Справа № 559/1921/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в особі головуючої судді Кічатої О.Ю.,

секретаря Кобзаренко І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

позивачка просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті баби ОСОБА_4, а саме: земельну частку (пай) площею 1,7 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0152469, реєстраційний № 13969 від 02.04.1997, розташованої на території Княгининської сільської ради Дубенського району Рівненської області.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 08 квітня 1999 року померла баба ОСОБА_4, яка на день смерті була постійною мешканкою с.Травневе Дубенського району Рівненської області. В спадщину після смерті баби вона вступила своєчасно, так як з бабою до дня її смерті проживала в одному будинку і фактично прийняла спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном померлої. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на майно, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 1,7 умовних кадастрових гектарів, згідно отриманого померлою сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0152469. Оригінал зазначеного сертифіката втрачений. Про належність померлій ОСОБА_4 земельної ділянки їй стало відомо від працівників Княгининської сільської ради Дубенського району, де проводилася перевірка по не витребуваних та не переоформлених сертифікатах та державних актах на земельні ділянки. На запит адвоката, управління Держгеокадастру в ОСОБА_5 районі письмово підтвердили факт отримання померлою сертифіката на земельну частку (пай). При зверненні в ОСОБА_5 державну нотаріальну контору оформити право на земельну частку (пай), від неї зажадали оригінал правовстановлюючого документа, однак за його відсутності вона позбавлена можливості через нотаріальну контору оформити свої спадкові права, а тому змушена вернутись до суду.

Позивачка просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі, належно повідомлені про день та час слухання справи, в судове засідання не зявилися. Згідно поданих заяв, просять справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги визнають (а.с.45, 46).

Дослідивши докази, суд приходить до наступного.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Згідно ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Отже, діями, які свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла 08 квітня 1999 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ГЮ № 057989 (а.с.3). Сторони по справі є її онуками (а.с.4,5,6). Позивачка вчасно прийняла спадщину фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою №03-16/1624 від 07.09.2016, виданою виконкомом Княгининської сільської ради (а.с.35).

Згідно довідки Управління Держгеокадастру №29-1705-0.5-1501/0/2-16 від 01.07.2016 за ОСОБА_4 обліковується сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0152469, реєстраційний № 13969 від 02.04.1997 площею 1,7 умовних кадастрових гектарів (а.с.12,13).

Оригінал сертифікату на право власності на земельну ділянку серії РВ № 0152469 втрачений, про що розміщено оголошення в газеті «Скриня» (а.с.14).

Згідно повідомлення Державного нотаріуса Другої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори №924/01-116 від 05.10.2016 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №45070940 від 14.09.2016, спадкова справа після смерті ОСОБА_4, яка померла 04.04.1999, не заводилася (а.с.30,31).

Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Другої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори ОСОБА_6 №958/01-16 від 12.10.2016, свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку позивачці не видано у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.34).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідачі позовні вимоги визнали. Реалізувати свої права на спадок в позасудовому порядку позивачка не може.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_4 при житті неправомірно набула або володіла земельною ділянку площею 1,7 умовних кадастрових гектарів, згідно отриманого сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0152469, реєстраційний № 13969 від 02.04.1997, розташованої на території Княгининської сільської ради Дубенського району Рівненської області, в суді не встановлено. Враховуючи, що позивачка спадщину прийняла, а також, що державним нотаріусом Другої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за нею слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Керуючись ст.10, 60, 212, 213 ЦПК України, ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.392 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задоволити: визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, яка померла 08 квітня 1999 року, а саме: на земельну ділянку площею 1,7 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0152469, реєстраційний № 13969 від 02.04.1997, розташовану на території Княгининської сільської ради Дубенського району Рівненської області.

На рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Рівненської області протягом 10 днів через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: