БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/1511/16-ц
провадження № 2/361/1395/16
РІШЕННЯ

(Заочне)

Іменем України

04 серпня 2016 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіОСОБА_1,
за участю секретаряОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

У березні 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 20 березня 2013 року близько 05-00 годин ОСОБА_5 керуючи автомобілем НОМЕР_1, який на праві власності належить позивачу, рухаючись по вул. Гоголівській у с. Дімітрово, Броварського району Київської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем марки Renault Master 2,5dci, д.н.з. «ВМ63-93АК» під керуванням водія ОСОБА_6 Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні ДТП. Під час вказаної ДТП автомобіль ВАЗ 2108 отримав значні технічні ушкодження. Величина матеріальних збитків, завданих відповідачем автомобілю ВАЗ 2108, становить 53 628 (пятдесят три тисячі шістсот двадцять вісім) грн. коп.

З огляду на викладене, позивач вважає, що має право стягнути із відповідача грошові кошти за пошкоджений автомобіль у розмірі 53 628,19 грн. Крім того, зазначає, що нею сплачено кошти за проведення експертизи про оцінку автомобіля ВАЗ 2108 у розмірі 2400 грн., які позивач також просить стягнути із відповідача на свою користь.

У судове засідання позивач не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання її представник ОСОБА_7 надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно довідки № 135, виданої 31 березня 2016 року територіальним сервісним центром 5945 Регіонального сервісного центру у Сумській області, автомобіль НОМЕР_2, значиться зареєстрованим за ОСОБА_3 (а.с. 44).

Як вбачається із довіреності від 15 грудня 2012 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу, ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_8 та /або ОСОБА_9 користуватися та розпоряджатися (продати, здавати в оренду фізичним чи юридичним особам тощо) належний їй автомобіль НОМЕР_3 (а.с. 28).

Зі змісту вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2013 року вбачається, що 20 березня 2013 року близько о 05 годині, у темну пору доби, ОСОБА_5, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_4, та порушуючи п.п. 2.3-б, 2.9-а, 12,3 ПДР України, створив аварійну ситуацію, що призвела до зіткнення автомобіля НОМЕР_5, та автомобіля Renault Master 2,5dci,

д.н.з. «ВМ63-93АК» під керуванням водія ОСОБА_6 У результаті вчинення ДТП автомобіль НОМЕР_4, зазнав механічні пошкодження (а.с. 35-38).

Вищевказаним вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2013 року ОСОБА_4 визнано винним у предявленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13 лютого 2014 року вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2013 року залишено без змін (а.с. 3941).

Як вбачається із висновку експерта за результатами проведення судової авто технічної експертизи № 3546/13-52, наданим Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, автомобіль НОМЕР_5, який був під керуванням ОСОБА_4 під час ДТП зазнав значні механічні пошкодження.

Відповідно до довідки № 10472/109/1003/02-16, наданої 29 липня 2016 року Броварським відділом поліції Головного Управління Національної поліції в Київській області, автомобіль НОМЕР_6, який потрапив у ДТП 20.03.2013 року у с. Дімітрово, Броварського району Київської області, станом на 29.07.2016 рік знаходиться на майданчику тимчасового утримання автотранспорту Броварського ВП ГУНП в Київській області.

Згідно звіту № 940 про оцінку автомобіля від 16 березня 2016 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_4, у результаті його пошкодження в ДТП, складає 53 628 (пятдесят три тисячі шістсот двадцять вісім) грн. 19 грн. (а.с. 9-12).

Дослідивши матеріали справи, надавши їм обєктивну оцінку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В пункті 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону N 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Зі звіту № 940 від 16.03.2016 року про оцінку автомобіля НОМЕР_7 вбачається, що утилізаційна вартість автомобіля складає 3 285 (три тисячі двісті вісімдесят пять) грн., ринкова вартість - 53 628 (пятдесят три тисячі шістсот двадцять вісім тисяч) грн. 19 коп., а вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу 84 096 (вісімдесят чотири тисячі девяносто шість) грн. 24 коп., тобто вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість, а тому розмір шкоди має визначатися за ринковою вартістю транспортного засобу.

Зважаючи на те, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, позивачу підлягають відшкодуванню збитки за вирахуванням утилізаційної вартості транспортних засобів у розмірі 50 343 (пятдесят тисяч триста сорок три) грн. 19 коп. (53 628,19 грн. 3 285 грн. = 50 343,19 грн.).

Також, із копії квитанції № 528 вбачається, що позивачем понесені витрати по оплаті звіту № 940 за проведення оцінки автомобіля у розмірі 2400 грн., які також підлягають стягненню із відповідача.

Згідно із частиною 1, статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 1166, 1192 ЦК, ст. ст. 4,5, 8, 10, 11, 88, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 50 343 (пятдесят тисяч триста сорок три) грн. 19 коп., понесені витрати за звіт про оцінку автомобіля у розмірі 2400 грн. та судовий збір у розмірі 527,43 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.М. Петришин