Провадження № 2/127/5825/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 вересня 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Жмудь О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До суду із позовною заявою звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Крім заявлених позовних вимог позивач просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення по даній справі, оскільки її майновий стан не дозволяє своєчасно сплатити судовий збір в повному розмірі, так як вона є людиною пенсійного віку.

Суд, дослідивши матеріали позову, вважає за необхідне відмовити в відстрочці сплати судового збору з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Як зазначено у п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати (ч.3 ст. 82ЦПК України).

Ці ж самі положення закріплені у статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Тобто, з аналізу вказаної статті вбачається, що основною умовою, за якою позивач може бути звільнена від сплати судового збору, або надання відстрочки або розстрочки - це її скрутний майновий стан, який повинен бути доведений достовірними доказами. На думку суду повне звільнення від сплати судового збору можливо за наявністю достовірних та належних доказів того, що позивач взагалі не спроможна сплатити вказану суму, а наразі її сплати вона не зможе забезпечити свої звичайні життєві потреби.

Розглянувши доводи заявника щодо відстрочення сплати судового збору, суд не вбачає обґрунтованих та переконливих підстав для відстрочення позивачу сплати судового збору, оскільки нею не надано суду достатніх доказів на підтвердження її скрутного матеріального становища.

Оцінюючи докази у їх сукупності та приймаючи до уваги, що позивачем не було доведено у встановленому законом порядку факту необхідності відстрочки позивачу від сплати судового збору, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні вимоги про відстрочку від сплати судового збору.

Відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

В звязку з вищевикладеним суд, приходить до висновку залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу можливість сплатити судовий збір, в розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір».

Згідно положення ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір ставки судового збору за предявлення позову майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, суд вказує позивачу про необхідність усунення недоліків та розяснює, що у разі сплати судового збору в повному обсязі в межах строку, визначеного суддею, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання. Інакше позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернена позивачу.

Керуючись ст.ст. 82, 119, 121, 209, 210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволені вимоги про відстрочку від сплати судового збору - відмовити.

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - залишити без руху, та надати позивачу дводенний строк з дня отримання даної ухвали суду, для усунення недоліків зазначених в ухвалі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Жмудь