Номер провадження: 22-ц/785/618/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Гончаренко В.М., Комаровської Н.В.

з участю секретаря Ярахметова Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Інспекції державного архітектурно будівельного контролю в Одеській області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Одеського міського управління юстиції в особі Реєстраційної служби, державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Київської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, за апеляційними скаргами Одеського міського управління юстиції в особі Реєстраційної служби та ОСОБА_3на рішення Київського районного суду м.Одеси від 20 березня 2015 року,

встановила:

В серпні 2014 року заступник прокурора Київського району м. Одеси звернувся з позовом в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Інспекції державного архітектурно будівельного контролю в Одеській області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, в якому просив визнати недійсним свідоцтво від 25.04.2014 про право власності на приміщення №102, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 75, видане реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 та ОСОБА_3; визнати незаконним та скасувати рішення від 25.04.2014 про державну реєстрацію права власності на зазначене приміщення; встановити порядок виконання судового рішення, вказавши, що воно є підставою для скасування реєстрації права власності на приміщення.

Позов обґрунтовував тим, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 проведено реконструкцію квартири №148 за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 75, яка розташована на першому поверху, внаслідок чого збільшена площа квартири з 71,8 кв.м. до 128,8 кв.м. за рахунок земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності та належить територіальній громаді міста Одеси.

Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 видане свідоцтво про право власності на приміщення №102 у будинку №75 по вул. Ак. Вільямса у м. Одесі від 25.04.2014 індексний номер 20941738, та зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Прокурор вважає, що оскільки свідоцтво про право власності на зазначене приміщення видане реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції на самовільно реконструйований об'єкт на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації, реєстрація якої скасована, вказане свідоцтво має бути визнане недійсним, а рішення про державну реєстрацію права власності підлягає скасуванню.

Відповідачі позов не визнали. Посилалися на те, що реконструкція квартири виконана відповідно до проекту, на підставі дозволу на виконання будівельних робіт, з отриманням відповідного свідоцтва про відповідність збудованого об»єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 20 березня 2015 року позов задоволений.

В апеляційній скарзі Одеського міського управління юстиції в особі Реєстраційної службиставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в позові.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в позові про визнання недійсним свідоцтва про право власності, та закриття провадження у справі в частині визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та доводи заперечень на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарги підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що реєстрація права власності та свідоцтво про право власності на зазначене приміщення видане на самовільно реконструйований об'єкт.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на законі та підтверджуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 25.06.2013 року було набуто право власності на квартиру №148, розташовану у будинку №75 по вул. Ак. Вільямса у м. Одесі загальною площею 71,8 кв.м. (а.с. 13-14).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було проведено реконструкцію зазначеної квартири та подано до Державної архітектурно-будівельної інспекції України декларацію про готовність до експлуатації об'єкта II категорії складності, яку зареєстровано 10.04.2014 за № ІV 29 (а.с. 17-19).

Вищевказана декларація про готовність об'єкта до експлуатації була зареєстрована Державною архітектурно-будівельною інспекцією України з порушенням вимог законодавства України про містобудівну діяльність, а тому наказом №2-пд від 15.05.2014 року Державна архітектурно-будівельна інспекція України скасувала реєстрацію декларації (а.с. 124).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14.09.2015року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015року, відмовлено в позові ОСОБА_3до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування наказу №2-пд від 15.05.2014року про скасування декларації(а.с.227-245).

Так, встановлено, що реконструкція квартири здійснена без отримання належним чином затвердженого проекту будівництва та дозвільних документів, із зміною її зовнішніх геометричних розмірів, внаслідок чого загальна площа квартири збільшилася з 71,8 кв.м. до 128,8 кв.м. (а.с. 28-29). Квартира розташована на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку №75 по вул. Ак. Вільямса у м. Одесі та збільшення її площі відбулось за рахунок самовільного захоплення земельної ділянки, яка належить територіальній громаді м. Одеси, та не виділялася відповідачам в порядку ст.12 Земельного кодексу України.

Разом із тим, на підставі вищевказаної декларації про готовність об'єкта до експлуатації реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було видане свідоцтво про право власності на приміщення №102 у будинку №75 по вул. Ак. Вільямса у м. Одесі від 25.04.2014 індексний номер 20941738 (а.с. 27), та зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що відповідачі здійснили самочинну реконструкцію квартири. Згідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Оскільки свідоцтво про право власності на зазначене приміщення видане реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції на самовільно реконструйований об'єкт на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації, реєстрація якої скасована, вказане свідоцтво має бути визнане недійсним, а рішення про державну реєстрацію права власності підлягає скасуванню.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційних скарг про те, що вимоги до управління юстиції та державного реєстратора не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, виходячи з наступного.

У пункті 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» розяснено, що право власності на майно, на речове право на чуже майно, захист цих прав регулюються цивільним законодавством, і власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а особа, якій належить право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі й від власника майна відповідно до положень глави 29 ЦК, тому такі спори з урахуванням вимог статті 15 ЦПК підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, якщо однією із сторін є фізична особа, незалежно від участі у них органу державної влади та/або органу місцевого самоврядування (субєкта владних повноважень).

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно належить до документів, на підставі яких згідно зі статтею 19 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» провадиться реєстрація права власності, яке вони посвідчують. У звязку із цим, суд відповідно до частини першої статті 21, статті 393 ЦК визнає незаконним і скасовує такий акт, виданий владним органом, повністю або частково, якщо він суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права або інтереси. Такі спори за участю фізичних осіб розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують правильних висновків суду, судове рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційні скарги Одеського міського управління юстиції в особі Реєстраційної служби,ОСОБА_3- відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 20 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області В.Д.Коротков

ОСОБА_6

ОСОБА_7