Справа № 298/577/16-ц
Номер провадження 2/298/188/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого - судді Тарасевича П.П.,

при секретарі судового засідання Брітовій Е.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина колишнього подружжя, який продовжує навчання та стягнення додаткових витрат,

ВСТАНОВИВ:

В позові йдеться про те, що позивач та відповідач розірвали шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в шлюбі у сторін народився син, ОСОБА_3, який проживає з позивачем і який, як до досягнення ним повноліття ІНФОРМАЦІЯ_7, так і після цього повністю перебуває на її утримані.

На даний час син сторін навчається на 3-му курсі денної форми навчання у Природничо-гумунітарному коледжу ДВНЗ «Ужгородський Національний Університет», у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач не приймає участі у цьому утриманні.

З посиланням на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на повнолітнього сина, який навчається, в твердій грошовій сумі - 1000 грн. щомісячно. А також додаткові витрати 50% вартості навчання, 4725 грн. до 20.01.2017 року, 4725 грн. до 30.06.2017 року, та 7087,50 грн. за навчання 2014-2015 роках.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, не повідомивши суд про причини неявки.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши думку позивача та вивчивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктив оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в шлюбі у сторін народився син, ОСОБА_3, який після розірвання сторонами шлюбу проживає з позивачем і який, як до досягнення ним повноліття, так і після цього повністю перебуває на утримані ОСОБА_3, що стверджується доводами позивача, які відповідачем не заперечувалися.

ІНФОРМАЦІЯ_7 дитині сторін, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, виповнилося 18 років, тобто він став повнолітнім, що стверджується виданим свідоцтвом про його народження від 12.07.1997 р. серії НОМЕР_1, виданим Волосянківською сільською радою народних депутатів Великоберезнянського районного Закарпатської області (а.с.6).

З 01.09.2014 року повнолітній син сторін навчається у Природничо-гумунітарному коледжу ДВНЗ «Ужгородський Національний Університет» на денній формі навчання, термін закінчення навчання - 30.06.2017 року, що стверджується договором про платне навчання 281-14/012 від 03.09.2014 року та довідкою зазначеного коледжу від 03.12.2015 року № 1185 (а.с.6).

Крім токого за період 01.09.2014 року 30.06.2016 року позивачем сплачено за навчання сина в загальному розмір 19225 грн. що підтверджується сплаченими квитанціями від 12.08.2014 р., 09.12.2014 р., 06.02.2015 р., 05.06.2015 р, та 03.12 2015 рок, а тому вважає, що з відповідача на її користь повинно бути стягнуто половину цієї суми. Щорічно позивачка за договором сплачує на навчання сина 9 450 грн. тому вважає, що відповідач, як батько дитини, повинен також приймати участь у цих витратах і просить стягнути з нього на її користь половину цієї суми до закінчення сином навчання.

У зв'язку із навчанням повнолітній син сторін потребує матеріальної допомоги, яку відповідач добровільно не надає, що стверджується доводами позивача, які не заперечувалися відповідачем.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, за загальним правилом, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тобто, до 18 років. Проте, існують випадки, коли право на утримання мають також повнолітні діти, як це передбачено ст.199 СК України. Підставою виникнення обов'язку батьків щодо утримання повнолітніх дітей в даному випадку є такий склад юридичних фактів: походження дітей, продовження повнолітніми дітьми навчання, потреба повнолітніх дітей у зв'язку з продовженням навчання в матеріальній допомозі, здатність батьків таку допомогу надавати. Сукупність цих фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання. У разі відсутності хоча б одного з наведених вище фактів аліментне зобов'язання, пов'язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. У випадку наявності зазначених підстав, батьки зобов'язані утримувати дитину, яка навчається, до досягнення нею 23 років. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Аналогічне роз'яснюється Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, враховуючи насамперед інтереси дитини, її матеріальне благополуччя, прагнення отримати освіту, а також приймаючи до уваги матеріальне становище сина сторін, а саме те, що не має доходу, матеріально-побутові умови задовільні, та крім цього, виходячи із принципу розумності й справедливості, суд вважає, що позов в частині стягнення додаткових витрат на навчання за період 2014-2015 рік та 20.01.2017 року по 30.06.2017 року, слід задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2 додаткові витрати в розмірі 7087,50 грн. та аліменти на утримання повнолітнього сина, до закінчення ним навчання у навчальному закладі, але не більше ніж до 23 річного віку в сумі 1000 гривень, щомісячно.

Відповідно до ст.ст. 60 ч.1, 61 ч.1,3 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Аліменти на утримання дитини згідно ст.79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 30 травня 2016 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Документально підтверджені позивачем понесені нею судові витрати - судовий збір за подачу позову про розірвання шлюбу, що складає 551 гривень 20 копійок відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Керуючись ст.ст. 1-4,8-11,15,57-61,79,88,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки АДРЕСА_2, 248 аліменти на утримання повнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 000 гривень щомісячно, починаючиз дня пред'явлення позову - 30 травня 2016 року йдо закінчення повнолітнім сином сторіннавчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, додаткові витрати на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 7087 гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються зі сплати позивачем судового збору - 551 гривня 20 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Закарпатської області через Великоберезнянський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги (сторонами, які не були при цьому присутні - в той же строк з дня отримання ними копії цього рішення) і набере законної сили після закінчення вищезазначеного строку, якщо не буде оскаржене, а в разі оскарження - після апеляційного розгляду справи, якщо не буде скасоване.

Головуючий