печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Козлова Р.Ю.,

при секретарях: Гуцинюку М.І., Іваненку С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмережа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет» про стягнення компенсації за порушення авторського права,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року позивачка звернулася з позовом до ТОВ «Фудмережа», в якому просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав, яке виразилось у відтворенні оригінальної назви твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» на упаковках тістечок, у розмірі 10 мінімальних розмірів заробітних плат. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав, яке виразилось у розповсюджені упаковок тістечок, в яких втілено об'єкт авторського права, який належить позивачці. В обґрунтування пред'явлених вимог позивачка послалася на наступні обставини.

Позивачка у 1979 році створила літературний твір (літературний сценарій) «ІНФОРМАЦІЯ_1» (українською мовою). У 1980 році літературно-художній образ «ІНФОРМАЦІЯ_1» було вперше оприлюднені в анімаційному фільмі з однойменною назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», а у 1989 році було оприлюднено твір «ІНФОРМАЦІЯ_2» українською та російською мовами. Дані анімаційні фільми були створені на кіностудії «Київнаукфільм». Автором сценарію в титрах анімаційних фільмів «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2» вказано позивачку. Даний факт є загальновідомим та не потребує додаткового доказування.

Відповідно до чинного, на час створення анімаційного фільму законодавства (ст. 483 ЦК УРСР) авторське право на кінофільм належало підприємству, яке здійснило зйомку, а авторові сценарію, художнику постановникові та авторам інших творів, які увійшли складовою частиною у фільм, належало авторське право кожному на свій твір.

Таким чином, авторські (майнові) права на фільм належать кіностудії «Укранімафільм» (правонаступник кіностудії «Київнаукфільм»), а позивачці належить авторське немайнове право та виключні майнові права на літературний твір, його оригінальну назву та ім'я головного персонажа: «ІНФОРМАЦІЯ_1».

У встановленому законом порядку позивачка зареєструвала авторське право на літературний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» та отримала відповідне свідоцтво про реєстрацію права на твір «Персонаж ІНФОРМАЦІЯ_1».

Самостійними об'єктами, які підлягають правовій охороні авторським правом є оригінальна назва літературного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» та ім'я головного персонажа. Літературний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» та його індивідуальна фантазійна назва є добре відомими творами в Україні даний факт є загальновідомим, окрім того, він вже встановлений національними судами та не потребує додаткового доказування.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про авторське право і суміжні права» частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону.

При цьому, використання творів дозволяється виключно з дозволу суб'єкта авторського права, крім випадків вільного використання.

Разом з тим представником позивачки, 04 квітня 2015 р. у магазині «Велика кишеня», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Чорнобильська, 16/80, де господарську діяльність здійснює Товариство з обмеженою відповідальністю «Фудмережа» було зафіксовано факт розповсюдження тістечок власного виробництва під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Посилаючись на те, що вона не надавала відповідачу дозволу на відтворення імені головного персонажа «ІНФОРМАЦІЯ_1» та оригінальної назви літературного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1», реалізацію товарів під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» (на етикетках якого відтворено контрафактний примірник твору), просила суд задовольнити пред'явлені вимоги та сягнути з ТОВ «Фудмережа» на її користь компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав, яке полягає у відтворенні оригінальної назви «ІНФОРМАЦІЯ_1» на упаковках тістечок 10 мінімальних розмірів заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення у справі, замість відшкодування збитків та стягнення доходу. Також позивачка просила стягнути у відповідача ТОВ «Фудмережа» на її користь компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав, яке полягає у розповсюдженні упаковок тістечок, в яких втілено об'єкт авторського права, який належить Позивачу, 10 мінімальних розмірів заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення у справі, замість відшкодування збитків та стягнення доходу.

В ході розгляду справи, протокольною ухвалою суду від 12 лютого 2016 року, занесеною до журналу судового засідання, за клопотанням представника позивачки у порядку ст. 33 ЦПК України залучено до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ «Фудмаркет», який є виробником тістечок під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Крім того, в судовому засіданні 12 лютого 2016 року представник позивачки звернулася до суду із заявою у порядку ст. 31 ЦПК України (Том справи №2, а.с. 16) в якій просила стягнути з відповідача ТОВ «Фудмережа» на користь позивачки грошову компенсацію за порушення майнових авторських прав шляхом розповсюдження контрафактного примірника твору у розмірі 10 мінімальних заробітних плат та стягнути з відповідача ТОВ «Фудмаркет» на користь позивачки компенсацію за порушення майнових авторських прав шляхом незаконного відтворення та розповсюдження контрафактного примірника твору у розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Також представник позивачки просила суд залишити без розгляду позов в частині вимог до ТОВ «Фудмережа» про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав шляхом незаконного відтворення твору у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, про що судом 12 лютого 2016 року постановлено відповідну ухвалу (Том справи № 2, а.с. 18-19).

02 березня 2016 року представник позивачки, згідно ч. 2 ст. 31 ЦПК України звернулася до суду із заявою про збільшення розміру позовних вимог до відповідача ТОВ «Фудмережа», в якій просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача ТОВ «Фудмережа» на користь позивачки компенсації за порушення авторського права шляхом розповсюдження контрафактного примірника твору в розмірі 137 мінімальних плат, що складає 188 786 грн. (Том справи № 2, а.с. 69-72).

В обґрунтування стягнення вказаної суми, представник позивача надала суду звіт про оцінку суми доходу (упущеної вигоди), яку правовласник об'єкта інтелектуальної власності міг би реально одержати за звичайних обставин за надання права на відтворення (використання) словесного позначення (як оригінальної літературної назви та/або зареєстрованого знаку для товарів та послуг) «ІНФОРМАЦІЯ_1» у найменуванні тістечок, що вироблялися ТОВ «Фудмаркет» та розповсюджувалися ТОВ «Фудмережа», складеним 15 лютого 2016 року ПП «Експерт-Рівне-Консалт», реєстраційний номер №160215/2 (Том справи № 2, а.с. 26-55).

У судовому засіданні представник позивачки підтримала пред'явлені ОСОБА_1 вимоги та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Фудмережа» проти задоволення позову заперечував посилаючись на безпідставність пред'явлених ОСОБА_1 вимог.

Представник відповідача ТОВ «Фудмаркет» у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, направив суду пояснення стосовно вимог позивачки, в яких зазначив, що вважає вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими, однак відповідач ТОВ «Фудмаркет» готове виплатити позивачці компенсацію в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в сукупності із пояснення сторін, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що у 1980 та 1989 роках було оприлюднені анімаційні фільми під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2», створені кіностудією «Київнаукфільм». Автором літературних творів - сценаріїв до цих анімаційних фільмів є позивачка, про що, зокрема, зазначено в титрах названих анімаційних фільмів. Позивачка володіє свідоцтвом України від 11 травня 2004 року НОМЕР_1 про державну реєстрацію авторського права на літературний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» (Том справи № 1, а с. 13).

Дані факти є загальновідомими, сторонами не заперечувалися, а відтак, додаткового доказування не потребують.

Отже, самостійними об'єктами, які підлягають правовій охороні авторським правом є оригінальна назва літературного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» та ім'я головного персонажа. Літературний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» та його індивідуальна фантазійна назва є добре відомими творами в Україні.

Також судом встановлено, що 04 квітня 2015 року у магазині «Велика кишеня», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Чорнобильська, 16/80, де господарську діяльність здійснює відповідач ТОВ «Фудмережа» було зафіксовано факт розповсюдження тістечок під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3». Факт розповсюдження відповідачем товару копією фіскального чеку №0241 від 04 квітня 2015 року, на якому також міститься найменування реалізованого товару - тістечко «ІНФОРМАЦІЯ_3», а також артикул - 827800 (Том справи № 1, а.с. 14).

Крім того, факт, час та місце розповсюдження тістечок під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» підтверджується доданими до матеріалів справи копіями чеків (Том справи № 1, а.с. 71-74), зокрема:

16 травня 2015 року, чек №184 (м. Київ, площа Перемоги, 3 - Магазин «Велика Кишеня»);

19 травня 2015 року, чек №0518 (м. Київ, площа Дружби Народів, 6 - Магазин «Велика Кишеня»);

20 травня 2015 року, чек №584 (м. Київ, вул. Кудряшова, 1 - Магазин «Велика Кишеня»);

20 травня 2015 року, чек №0483 (м. Київ, просп. Леся Курбаса, 6-Г - Магазин «Велика Кишеня»);

22 травня 2015 року, чек №0097 (м. Київ, вул. Лятошинського, 14 - Магазин «Велика Кишеня»);

22 травня 2015 року, чек №0257 (м. Київ, просп. Академіка Глушкова - Магазин «Велика Кишеня»);

22 травня 2015 року, чек №0766 (м. Київ, бул. Академіка Вернадського, 79 - Магазин «Велика Кишеня»);

26 травня 2015 року, чек №0228 (м. Київ, Печерська площа, 1 - Магазин «Велика Кишеня»);

28 травня 2015 року, чек №250 (м. Київ, вул. Возєднання, 2/1-А - Магазин «Велика Кишеня»).

Крім того, судом встановлено, що 01 лютого 2015 року між ТОВ «Фудмаркет» та ТОВ «Фудмережа» укладено договір поставки № 324, згідно з п. 1.1 якого ТОВ «Фудмаркет» зобов'язалося поставляти товари по цінах і в асортименті вказаних в Специфікації, разом з супровідною документацією, відповідно до поданих ТОВ «Фудмережа» та підтвердження постачальником замовлень, покупець зобов'язався примати такі товари і оплачувати їх (Том справи № 1, а.с. 136-137).

Відповідно до специфікації від 01 лютого 2015 року, яка є невід'ємною частиною договору поставки №324, ТОВ «Фудмаркет» зобов'язалося передати, а ТОВ «Фудмережа» прийняти наступне майно: тістечко «ІНФОРМАЦІЯ_3» 350 грам, штрих код 003 згідно замовлення за ціною за одиницю виробу 11,93 грн. (Том справи № 1, а.с. 138).

Також судом встановлено, що відповідач ТОВ «Фудмаркет» також є виробником тістечок «ІНФОРМАЦІЯ_3». Вказаний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією роздруківки фотографії упаковки в якій реалізується товар, на якій зазначено виробником товару - ТОВ «Фудмаркет» (Том справи № 2, а. с. 12).

Таким чином судом встановлено, що відповідач ТОВ «Фудмережа» є виробником та постачальником товару, на якому відтворено оригінальну назву «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про авторське право і суміжні права» частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону.

Відповідно ст. 437 ЦК України, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права», авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей.

Відповідно до ст. 440 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору: право перешкоджати неправомірному використанню і твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права на твір належать його авторові, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права», до майнових прав автора належить виключне право на використання твору, а також виключне право надавати дозвіл на використання твору іншими особами.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Закону України «Про авторське право і суміжні права», автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл з використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору. Використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору.

Відповідно до ст. 441 ЦК України, використанням твору є відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі, а також продаж. Використанням твору є також інші дії, встановлені законом.

Як на правову підставу позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі здійснили реалізацію та виробництво тістечок під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» без дозволу на те позивачки, яка є автором літературного твору та головного персонажа з нього «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Факт виробництва печива «ІНФОРМАЦІЯ_1» ТОВ «Фудмаркет» підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: договором поставки № 324 від 01 лютого 2015 року; специфікацією, якає невід'ємною частиною договору та копією роздруківки фотографії упаковки, в якій реалізується товар, на якій зазначено виробником товару ТОВ «Фудмаркет». Зазначену обставину також визнав представник відповідача ТОВ «Фудмаркет», зазначивши про це у свої поясненнях поданих до суду 20 січня 2016 року (Том справи № 2, а.с. 1-4).

З пояснень представників позивачки та матеріалів справи встановлено, що позивачка дозволу на відтворення імені головного персонажа «ІНФОРМАЦІЯ_1» та оригінальної назви літературного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1», реалізацію товарів під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» (на етикетках якого відтворено контрафактний примірник твору) ні ТОВ «Фудмережа» (продавцю товару), ні ТОВ «Фудмаркет» (виробнику товару) - не надавала.

Примірник реалізованого твору - його оригінальну назву та ім'я головного персонажа такого твору - нанесено ТОВ «Фудмаркет», який є виробником, на етикетку тістечок «ІНФОРМАЦІЯ_3», а відповідач ТОВ «Фудмережа», який є продавцем, примірник твору нанесено на цінники та фіскальні чеки при здійсненні продажу (фасуванні та реалізації) тістечок.

Отже, ТОВ «Фудмаркет» своїми діями допустив порушення майнового права позивачки на використання оригінальної назви твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» та ім'я головного персонажа з нього «ІНФОРМАЦІЯ_1» шляхом його відтворення на товарі власного виробництва, розповсюдження шляхом його продажу, а також порушив виключне право позивачки допустивши використання твору іншим особам.

В свою чергу, відповідач ТОВ «Фудмережа» (продавець товару) - як посередник між виробником та кінцевим споживачем товару, допустив порушення майнового права на використання твору шляхом його публічного показу (виставлення товару на власних вітринах) та розповсюдження (продаж) товару, найменування якого використовується без дозволу правовласника - позивачки.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає доведеними ті обставини, що відповідачі спільно вчинили порушення авторського права позивачки на оригінальну назву літературного твору та головного персонажа з нього «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Статтею 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права», передбачено, що порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є, зокрема, вчинення будь-якою особою дій, які порушують немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з врахуванням передбачених статтями 21 -25,42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав.

Відповідно до п. 2 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», при порушеннях будь-якою особою авторського права, передбачених статтею 50 цього Закону, та інших порушеннях особистих немайнових прав і немайнових прав суб'єктів авторського права, законодавець надає автору право вибору способу правового захисту авторського права і суміжних прав.

Одним із способів цивільно-правового захисту авторського права і суміжних прав, визначеним п.п. «г» п. 2 ч. 1 ст. 52 Закону, є подання позову про виплату компенсації у випадку порушення авторських прав у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат.

В п. 42 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 04 червня 2010 року «Про застосування судами у справах про захист авторського права і суміжних прав», зазначено, що відповідно до пункту «г» частини першої статті 52 Закону № 3792-ХІІ суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав має право вимагати виплату компенсації замість збитків або стягнення доходу. При вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Для визначення суми такої компенсації, яка є адекватною порушенню суд має дослідити: факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; об'єктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням об'єкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних об'єктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо.

З урахуванням викладених обставин, встановлення факту порушення відповідачем авторських прав позивачки, суд приходить до висновку, що такі права підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки 10 мінімальних розмірів заробітних плат, замість відшкодування збитків та стягнення доходу, що становить 13780 гривень (1378 х 10).

Разом з тим, вимоги про стягнення з відповідача ТОВ «Фудмережа» суми компенсації у розмірі 137 мінімальних заробітних плат, що складає 1 88 786 грн. (1378 х 137) підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви поданої у квітні 2015 року представник позивачки заявляв вимогу про стягнення компенсації з відповідача ТОВ "Фудмережа" за порушення майнових авторських прав в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, а в березні 2016 року в порядку ст.31 ЦПК України, збільшив розмір позовних вимог до 137 мінімальних заробітних плат з посиланням на звіт про оцінку ПП «Експерт-Рівне-Консал» № 160215 від 15 лютого 2016 року, яким визначено розмір упущеної вигоди (Том справи № 2, а.с. 69-72).

Згідно звіту про оцінку, складеним 15 лютого 2016 року ПП «Експерт-Рівне-Консалт», реєстраційний номер №160215/2 (Том справи № 2, а.с. 26-55), сума доходу (упущеної вигоди), яку правовласник об'єкта інтелектуальної власності міг би реально одержати за звичайних обставин за надання права на відтворення (використання) словесного позначення (як оригінальної літературної назви та/або зареєстрованого знаку для товарів та послуг) «ІНФОРМАЦІЯ_1» у найменуванні тістечок, що вироблялися ТОВ «Фудмаркет» та розповсюджувалися ТОВ «Фудмережа» складає 189 436 грн.

Відшкодування упущеної вигоди, як спосіб захисту цивільного права, встановлено ст.22 ЦК України, що передбачає відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, зокрема згідно з п.2 ч. 2 вказаної статті особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має права на відшкодування доходів, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Як зазначено вище, відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 52 Закону №3792-ХІІ за захистом свого авторського права і (або) суміжних права суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Згідно з п. «г» ч. 2 вказаної статті суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

Як встановлено п. «є» ч. 2 цієї статті, при визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пунктом "г" цієї частини межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Вказаним пунктом «є» окремо також встановлено і порядок визначення розмірів збитків, які мають бути відшкодовані особі, права якої порушено, а також для відшкодування моральної (немайнової) шкоди .

Виходячи з наведеного, вимоги про стягнення компенсації за порушення авторських прав та порядок їх вирішення є відмінними від вимог про відшкодування збитків та майнової шкоди, завданої внаслідок порушення таких прав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та заяви про збільшення розміру позовних вимог, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів лише з вимогами про стягнення компенсації замість відшкодування збитків та стягнення доходу, із вимогами про стягнення з відповідачів на її користь будь-яких збитків або шкоди не зверталася.

При вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Для визначення суми такої компенсації, яка є адекватною порушенню, суд має дослідити: факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; об'єктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням об'єкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних об'єктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо.

При цьому слід враховувати загальні засади цивільного законодавства, встановлені статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації повинні бути наведені в судовому рішенні.

Розмір компенсації визначається судом виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50000 мінімальних заробітних плат (пункт "г" частини другої статті 52 Закону N 3792-ХІІ), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.

Враховуючи зазначені вимоги закону, а також встановлені судом обставини справи, зокрема : характер заявлених позивачкою позовних вимог, характер порушення відповідачем ТОВ "Фудмережа" майнових прав позивачки та наміри останнього (відтворення та використання ним назви "ІНФОРМАЦІЯ_1" на упаковці розповсюдженої ним продукції без дозволу автора), тривалість та обсяг правопорушення; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, заявлених позивачкою до ТОВ «Фудмережа», їх часткове задоволення та про стягнення на користь ОСОБА_2 з ТОВ «Фудмережа» компенсації за порушення авторських прав у розмірі 10 розмірів мінімальних заробітних плат, що станом на день ухвалення рішення становить 13 780 гривень (1378 х 10).

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд покладає на відповідачів понесені позивачкою витрати по сплаті судового збору по 551, 20 грн. з кожного пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 440, 422, 437 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 1, 8, 9, 11, 14, 15, 17, 32, 33, 50,52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», ст.ст. 10, 60, 88, 130, 212, 213, 215, 220 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмережа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет» про стягнення компенсації за порушення авторського права - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмережа» на користь ОСОБА_1 компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 10 мінімальних розмірів заробітних плат, що становить 13 780 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет» на користь ОСОБА_1 компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 10 мінімальних розмірів заробітних плат, що становить 13 780 гривень.

Стягнути з Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмережа» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування судових витрат 551,20 грн.

Стягнути з Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування судових витрат 551,20 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

СУДДЯ