Справа № 523/4107/16-ц
Провадження №2/523/2397/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2016 р.

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.,

при секретарі Шевчук М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду № 15, у місті Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3, за участю третьої особи без самостійних вимог органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради - про встановлення порядку користування квартирою, вселення, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовними вимогами в яких посилаючись на неможливість домовитися з відповідачами щодо користування квартирою АДРЕСА_1, яка належить їм на праві спільної часткової власності в рівних частках, просить визначити порядок її користування, виділів їй одну житлову кімнату площею 13,3 кв.м., а відповідачам житлову кімнату площею 16,8кв.м. Кухню, туалет, ванну кімнату, коридор, стінну шафу просить залишити в загальному користуванні. Посилаючись на перешкоджання їй, як власнику у користуванні квартирою, просить вирішити питання про її вселення.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання, призначене на 08.09.2016р. не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи була сповіщена через її представника ОСОБА_1., неявка якого у судове засідання визнана судом неповажною, приймаючи до уваги ту обставину, що в минулому судому засіданні з представником дата та час розгляду справи була погоджена. В письмових запереченнях відповідач пред'явлені позовні вимоги не визнала посилаючись на їх безпідставність та недоведеність.

Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради не забезпечив участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи повідомлялисяналежним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є співвласниками в рівних частках (по 1/3 частині) квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В. 06.10. та 13.10.2015р.

Спірна квартира розташована на другому поверсі та складається з двох окремо розташованих житлових кімнат, площами 13,3 кв.м та 16,6 кв.м., коридору - 6,9 кв.м., двох стінних шаф по 0,1 кв.м., кухні - 5,7 кв.м., ванної кімнати - 2,1 кв.м., туалету - 1,0 кв.м.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Частина 3 той жде статті регламентує, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Окрім того, пунктом 14 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року встановлено, що квартира не підлягає поділу в натурі якщо не можливо виділити сторонам ізольовані жили та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, у такому випадку може бути встановлено лише порядок користування приміщеннями квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. На сьогоднішній день до суду сторони не зверталися з питанням про намір виділити в натурі належні їм частки в квартирі. Не заявлялися вимоги і про отримання чи сплату матеріальної компенсації за належну співвласникові частку.

В Одеській області середня норма забезпеченості населення житловою площею складає 8,5 кв.м. Санітарна норма житлової площі, яка дає підстави для постановки особи на облік, як такої, що потребує поліпшення житлових умов, дорівнює 6,0 кв.м.

Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги, що між сторонами по справі виникають постійні суперечки з приводу користування їх спільною власністю, суд вважає, що порядок користування квартирою слід визначити наступним чином:ОСОБА_2 слід виділити у користування житлову кімнату площею 13,3 кв.м., а відповідачам виділити у користування житлову кімнату площею 16,6 кв.м. Залишивши в загальному користуванні сторін інші приміщення.

При встановлені вказаного вище порядку користування квартирою суд виходить з того, щодві житлові кімнати є ізольованим та мають окремі входи. Такий порядок не порушить житлових умов її співвласників, та не потягне за собою взяття осіб на облік, як осіб які будуть потребуватиме поліпшення житлових умов. Відповідачі є однопалими та можуть проживати в одній житловій кімнаті. На думку суду, при обставинах встановлених судом та зазначених вище, виходячи з меж заявлених вимог, іншим шляхом вирішити виникле спірне питання між співвласниками квартири, суд не вбачає.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, приймаючи до уваги, що позивач по справі є співвласником спірної квартири, відповідачі на даний час перешкоджають користуватися нею, що є безумовним порушенням прав власності, суд вважає, що пред'явлені позовні вимоги в частині вселення ОСОБА_2 у виділену в користування кімнату є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, так як вони не ґрунтуються на законі та спростовуються фактами встановленими судом. Так, посилання відповідача про проживання на житловій площі інших осіб, є безпідставними , так як зазначені особи не є співвласниками квартири, а є членами власників житлового приміщення, та мають право на проживання лише в частині, яка належить власнику - члену сім'ї (ч.1 ст. 405 ЦК України). Посилання відповідачів на недоведеність факту порушення прав позивача спростовуються тими ж запереченнями, де відповідачі не визнають право на проживання ОСОБА_2 на спірній житловій площі. Наявність у позивачці іншої власності не може прийматися судом , як підстава для відмови у задоволенні позовну, так як кількість майна, склад та його вартість не може обмежувати власника у його праві на володіння та користування іншим майном, в даному випадку спірною квартирою.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 1102,40 гривень.

Керуючисьст.ст.10,11,57,61,64,88,209,212,214,215,218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_2- задовольнити.

Вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 в житлову кімнату площею 13,3 кв.м.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши в користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 13,3кв.м.,ОСОБА_3, ОСОБА_4 виділити у користування житлову кімнату площею 16,6кв.м. Кухню площею 5,7кв.м., ванну кімнату площею 2,1кв.м., коридор площею 6,9кв.м., туалет площею 1,0 кв.м., дві стінні шафи площами по 0,1 кв.м., залишити в загальному кор истуванні ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1102,40 гривень.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дняотримання його копії.

Суддя -