Провадження № 2/161/3946/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 грудня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі Педич Ю.С.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1. звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про виселення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.08.2009 року, їй на праві власності належить квартира № 3 за адресою: вул. Шопена, 13, м. Луцьк, Волинська область.

05.08.2013 року між нею та відповідачем було укладено договір найму вищевказаної квартири строком до 05.02.2014 року. Відповідно до п. 6 даного договору найму після завершення терміну дії договору він може бути продовжений при взаємній згоді обох сторін. Проте, згоди на продовження дії договору вона не надавала, про що повідомила відповідача листом від 23.12.2013 року та просила відповідача звільнити займане житлове приміщення в термін до 06.02.2014 року.

Вказує, що ОСОБА_3 незаконно проживає в квартирі № 3 за адресою: вул. Шопена, 13, м. Луцьк, Волинська область, змінив замки в дверях квартири, чим чинить їй перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй майном.

Просить суд виселити відповідача з спірної квартири. Крім того, просить суд стягнути з відповідача в її користь моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин проте, належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується матеріалами справи.

Зі згоди позивача, представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали з підстав в ній зазначених. Просили суд позов задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши та оцінивши представлені по справі письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.08.2009 року, ОСОБА_4 на праві власності належить квартира № 3 за адресою: вул. Шопена, 13, м. Луцьк, Волинська область (а.с. 6).

05.08.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір найму квартири № 3 за адресою: вул. Шопена, 13, м. Луцьк, Волинська область строком до 05.02.2014 року (а.с. 10).

Відповідно до п. 6 даного договору найму після завершення терміну дії договору він може бути продовжений при взаємній згоді обох сторін.

Листом від 23.12.2013 року ОСОБА_1 повідомила відповідача про свою відмову від продовження дії вищевказаного договору найму та просила відповідача звільнити займане житлове приміщення в термін до 06.02.2014 року (а.с. 11-14).

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до 116 Житлового кодексу України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Згідно ст.150 ЖК України, громадяни які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд : продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач незаконно проживає в спірній квартирі та позбавляє позивача права володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1.

Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога позивача про відшкодування моральної шкоди, оскільки фактів заподіяння останній моральної шкоди судом не встановлено.

Позивач від сплати судового збору звільнений відповідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України в користь держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213-215, 224, 225, 226 ЦПК України, ст.ст. 116, 125, 127 - 132 ЖК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 квартирою №3 в будинку № 13 по вулиці Шопена в місті Луцьку Волинської області, шляхом виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк