АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: відповідача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києвавід 17грудня 2015 року в справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до СозоновичСергія Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 про відшкодування витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №761/12931/15-ц
№ апеляційногопровадження:22-ц-796/2479/2016
Головуючий у судіпершоїінстанції: Савицький О.А.
Доповідач у судіапеляційноїінстанції: Стрижеус А.М.

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 50 000 гривень витрат понесених на виплату страхового відшкодування у порядку регресу, 500 гривень витрат по сплаті судового збору, та 2000 гривень витрати за послуги наданої правової допомоги.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що внаслідок ДТП, яка відбулася 22 березня 2012 року по вині відповідача, ОСОБА_2, він поніс матеріальні збитки, через те, що в цій ДТП було пошкоджено автомобіль, яким керував ОСОБА_3, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власник пошкодженого в ДТП автомобіля ОСОБА_3 звернувся до позивача з вимогою виплатити йому страхового відшкодування.

Позивач свої зобов'язання виконав шляхом виплати потерпілому власнику ОСОБА_3 суми страхового відшкодування і тепер до нього перейшло право вимоги відшкодування заподіяного збитку, тому МТСБУ звернулось в суд з даним позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 17 грудня 2015 року позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3, про відшкодування витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в порядку регресу, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 50500 (п'ятдесят тисяч п'ятсот) грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким зобов'язати повернути пана ОСОБА_3 позивачу суму у розмірі 50000 гривень, виплачену йому не на законних підставах, посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права, при цьому суд не повністю з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а також вказав не вірну суму стягнення, яка не відповідає тій, що заявлена позивачем, тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги

Позивач МТСБУ явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.78,79), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за його відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом22 березня 2012 року на а/д Київ - Одеса в напрямку м. Києва ОСОБА_2 керуючи ТЗ «Понтіак» державний знак НОМЕР_1, буксируючи ТЗ «Шевролет Лумина» державний знак НОМЕР_3 на гнучкому зчепленні, при здійсненні розвороту, не надав перевагу в русі ТЗ «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок чого здійснив зіткнення з останнім, від зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови від 26 березня 2012 року Києво-Святошинського районного суду м.Києва відповідно в адміністративній справі № 3-1097/2012, вказана ДТП сталася з вини водія автомобіля «Понтіак» державний знак НОМЕР_1, ОСОБА_2 (а.с.5).

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, в якій було пошкоджено автомобіль марки «Мерседес» НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3, та обставини цього ДТП, не потребують доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Винуватець ДТП в добровільному порядку відмовився відшкодувати потерпілому шкоду завдану пошкодженням його автомобіля. Цивільна відповідальність ОСОБА_2 на випадок пошкодження майна третіх осіб в ДТП, застрахована не була. Разом з тим цивільна відповідальність потерпілого в ДТП ОСОБА_3 була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності на випадок ДТП (Поліс №АА/3063173).

Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Оскільки внаслідок вказаної ДТП автомобіль марки «Мерседес» НОМЕР_4, отримав механічні пошкодження, винуватцем ДТП дана шкода не була відшкодована, потерпілий звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про отримання страхового відшкодування.

Відповідно до Наказу МТСБУ №1547 від 15 травня 2012 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_3, сума до сплати складає 50 000 гривень.

Відповідно до статі 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Нормами статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що

страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регреснии позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Колегія суддів вважає що суд першої інстанції прийшов обгрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки через порушення відповідачем ПДР України сталася ДТП, ОСОБА_3 поніс збитки, які йому відшкодував позивач, як страховик.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: