Справа № 202/8524/15-ц
Провадження № 2/0202/422/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 серпня 2016 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.,

за участю секретаря Величко А.А.

представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1

відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2

представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про визначення місця проживання дітей із зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування Служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про визначення місця проживання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей. В обґрунтування позову зазначив, що з 04 червня 2010 року по 05 червня 2015 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Під час шлюбу в них народилися двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначає, що з часу народження та до моменту подачі вказаного позову, його доньки проживають разом з ним у будинку АДРЕСА_6. В серпні 2014 року його дружина ОСОБА_2 покинула його та доньок, пішовши жити до свого коханця. Про дітей ОСОБА_2 не піклується, не цікавиться їхнім життям. Вся її допомога зводиться до того, що один чи два рази на місяць остання може прийти до дітей в школу та поцікавитись як в них справи. ОСОБА_4 не чинить перешкод матері у спілкування з дітьми, але остання все одно не приходить провідувати своїх доньок. Враховуючи, що батьки мають рівні права при вирішенні будь-яких питань, що стосуються життя їх дітей, ОСОБА_4 побоюється, що відповідач одного разу з її новим співмешканцем забере доньок зі школи у невідомому напрямку, чим позбавить позивача можливості спілкуватися з дітьми. Також зазначає, що в будинку, де мешкають доньки, створені добрі умови для проживання дітей, він багато часу приділяє дітям, їхньому фізичному, духовному розвитку. Позивач здатний матеріально забезпечувати своїх доньок. На підставі викладеного просить суд визначити місце проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з їхнім батьком - ОСОБА_4

29 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернулася із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дітей. В обґрунтування позову зазначила, що з 18 жовтня 2003 року по 05 червня 2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 Під час шлюбу в них народилися двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 поводив себе агресивно, постійно влаштовував сварки, в грудні 2014 року вона була змушена припинити шлюбні відносини. Також зазначає, що 12 грудня 2014 року відповідач по зустрічному позову виніс у двір належного їй домоволодіння по АДРЕСА_6 всі її речі та спалив їх у дітей на очах. Така поведінка з боку ОСОБА_4 травмує психіку дітей та спричинила ОСОБА_2 сильні душевні страждання. Крім того зазначає, що більше шести місяців після фактичного припинення шлюбних відносин з ОСОБА_4, останній не цікавився дітьми та не допомагав матеріально, через що ОСОБА_6, була змушена звернутися до суду для стягнення з нього аліментів, де у своїх запереченнях ОСОБА_4 посилався на відсутність роботи, постійного заробітку та просив встановити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 609 грн. на кожну дитину. Після винесення рішення суду про стягнення аліментів ОСОБА_4 його не виконував, а 25 серпня 2015 року примусово забрав у неї дітей. ОСОБА_2 одразу ж звернулась із заявою до райвідділу міліції, де їй роз'яснили, що відповідно до ст.141 СК України такі дії батька дітей не можна кваліфікувати як викрадення. Зазначає, що дуже любить своїх доньок та усіма способами намагається уникнути травмуванню їх психіки. Працюючи дитячим психологом, твердо впевнена, що діти не повинні страждати від розлучення та непорозумінь своїх батьків. ОСОБА_4 не має власного житла та проживає в належному їй на праві власності домоволодінні, користується належним їй автомобілем, а права ОСОБА_2 в користуванні цим майном обмежує. Переконана, що діти повинні проживати разом з нею з адресою: АДРЕСА_1. щомісячний середній заробіток її сім'ї складає 30000 грн. Окрім того, зазначає, що меншій донці - ОСОБА_6 всього 8 років і вона є малолітньою дитиною, розлучення якої з матір'ю згідно Конвенції по правам дитини може бути застосовано у виняткових обставинах. На підставі викладеного просить суд визначити місце проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 первісний позов підтримав та просив його задовольнити. Додатково зазначив, що у квартирі АДРЕСА_1 також проживають двоє синів підліткового віку співмешканця ОСОБА_2, які постійно ображають його доньок. Також зазначив, що забрав доньок в літку 2015 року у батьків ОСОБА_2 після того як остання, залишивши їх у батьків, поїхала відпочивати зі своїм співмешканцем за кордон. До грудня 2015 року діти проживали разом з батьком, проти чого мати не заперечувала. У лютому 2016 року ОСОБА_2 забрала доньок до себе, однак вже через місяць, за проханням старшої доньки ОСОБА_5, яка зазначила, що її ображають діти співмешканця мами, ОСОБА_4 забрав доньок до себе, де по день вирішення справи вони й проживають. У зустрічному позові просив відмовити у повному обсязі. Шодо права власності на домоволодіння АДРЕСА_6 зазначив, що дане домоволодіння придбане сторонами під час шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя, а квартира, в якій ОСОБА_2 просить суд визначити місце проживання дітей належить на праві власності її співмешканцю, а не ОСОБА_2

ОСОБА_2 зі своїм представником у задоволенні первісного позову просили відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_4 не має власного житла, постійної роботи та заробітку, оскільки він не працює, емоційний, неврівноважений та схильний до образ по відношенню до оточуючих. Зустрічний позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити з підстав вказаних у зустрічній позовній заяві. Додатково зазначили, що ними подані всі необхідні документи для підтвердження того, що діти повинні проживати саме з ОСОБА_2 Щодо образ доньок дітьми її співмешканця зазначила, що це природній процес коли діти сваряться та одразу ж миряться.

Представник органу опіки та піклування служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради у судове засідання не з'явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином. Надав висновок про визначення місця проживання дітей та в своїй заяві просив суд проводити розгляд справи за відсутності їх представника та винести рішення враховуючи інтереси дитини.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 зазначила, що ОСОБА_2 є її тіткою. На початку 2015 року остання проживала на орендованій квартирі разом з дітьми. Зазначила, що ОСОБА_2 є прекрасною матір'ю. Де була тітка на новий рік у 2016 році не знає. Також не бачила, щоб остання випивала алкогольні напої.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 зазначив, що є другом сім'ї ОСОБА_2. Вдома у ОСОБА_4 буває 2-3 рази на тиждень. ОСОБА_5 розповідала, що під час проживання разом з матір'ю, діти її співмешканця ображають її та погано до неї ставляться. ОСОБА_4 не забороняє ОСОБА_2 бачитися з дітьми. Також зазначив, що остання алкоголь приймає, але не зловживає. Проблем у ОСОБА_4 з алкоголем теж немає. Вважає, що діти повинні залишатися проживати з батьком.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 проживають разом з батьком по АДРЕСА_6 з серпня 2015 року. Буває у ОСОБА_4 вдома, приблизно, один раз на місяць. Вважає, що діти повинні проживати з батьком. Перешкод у спілкуванні дітей с матір'ю ОСОБА_4 не створює.

За участю психолога ОСОБА_10, в судовому засіданні була допитана ОСОБА_5, яка зазначила, що проживає разом з сестрою ОСОБА_9 та батьком по АДРЕСА_6 у м. Дніпро. Взимку проживала разом зі своєю матір'ю, однак її там ображали. Висловила бажання, щоб її батьки не розлучались. Однаково любить папу та маму, однак бажає жити разом татом.

Вислухавши сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2010 року.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2015 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований 04 червня 2010 року Індустріальним відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №797 був розірваний.

Під час шлюбу у сторін народились дві доньки: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 18 січня 2006 року, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 24 липня 2007 року.

Між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у зв'язку з цими обставинами загострились взаємовідносин між ними, така ситуація в їх особистих відносинах не дала можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення місця проживання їх дітей, що зумовило для подачі первісного та зустрічного позову до суду.

В судовому засіданні сторонами не заперечувався той факт, що наданий час розгляду справи, діти проживають разом з батьком по АДРЕСА_6.

На даний час батько дітей не чинить перешкод матері у прийнятті участі у вихованні доньок, побачені з ними.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з вимогами ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як передбачено ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини та відібрання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який надає письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, а також на підставі інших документі, які стосуються справи.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року зі змінами та доповненнями № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», відповідно якого вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому, суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Згідно акту обстеження умов проживання дітей від 24 вересня 2015 року, який був затверджений службою у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, по АДРЕСА_6, умови проживання дітей у будинку добрі. Батько приділяє багато часу донькам, які мешкають разом з ним, батько відводе та забирає доньок зі школи.

Згідно акту обстеження умов проживання дітей, затвердженого 23 грудня 2015 року, начальником управлінням служби у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, АДРЕСА_1 для перебування дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, їх матір'ю ОСОБА_2, створені належні умови для навчання та проживання. Згідно вищезазначеного акту в квартирі зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_11 (цивільний чоловік) та ОСОБА_12 (син цивільного чоловіка). Загальний прибуток сім'ї визначений у розмірі 30000 грн. Разом з цим, обстеження відповідно до акту здійснювалось по АДРЕСА_1, в той час як ОСОБА_2 просить визначити місце проживання дітей АДРЕСА_1, що не відповідає адресі, визначеної в акті.

Згідно копії сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду та копії медичної довідки про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричного оглядів, ОСОБА_2 не має протипоказань щодо діяльності опіки та піклування.

Згідно характеристики, наданої ФЛП ОСОБА_13, ОСОБА_6 по характеру дружелюбна, неконфліктна, схильна допомагати оточуючим, спокійна. Велику увагу приділяє своїм дітям. Вважає сім'ю і дітей сенсом життя.

Характеристику ОСОБА_2, виданої директором ТОВ «Дніпро-Скан-Сервіс» ОСОБА_11, згідно якої ОСОБА_2 багато часу приділяє дітям та спілкуванню з ними та ставить родинні цінності понад усе, суд оцінює критично, оскільки останній є співмешканцем ОСОБА_2

Згідно характеристики приватного закладу «Британська міжнародна школа - Дніпро», ОСОБА_2, за час навчання ОСОБА_6 та ОСОБА_5, неодноразово була присутня на зустрічах з педагогами школи, цікавилася рівнем адаптації дочок до нових умов. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 завжди з теплотою говорять про матір, радіють зустрічам з нею, спілкуються відкрито із задоволенням.

Згідно довідок КЗО «Середня загальноосвітня школа №17 Дніпропетровської міської ради» від 09 лютого 2016 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 приймали активну участь в навчанні й вихованні дітей. Відвідували всі батьківські збори, постійно тримали на контролі навчання дітей.

У висновку органу опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про визначення місця проживання дітей зазначено, що згідно з характеристикою приватного комунального закладу «Британська міжнародна школа - Дніпро», за місцем навчання ОСОБА_5 та ОСОБА_6, батько дівчат ОСОБА_4 до виховання доньок ставиться з відповідальністю, цікавиться рівнем досягнень дітей, спілкується з класними керівниками дітей, своєчасно сплачує кошти за навчання.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_2, наданої Лівобережним ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, остання за період з 01 січня 2014 року по 30 вересня 2015 року отримувала заробітну плату в наступних розмірах: 4 квартал 2014 року - 3000 грн.; 1 квартал 2015 року - 9000 грн.; 2 квартал 2015 року - 9000 грн. 3 квартал 2015 року - 7349 грн.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_4, наданої Лівобережним ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, останній, доходів з 2014 року по 3 квартал 2015 року включно не отримував. В матеріалах цивільної справи міститься договір про надання маркетингових послуг, укладеного між ВІТ «БВФ» та ФОП ОСОБА_4, згідно якого ОСОБА_4 за цим договором отримує винагороду у розмір 8567 грн.

Посилання ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2015 року про стягнення з ОСОБА_4 на її користь аліментів на утримання дітей, як доказ того, що ОСОБА_4 не має доходу, суд не може прийняти до уваги, оскільки копія рішення, на яку як на обґрунтування вищезазначених обставин посилається ОСОБА_2, роздрукована з Єдиного державного реєстру судових рішень, через що суд позбавлений можливості встановити сторін у зазначеній цивільній справі.

В судовому засіданні також встановлено, що сторонам на праві спільної сумісної власності подружжя належить домоволодіння по АДРЕСА_6.

Твердження ОСОБА_2 та її представника про те, що ОСОБА_2 єдиним є власником вищезазначеного домоволодіння є помилковим, з огляду на те, що згідно копії свідоцтва про право власності на вищезазначене домоволодіння, останнє було придбано ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу під час зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_4

Разом з цим, згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно висновку органу опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про визначення місця проживання дітей, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, з батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою: АДРЕСА_6.

Твердження ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 про те, що даний висновок підписаний не уповноваженою особою також є помилковим, оскільки відповідно до ч.5 ст.51 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» очолює виконавчий комітет сільської, селищної, міської ради відповідно сільський, селищний, міський голова, районної у місті ради - голова відповідної ради. Висновок органу опіки та піклування Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради про визначення місця проживання дітей підписаний головою Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради ОСОБА_14 З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що вищезазначений висновок підписаний уповноваженою особою.

Відповідно до ст.ст. 3, 9, 12, 16, 19 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Жодна дитина не може бути об'єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 приділяють достатньо уваги своїм дітям.

Відповідно до принципів 2, 6, 9 Декларації прав дитини прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Дитина повинна бути захищена від усіх форм недбалого ставлення, жорстокості і експлуатації.

Зважаючи на показання малолітньої ОСОБА_5 про те, що під час її проживання разом з матір'ю її ображають та недбало ставляться діти співмешканця мами, про що в судовому засіданні не заперечувала сама ОСОБА_2, висновок органу опіки та піклування Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради про визначення місця проживання дітей, показання свідків, той факт, що діти вже як один рік проживають з батьком та перебувають на його утриманні та те, що батько не ставить перешкод у спілкуванні матері з дітьми, суд приходить до висновку про визначення місця проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з їхнім батьком, ОСОБА_4

Суд вважає, що рішення суду відповідає вимогам Декларації прав дитини, оскільки в даному випадку суд захищає дітей від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, недбалого і брутального поводження, які вчиняються відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з боку дітей співмешканця ОСОБА_2, які проживають в тій же квартирі, в якій ОСОБА_2 просить визначити місце проживання свої доньок.

Крім того, мати дітей у разі визначення місця проживання їх з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дітьми, турботу відносно доньок та участь у їх вихованні і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дітей щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 160-161 СК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про визначення місця проживання дітей - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з їхнім батьком, ОСОБА_4.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування Служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про визначення місця проживання дітей - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмір 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Повний текст рішення буде виготовлений до 16 серпня 2016 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В.Волошин