АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Остапчук Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, третя особа: Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорськ про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди.

У мотивування вимог посилався на те, що згідно встановленого йому статусу та у відповідності до висновку МСЕК, при інвалідності 3-ї групи, пов'язаної з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, його віднесено до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За цих підстав він набув право на отримання пенсії по інвалідності даної категорії з визначенням та обчисленням її складових частин згідно норм, встановлених чинним законодавством.

Зокрема, в період з 01 січня 2014 року по 31 липня 2014 року до складу його пенсії повинні входити наступні обов'язкові нарахування у таких обсягах:

- державна пенсія (основна частка його пенсії) у розмірі не нижче ніж 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з відповідної мінімальної пенсії за віком в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

- додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з відповідної мінімальної пенсії за віком в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Його право на отримання пенсії в таких обсягах, її складових нарахувань у вищезазначений період було визначене нормами ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постановою Краматорського міського суду Донецької області від 25.07.2014 року в адміністративній справі №234/129/14-а.

До цього часу постанову Краматорського міського суду Донецької області від 25.07.2014 року в адміністративній справі №234/129/14-а не виконано, відповідні грошові кошти йому не сплачено і ним вони не отримані.

Так, при проектуванні Державного бюджету України Кабінетом Міністрів України та при його затвердженні Верховною Радою України і на 2014 бюджетний рік, і на наступні бюджетні роки відповідачами не було виконано вимоги ст. 50, ст. 54 ч. 4 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у частині встановлених на той час норм пенсійного забезпечення.

Такими діями відповідачів йому заподіяно значну шкоду, яка полягає у неможливості отримання з 01 січня 2014 року по 03 серпня 2014 року належної йому пенсії, розмір якої згідно довідки Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську становить 30 857,45 грн.

З урахуванням наведеного просив суд стягнути солідарно з Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України на його користь відшкодування шкоди, завданої йому перешкоджанням в отриманні соціальних виплат у належному обсязі в сумі 30857,45 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2016 року позов ОСОБА_2 до Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, третя особа: Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорськ, про відшкодування шкоди залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Зазначає, що незаконна бездіяльність відповідачів полягає в тому, що при проектуванні та затвердженні видаткових частин Державного бюджету України як на 2014 бюджетний рік, так і на наступні бюджетні роки відповідачами не виконано вимоги ст. 50, ст. 54 ч. 4 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вказує, що на обґрунтування висновку про відсутність заподіяння позивачу шкоди суд першої інстанції безпідставно послався на можливість виконання судового рішень про присудження ОСОБА_2 грошових коштів за нормами згідно Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Так, у відповідності до ст. 2 ч. 1 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконанню підлягають лише судові рішення про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, тоді як постанова про присудження грошових коштів має не характер стягнення, а виключно зобов'язальний характер, і стосуються тільки нарахування та виплати грошових коштів, а не майна.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджується розписками про вручення їм поштових відправлень відповідно 15.09.2016 року та 7.09.2016 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Верховної Ради України, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції підставно виходив з їх недоведеності та необґрунтованості.

Судом встановлено, що постановою Краматорського міського суду Донецької області від 25 липня 2014 року у справі №234/129/14-а за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, про визнання неправомірним відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання до її перерахунку та виплати визнано неправомірним нарахування та виплату ОСОБА_2 управлінням ПФУ у м.Краматорську державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, всупереч положень ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області провести перерахунок та виплатити з 01.01.2014 року ОСОБА_2, інваліду 3-ї групи, 1-ї категорії, державну пенсію на підставі ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в обсязі не нижче від 6-ти розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст.50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в обсязі 50% розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за відрахуванням фактично отриманих ним сум. (а.с. 8-10)

Краматорським міським судом Донецької області 25.07.2014 року видано виконавчий лист №2-а/234/125/2014 про зобов'язання управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області провести перерахунок та виплатити з 01.01.2014 року ОСОБА_2, інваліду 3-ї групи, 1-ї категорії, державну пенсію на підставі ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в обсязі не нижче від 6-ти розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст.50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в обсязі 50% розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за відрахуванням фактично отриманих ним сум, на підставі якого державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби краматорського міського управління юстиції 23.10.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. (а.с. 11)

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 зазначав, що при проектуванні Державного бюджету України Кабінетом Міністрів України та при його затвердженні Верховною Радою України і на 2014 бюджетний рік, і на наступні бюджетні роки відповідачами не було виконано вимоги ст. 50, ст. 54 ч. 4 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у частині встановлених на той час норм пенсійного забезпечення, у зв'язку з чим такими діями відповідачів заподіяно шкоду, яка полягає у неможливості отримання з 01 січня 2014 року по 03 серпня 2014 року належної йому пенсії, розмір якої згідно довідки Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську становить 30 857,45 грн.

За ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ст. 1173 ЦК України, на яку посилається позивач, як на правову підставу задоволення його вимоги, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Статтями 170, 176 ЦК України передбачено, що держава здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, а тому в деліктних правовідносинах зобов'язання держави виконує Державне Казначейство України, на яке постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року покладена функція по здійсненню управління наявними коштами Державного бюджету України.

З поданої позовної заяви вбачається, що позов заявлено не до держави Україна, а безпосередньо до Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач не довів вини відповідачів у спричиненні йому майнової шкоди.

Крім того, постанова Краматорського міського суду Донецької області від 25 липня 2014 року знаходиться на примусовому виконанні, відповідно можливість отримання виплат позивачем на даний час не втрачена.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на суть ухваленого рішення не впливають.

Суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А.Шебуєва