Справа №442/7498/16-ц
Провадження №2/442/2627/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Нагірної О.Б.

за участю секретаря с/з - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Доброгостівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок №92 по вул. Новій у селі Доброгостові Дрогобицького району Львівської області, загальною площею 81,0кв.м., в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 01.05.2014р..

В обґрунтування позову покликається на те, що 05.07.1987 р. помер батько позивача - ОСОБА_4, спадкоємцем за законом була його мати - ОСОБА_3, яка спадщину прийняла, так як проживала з спадкодавцем на момент його смерті в одному будинку, проте свої спадкові права вона не оформила. 01.05.2014 р.померла мати позивача - ОСОБА_3, яка залишила заповіт, за яким все своє майно заповіла - Max B.C. З метою оформлення своїх спадкових прав, позивач звернувся до приватного нотаріуса, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як на спадковий будинок відсутній правовстановлюючий документ. Відтак, звертається до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте подав заяву про розгляд позову у його відсутності, щодо задоволення позову покладається на думку суду.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 с.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Як стверджується матеріалами справи, відповідно до свідоцтв про смерть 06.07.1987 року помер батько позивача ОСОБА_4, а 01.05.2014 року померла мати позивача - ОСОБА_3, яка за життя на випадок своєї смерті склала заповіт на ім»я позивача ОСОБА_2 (а/с 14-15,19 ). Після смерті останньої, відкрилася спадщина, в склад якої увійшов спірний житловий будинок.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України (2004 року) спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

А відповідно до вимог ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно довідки Доброгостівської сільської ради вбачається, що житловий будинок №92 по вул. Нова в с. Доброгостів Дрогобицького району Львівської області рахується за померлим ОСОБА_4 та балансі сільської ради не рахується (а/с 32).

До дня смерті ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований разом з своєю дружиною ОСОБА_3 по вул. Нова, 92 в с. Доброгостів Дрогобицького району, а остання в свою чергу до дня своєї смерті проживала за вказаною адресою разом зі своїм сином ОСОБА_2, який прийняв спадщину (довідки Доброгостівської сільської ради а/с 31). Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно покійних батьків позивача та які б прийняли спадщину після смерті спадкодавців , немає, що підтверджується відповідною інформацією зі Спадкового реєстру за №45182116 (а/с36).

Відповідно до положень статті 1261 ЦК України «Перша черга спадкоємців за законом» у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; відповідно до положень частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

А тому, оскільки на день смерті разом із покійним ОСОБА_4 проживала його дружина як спадкоємиця першої черги за законом, та зважаючи на те, що за життя спадкодавець не здійснив у передбаченому законом порядку будь-якого заповідального розпорядження своїм майном, то ОСОБА_5 вважається такою, що прийняла спадщину на майно після смерті покійного ОСОБА_4.

З копії свідоцтва про народження серії І-УР № 379759 вбачається , що батьками ОСОБА_2 були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а/с 16).

З заповіту, посвідченого секретарем виконкому Доброгостівської сільської ради народних депутатів Дрогобицького району Львівської області від 11 червня 1993 року, вбачається, що ОСОБА_3 заповіла все своє майно ОСОБА_2 (а/с 19).

Відповідно до положень статті 1296 Цивільного кодексу України «Право спадкоємця на одержання свідоцтва про право на спадщину» спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно частини 1 статті 1297. ЦК України «Обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно» спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до положень ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Позивач звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом заведено спадкову справу за № 174/2016 однак, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно нотаріусом було відмовлено у видачі такого свідоцтва (а/с 17).

З матеріалів справи та за наведених вище положень законодавства, випливає, що мати позивача ОСОБА_3 за свого життя законно набула право власності на вищезазначений житловий будинок, право власності на який у порядку спадкування за законом перейшло у до неї після смерті чоловіка ОСОБА_4, а після смерті ОСОБА_3 - у порядку спадкування за заповітом до позивача ОСОБА_2. Поряд з тим, встановлено, що спадкодавець належним чином не зареєструвала право власності на вказаний житловий будинок, не звернулася до відповідних органів для здійснення державної реєстрації права власності. Так, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, позивач не може отримати свідоцтво про право власності на вище вказане будинковолодіння, оскільки право власності спадкодавця не було зареєстровано у встановленому законом порядку.

У відповідності до положень п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Таким чином, оскільки встановлено, що будинок № 92 по вул.. Нова в с. Доброгостів Дрогобицького району Львівської області належав ОСОБА_3., але право власності у встановленому законом порядку зареєстроване нею не було, після її смерті позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, виготовив технічний паспорт на будинок, однак свідоцтво на право власності отримати не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вище зазначене нерухоме майно, а тому позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 182, 392, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 15, 60, 208, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок № 92 по вул. Нова в с. Доброгостів Дрогобицького району Львівської області загальною площею 81 кв.м. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка сталася 01.05.2014 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Суддя Нагірна О.Б.