Дата документу 25.04.2016
Провадження № 2/334/781/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 квітня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Воронцовій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

Представник Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 в якому зазначив, що 27.08.2014року Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 500957844, за умовами якого банк зобов'язується надати Відповідачеві кредит у сумі 56186,97 грн..

Відповідно до умов Договору, Відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.

Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 56186,97 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку Відповідача.

У порушення умов Договору, Відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 11.11.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом 56186,97 грн., за відсотками -10049,38 грн. та по комісії - 14613,66 грн.

Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, Позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення Кредиту за Договором.

На виконання умов Договору Відповідачу була направлена Вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана.

Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачем зобов'язання стосовно повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками та неустойкою, що разом складає 80850,01 гривень. З цих підстав, представник позивача змушений звернутися до суду з відповідним позовом.

Представник позивача у судове засідання не зявився, проте у позові просить суд розглянути справу за відсутності представника Банку, вказуючи на те, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення у випадку неявки відповідача.

Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся згідно ч.9 ст.74 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявляв, заперечень проти позову не надавав.

Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними.

Згідно із положенням статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст.169, 224 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, зясувавши позицію сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи зі змісту та розуміння цієї норми Закону слід розуміти, що при тому існувало порушення цього права.

По встановленим ЦПК України нормам (ст.. 60 ЦПК України), кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

У судовому засіданні встановлено, що 27.08.2014року Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 500957844 .

Відповідно до умов вищевказаного Договору, Позивач зобов'язується надати Відповідачеві кредит у сумі 56186,97 грн.

Відповідно до умов Договору, Відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.

У судовому засіданні підтверджено письмовими доказами, що Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 56186,97грн., що підтверджується випискою з особового рахунку Відповідача.

У порушення умов Договору, Відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 11.11.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом - 56186,97 грн., за відсотками - 10049,38 грн. та по комісії - 14613,66 грн.

Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини

Кредиту та/або процентів за його користування, що найменше на один календарний місяць, Позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення Кредиту за Договором.

На виконання умов Договору Відповідачу була направлена Вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана.

Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками та неустойкою.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

А за нормами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Уклавши з позивачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушувв свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитом - 56186,97 грн., за відсотками -10049,38 грн. та по комісії - 14613,66 грн., а всього 80850,01 гривень.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідачів підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1218 гривень.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 256, 258, 261, 509, 526, 527, 530, 546, 549, 551, 615, 1049, 1054 ЦК України, ст. 61 Конституції України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн: НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», 01001, м. Київ, вулиця Десятинна, 4/6, МФО 300346, , п/р №0004 заборгованість у розмірі 80850,01 грн., а саме: за кредитом 56186,97 грн.; по відсотках 10049,38 грн.; по комісії - 14613,66 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн: НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», 01001, м. Київ, вулиця Десятинна, 4/6, МФО 300346, , п/р №0004 судовий збір в розмірі 1218 гривень.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Ленінський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Ісаков Д. О.