Провадження по справі № 2/752/4817/16
У Х В А Л А

09.08.2016 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко О.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання договору дарування недійсним.

Одночасно з позовною заявою позивач надіслав заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: ? частину квартири під номером АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4.

В обґрунтування заяви позивач ОСОБА_1 зазначив, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду №752/3541/14-ц яке набрало законної сили, а ОСОБА_2 уклала договір дарування квартири з ОСОБА_3 з метою приховати спірну квартиру від можливого стягнення на неї в порядку виконавчого провадження. На даний час ОСОБА_3 у будь який момент може вільно відчужити отриману за оспорюваним Договором дарування ? частку квартири, тому вважає, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали позову, заяву про забезпечення позову, суддя вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до с.151 ч.1 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Згідно ст.151 ч.2 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За змістом роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи характер майна на яке позивач за позовом просить накласти арешт, характер заявлених позовних вимог, а також те, що для вжиття заходів забезпечення позову є наявність достатніх підстав, які дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог, тому суддя вважає, що для попередження негативних наслідків, вжиття заходів забезпечення позову в даному випадку є доцільним, а тому заява підлягає задоволенню.

Враховуючи, що права позивача можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову, та керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовільнити.

Накласти арешт на нерухоме майно - ? частину квартири під номером АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя