Провадження № 2/761/7255/2016
У Х В А Л А

05 вересня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов А.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно із ст. 107 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно із ст. 110 Цивільного процесуального України, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як вбачається зі справі, позивач вказав адресу відповідача: АДРЕСА_1.

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом зроблено запит до Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Відповідно до інформації, наданої з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві, за місце проживання АДРЕСА_1, відповідач ОСОБА_2 зареєстрованою не значиться.

Крім того, позивачем не надано жодних доказів щодо адресу місця проживання відповідача. При цьому, не вбачається і підстав для застосування альтернативної підсудності, передбаченої ч. 2 ст. 110 ЦПК України, оскільки неповнолітніх дітей на утриманні позивача немає. Згідно матеріалів справи сторони від шлюбу мають повнолітнього сина - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до п. 4) ч. 3 ст. 121 ЦПК України суд приходить до висновку, що позовну заяву слід повернути, оскільки справа не підсудна цьому суду.

Згідно із ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 79 ЦПК України порядок повернення судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.2) ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду стороною позивача було сплачено судовий збір в розмірі 480,00 грн.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви для подання до належного суду та повернення позивачу суми сплаченого судового збору.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 79, 107, 109, 115, 121, 209, 210, 293, 293 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - повернути позивачу для подачі до належного суду.

Копію ухвали разом із позовною заявою та всіма додатками до неї надіслати позивачу.

Повернути ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 480,00 (внесених згідно квитанції №33 від 14.01.2016 року, одержувач платежу ГУ ДКСУ у м. Києві, розрахунковий рахунок 0011, МФО 820019).

Ухвалу суду в частині повернення позовної заяви може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: