У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі судді - доповідача: Джуги С.Д.

суддів: Кеміня М.П., Боднар О.В.,

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 жовтня 2015 року по справі за позовом Кредитної спілки «Хосен» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року Кредитна спілка «Хосен» (надалі КС «Хосен») звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 25 квітня 2008 року між КС «Хосен» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту від 25.04.2008 року №347*30, згідно якого остання отримала кредит в сумі 40000 грн. строком на 60 місяців до 25.04.2013року. За користування коштами позичальник виплачує спілці 1,8 % на місяць, (21,60 % річних ) від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня надання кредиту і припиняється в день остаточного розрахунку за кредитом). Погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіку розрахунків. У разі порушення позичальником строків сплати умовами кредитного договору - п.п.6.2, 6.3 передбачена зміна відсоткової ставки. Відповідач не виконує належним чином умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість. З врахуванням поданої заяви від 28.10.2015року просила остаточно стягнути з відповідачки на користь КС «Хосен» - 110698,62 грн. заборгованості за кредитним договором №347*30 від 25.04.2008 року, з яких: 31925,05 грн. основна сума боргу; 8648,22 грн. плата за користування кредитом в розмірі 1,8% та 70125,35 грн. (10,0%) з 25.11.2013 року.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 28 жовтня 2015 року позов задоволено.

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 квітня 2008 року між КС «Хосен» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту від 25.04.2008 року №347*30, згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 40000 грн. строком на 60 місяців до 25.04.2013року. Згідно з п.1.2. договору за користування коштами позичальник виплачує спілці 1,8 % на місяць, (21,60 % річних) від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня надання кредиту і припиняється в день остаточного розрахунку за кредитом). Погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіку розрахунків (п.2.3договору). Відповідно до п.6.2 договору у разі порушення позичальником строків сплати за договором більше ніж на один місяць, процентна ставка, вказана в п.1.2 договору, подвоюється до моменту повного погашення простроченої заборгованості. Згідно з п.6.3 договору у разі порушення позичальником строків сплати, передбачених п.2.2 договору, плата за користування кредитом, що встановлена у п.1.2 даного Договору становить 10 % у місяць за весь період користування кредитом після закінчення строків, передбачених п.2.2 договору .

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, її заборгованість станом на 28.10.2015 року становить 110698,62 грн., з яких: 31 925,05 грн. основна сума боргу; 8648,22 грн. плата за користування кредитом в розмірі 1,8% відповідно до п.1.2 договору та 70125,35 грн. - 10,0% згідно з п.6.3 договору з 25.11.2013 року, а тому дана сума підлягає стягненню з відповідача.

Колегія суддів вважає, що цей висновок суду першої інстанції є правильним, відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач ОСОБА_1, як позичальник за кредитним договором, належним чином не виконувала свої зобов'язання відповідно до умов договору, внаслідок чого допустила заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за договором. Заборгованість відповідача за кредитним договором підтверджена відповідним розрахунком. Розрахунок заборгованості позивачем проведено з врахуванням того, що відповідач здійснювала погашення кредиту з порушенням встановленого графіку погашення кредиту та з порушенням строків сплати згідно з пунктами 6.2, 6.3 договору.

Ці обставини доводами апеляційної скарги не спростовані, тому колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги та стягнув із відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати.

Доводи апеляції, що укладений кредитний договір за своїм змістом не відповідає чинному законодавству, порушує законні права та інтереси відповідача, не заслуговують на увагу, оскільки рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17.02.2015 року, яке набрало законної сили, у позові ОСОБА_1 до КС «Хосен» про визнання недійсним кредитного договору від 25.04.2008 року відмовлено (а.с.115-118).

Щодо посилань апелянта в апеляції, що судом першої інстанції справа розглянута у її відсутності, без належного її повідомлення про розгляд справи та без її ознайомлення з розрахунком заборгованості станом на 28.10.2015 року, то дані доводи колегією суддів не можуть бути взяті до уваги, оскільки, з матеріалів справи вбачається, що відповідач брала участь у розгляді справи 01.10.2015 року, під час якого було оголошено перерву на 28.10.2015 року, а тому відповідачу було відомо про розгляд справи, однак в судове засідання вона не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила. (а.с.63-64)

Крім того, відповідно до ч.3 ст.309 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Суд вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, вирішив спір у відповідності до вищенаведеного чинного законодавства.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач :

Судді: