г бокси, площею 67,5 кв.м; „Д вбиральня; 1,2 спорудження, що знаходяться за адресою: вул. ОСОБА_7, 3а в м. Нікополі, укладеного 03 жовтня 2011 року між ТОВ „Леком в особі директора ОСОБА_9 та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі за № 1184, - ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 121,80 грн. та на користь держави 121,80 грн.

В апеляційний скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення цим рішенням її прав. Так, на момент укладення спірного договору, вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 та надавала чоловікові нотаріально завірену згоду на придбання нерухомого майна, а тому, вважає, що метою даного позову є приховання спільного сумісного майна, адже між нею та ОСОБА_4 є спір щодо поділу спільного майна подружжя.

Крім того, зазначає, що судом було порушено норми матеріального права та не враховано, що протягом тривалого часу ОСОБА_3 орендував спірні приміщення та сплачував орендну плату, не висуваючи жодних вимог щодо визнання договору купівлі-продажу нерухомості від 03.10.2011 року недійсним в частині покупця. До того ж, визнання правочину удаваним в частині покупця суперечить приписам ст. 235 ЦК України, оскільки з підстав передбачених даною нормою, угода може бути визнана недійсною лише в повному обсязі, а не у якійсь частині.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ТОВ «Леком» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Крім того, представник відповідача ТОВ «Леком» просив суд розглядати справу за його відсутності, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, особу, яка подає апеляційну скаргу, ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_5, які, кожна окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_6 та відповідача ОСОБА_4, які, кожен окремо, просили відхилити апеляційну скаргу, залишивши без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги і письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ТОВ «Леком» про визнання договору купівлі-продажу квартири частково недійсним у відношенні до покупця і визнання покупцем іншої особи, суд першої інстанції виходив з доведеності придбання спірних нежитлових приміщень за власні кошти ОСОБА_3 і для нього, що є підставою для визнання ОСОБА_3 покупцем за договором купівлі-продажу від 03 жовтня 2011 року.

Проте, зазначеного висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, що згідно ч. 3 ст. 303 ЦПК України не обмежує апеляційний суд доводами апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 жовтня 2011 року між ТОВ «Леком» та ОСОБА_4 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, за умовами якого ТОВ «Леком» передав у власність ОСОБА_4 складські приміщення - бокси, господарський двір (інв. № 51), а саме: „А складські приміщення, загальною площею 379,4 кв.м; „Б господарський двір, площею 302,5 кв.м; „В бокси, площею 86,5 кв.м; „Г бокси, площею 67,5 кв.м; „Д вбиральня; 1,2 спорудження, що знаходяться за адресою: м.Нікополь, вул. Космодемянської Зої, 3а.

Продаж вказаного майна вчинено за 168 000,00 грн., які ОСОБА_4 зобовязався сплачувати ТОВ «Леком» рівними частинами на протязі дванадцяти місяців у касу підприємства кожного місяця (п. 5).

При цьому, в пункті 11 цього Договору зазначено, що придбання нерухомого майна за цим Договором вчиняється за письмовою згодою дружини ОСОБА_4 ОСОБА_2, посвідченої приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_8 03.10.2011 року за р.№1183 (а.с. 4-5).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову й визнаючи договір купівлі-продажу недійсним в частині покупця, суд першої інстанції не врахував положення пункту 11 цього Договору щодо придбання ОСОБА_4 нерухомості у період шлюбу з ОСОБА_2 та не взяв до уваги норми ст. 60 Сімейного кодексу України щодо належності майна набутого подружжям за час шлюбу дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності та не залучив до участі у розгляді справи ОСОБА_2

Разом з тим, ОСОБА_2 володіє правом на предмет спору (нерухоме майно), який робить необхідним її залучення до участі у справі в якості співвідповідача.

Відповідно до норм ЦПК зі змінами внесеними Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VІ, виключено можливість апеляційного суду скасувати рішення у разі незалучення особи до участі у справі і вирішення судом першої інстанції питання про права та обовязки такої особи, з направленням справи на новий розгляд.

Апеляційний суд не має право залучити ОСОБА_2 до участі у справі в якості співвідповідача на стадії апеляційного провадження і ухвалювати рішення відносно її прав, оскільки відповідно до норм процесуального закону вона має права й обовязки при розгляді справи у суді першої інстанції, які порушуються у разі відсутності участі її в цій інстанції.

Таким чином, рішення суду першої інстанції у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ТОВ «Леком» про визнання договору купівлі-продажу квартири частково недійсним у відношенні до покупця і визнання покупцем іншої особи підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат, а тому колегія стягує з позивача на користь ОСОБА_2 понесені нею та документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 267,96 грн. (а.с. 38).

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2014 рокускасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Леком» про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним у відношенні до покупця і визнання покупцем іншої особи відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на оплату судового збору у розмірі 267 (двісті шістдесят сім) гривень 96 (девяносто шість) копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: