СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/470/16-ц
Провадження № 2/306/305/16
Рядок статзвіту №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2016 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі :

головуючого - судді : Вінер Е.А.

з секретарем : Фалес Л.І.

з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сваляві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням посилаючись на те, що він є власником будинку № 53 в селі Керецьки по вулиці Завертянській Свалявського району Закарпатської області та крім нього в будинку зареєстровані відповідачі які більше шести місяців не проживають в будинку та в добровільному порядку не бажають знятися з реєстраційного обліку, що перешкоджає йому повноцінно користуватися власним майном на власний розсуд. А тому просить визнати відповідачів такими, що втритили право користування житловим приміщенням а саме житловим будинком №53 по вулиці Завертянській в селі Керецьки Свалявського району Закарпатської області.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просить задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, просять в задоволенні відмовити.

Заслухавши поясненя сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 405 ч.2 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Пунктом 13 розяснень Верховного Суду України щодо розгляду судами окремих категорій судових справ від 26.05.2001 року передбачено, що виходячи з положень Конституції про гарантування громадянам свободи пересування і вільного вибору місця проживання, сама по собі наявність чи відсутність прописки не може бути підставою як для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилася до наймача, так і для відмови в цьому.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку в с.Керецьки, вулиця Завертянська,53 Свалявського району Закарпатської області.

Згідно відповіді районного сектору Головного управління Державної міграційної служби за № 719 від 18 березня 2016 року за адресою с.Керецьки вул.Завертянська,53 Свалявського району зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 14).

Актом обстеження проживаючих осіб в житловому будинку на території Керецьківської сільської ради складеного комісією виконкому Керецьківської сільської ради від 11 березня 2016 року стверджується, що відповідачі в дворогосподарстві за адресою с. Керецьки, вулиця Завертянська,53 Свалявського району не проживають більше шести місяців (а.с. 9).

Як було стверджено в судовому засіданні відповідачем та його представником ОСОБА_2 не проживає за адресою а адресою с. Керецьки, вулиця Завертянська,53 Свалявського району з вересня 2015 року.

Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, відповідачі не втратили право на користування житловим приміщенням за адресою с. Керецьки, вулиця Завертянська,53 Свалявського району, оскільки в даному будинку не проживають з вересня 2015 року. Враховуючи, що законодавством передбачено відсутність без поважних причин осіб за місцем проживання понад один рік, що не було доведено позивачем в судовому засіданні, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 15, 30, 57, 60, 62, 212,-215 ЦПК України, ст.405 ЦК України, ст.ст.6,7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, суд

Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком №53 по вулиці Завертянській в селі Керецьки Свалявського району Закарпатської області відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд Закарпатської області.

ГОЛОВУЮЧИЙ Е.А.Вінер