Справа №549/417/16-ц
Провадження №2/549/253/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року Чорнухинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Орел І.І.

при секретарі Міщенко Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чорнухи справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Поставмуківської сільської ради Чорнухинського району, третя особа Відділ Держгеокадастру Чорнухинського району, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

У вересні 2016 року до суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_2.

В позовній заяві вказує, що 23 лютого 2003 року померла її мати ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія КЕ №234119, виданим 24.02.2003 року виконавчим комітетом Духівської сільської ради Лубенського району. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 2,7 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Поставмуківської сільської ради Чорнухинського району, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну ділянку серія ПЛ № 0121076, виданого Чорнухинською РДА 27 грудня 1996 року.

На даний час виникла необхідність встановлення факту належності сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ №0121076 ОСОБА_2, оскільки в свідоцтві про смерть спадкодавця в графі громадянка зазначено ОСОБА_4, в свідоцтві про народження позивачки в графі мати зазначено ОСОБА_5.

Просила суд встановити факт належності її матері сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0121076, виданого Чорнухинською РДА 27 грудня 1996 року на ім'я ОСОБА_2 на земельну ділянку (пай) площею 2,7 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Поставмуківської сільської ради Чорнухинського району та визнати за нею право власності на цю земельну ділянку.

Позивачка в судовому засіданні заявленні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити їх з підстав, викладених у заяві.

Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не прибули, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти заявлених позовних вимог не заперечують.

Суд, заслухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності та взаємозв'язку, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 23.02.2003 року померла ОСОБА_4. Після її смерті залишилося спадкове майно, що складається з земельної ділянки (паю) площею 2,7 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Поставмуківської сільської ради Чорнухинського району. В свідоцтві про смерть в графі громадянка помилково вказано ОСОБА_4, в свідоцтві про народження позивачки в графі мати вказано ОСОБА_5, в сертифікаті на право на земельну частку (пай) в графі власника вказано ОСОБА_2.

Невідповідність імені спадкодавця, зазначеного в свідоцтві про смерть, сертифікаті на право на земельну частку (пай) та у свідоцтві про народження позивачки, позбавляє ОСОБА_1 можливості в повній мірі реалізувати своє право отримання спадкового майна.

Встановлення факту належності сертифікату на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 має для позивачки юридичне значення, а саме для оформлення права на спадщину.

У відповідності до ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти щодо належності паравоввстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові, місце і час народження якої, щозаначені в документі, не збігаються з ім»ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї сосби, заначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися за захистом своїх прав до суду.

В іншому порядку, окрім судового, встановити факт належності правовстановлюючого документу позивачка не взмозі, тому змушена була звернутися до суду з даною заявою.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

У відповідності до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до витягу з погосподарської книги №5 за 1961-1963 роки, наданої Поставмуківською сільською радою Чорнухинського району, вбачається, що у господарстві №838 в с. Сухоносівка Чорнухинського району були зареєстровані та проживали ОСОБА_2, її чоловік ОСОБА_6, дочка ОСОБА_7, син ОСОБА_8, дочка ОСОБА_9, що є підтвердженням, що ОСОБА_10 була матір'ю позивачки.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_12 показали, що в с. Сухоносівка Чорнухинського району проживала ОСОБА_2, яку односельці називали Фрося. Свідти підтверджують, що померла ОСОБА_13 є матір'ю позивачки по справі.

Таким чином, факт належності сертифікату на право на земельну частку (пай), про встановлення якого просить заявниця, є доведеним, і надає їй право на визнання права власності на земельну ділянку (пай) площею 2,7 в умовних кадастрових гектарах, яка належала її матері, і розташована на території Поставмуківської сільської ради Чорнухинського району.

Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, враховуючи відсутність заперечень про встановлення цих юридичних фактів зі сторони Поставмуківської сільської ради Чорнухинського району та відділу Держгеокадастру в Чорнухинському районі, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, має бути задоволена.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню відповідно до ст. 256 ЦПК України, оскільки підтверджується матеріалами справи та не спростована зацікавленими особами.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 мала у своїй власності земельну ділянку площею 2,7 в умовних кадастрових гектарах, яка належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого 27 грудня 1996 року на підставі рішення Чорнухинської райдержадміністрації від 29 листопада 1996 року №307, сертифікат зареєстровано 27 грудня 1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №145.

23 лютого 2003 року мати позивачки померла.

Відповідно ч.2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до довідки №304 від 26.05.2016року, наданої сільським головою Духівської сільської ради Лубенського району, ОСОБА_2 була зареєстрована і проживала до дня смерті у дочки ОСОБА_1 за адресою с. Гінці вул. Жовтнева,47 Лубенського району Полтавської області.

З урахуванням викладеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачки, щодо визнання права власності на земельну ділянку площею 2,7 в умовних кадастрових гектарах. Яка належала її матері на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай).

Керуючись ст.ст.1262,1269,1272 ЦК України, ст. ст. 14, 57 - 59, 208 - 210, 234, 256 - 259 ЦПК України суд, ,суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності ОСОБА_2 сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ №0121076, виданого 27 грудня 1996 року на підставі рішення Чорнухинської райдержадміністрації від 29 листопада 1996 року №307, зареєстрованого 27 грудня 1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №145, задовольнити.

Визнати право власності на земельну ділянку площею 2,7 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Поставмуківської сільської ради Чорнухинського району, яка належала ОСОБА_2 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого 27 грудня 1996 року на підставі рішення Чорнухинської райдержадміністрації від 29 листопада 1996 року №307, зареєстрованого 27 грудня 1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №145, за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави недоплачену суму судового збору в сумі 501,88 гривень.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Полтавської області через Чорнухинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: