АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и л а

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Мотивуючи вимоги тим, , що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2011 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ј частини з усіх видів заробітку ( доходу), починаючи з 04.10.2011 і до повноліття дитини.

Посилаючись на те, що відповідач не працює і відповідно до цього рішення сплачує на утримання сина всього 350 грн. на місяць, яких недостатньо для належного утримання та виховання сина.

Зазначала, що син є учнем ЗОСШС № 306 та потребує багато витрат на своє утримання, а саме: на повноцінне харчування, одяг, витрат на лікування, а ціни на даний час значно зросли, а тому всі витрати по його утриманню несе позивач.

Оскільки законодавством визначений прожитковий мінімум на дитину у віці від 6 до 18 років і становить з 1 травня 2016 року - 1531 грн., з урахуванням цін на продукти харчування, одяг, оплату комунальних послуг, а тому просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти щомісячно у сумі 1600,00 грн.

При цьому, вказувала, що у відповідача відсутні діти на утримання яких він зобов'язаний сплачувати аліменти, стягнень за виконавчим листом не проводиться, а тому вважала , що відповідач має змогу в такому розмірі сплачувати аліменти.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів задоволено частково.

Збільшено з дня набрання рішенням законної сили розмір аліментів, які стягувалися за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2011 року по цивільній справі № 2-5966 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з розміру ј частини з усіх видів заробітку ( доходу) відповідача до 1531, 00 грн. щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір 551, 20 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду у судове засідання не з'явилися і причину неявки суду не повідомили , а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зміни розміру аліментів, визначеного судом у частці від заробітку (доходу) батька дитини, визначивши його утвердій грошовій сумі відповідно до положень ч.1 ст. 192 СК України, з урахуванням матеріального стану позивача та відповідача, потрібностей дитини даного віку.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття.

Сім'я , дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання , яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України .

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини , забезпечення одержання нею коштів , необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Судом встановлено, що з 10 листопада 2001 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі .

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає разом із матір'ю ОСОБА_2

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 10 листопада 2001 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві , актовий запис № 1538, розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Бабино Путивльськогорайону Сумської області, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку ( доходу), починаючи з 04.10. 2011 року і до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та інформаційно-технічні послуги в сумі 120 грн. ( а.с. 4, 5).

09 листопада 2011 року видано виконавчий лист № 2-5966/2011 для примусового виконання рішення ( а.с.10,11).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід та сплачує аліментів на сина, якому 13 років, у розмірі 350 грн., що недостатньо для забезпечення рівня життя, який необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального його розвитку.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Враховуючи ту обставину , що відповідач є працездатною особою, але не працює, розмір аліментів на утримання дитини суд визначив у частці від доходу відповідача, а не у твердій грошовій сумі, відповідач сплачує аліменти на свій розсуд в сумі 350 грн., а тому суд дійшов обґрунтованого про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження з ј частки від доходу відповідача до стягнення у твердій грошовій сумі - 1531,00 грн.

При цьому, суд правильно виходив з того, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відтак, виходячи із рівності участі батьків в утриманні дитини та розміру прожиткового мінімуму дитини відповідного віку та обов'язку батька матеріально утримувати свого сина, забезпечити його мінімально необхідними благами, які потрібні для його життя та виховання , дійшов обґрунтованого висновку, що стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 з 02 червня 2016 року необхідно проводити у сумі 1531 грн. 00 коп. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Посилання а апеляційній скарзі на те , що суд безпідставно змінив розмір аліментів , оскільки матеріальне становище відповідача не покращилося, не заслуговують на увагу суду, оскільки не свідчать про неправильне вирішення судом спору, так як суд змінюючи спосіб присудження розміру аліментів у твердій грошовій сумі урахував потреби дитини відповідного віку та матеріальний стан позивача.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. 303,304,307,308,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: