Справа № 464/9151/15-ц
пр.№ 2/464/116/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2016 року

Сихівський районний суд м. Львова в складі :

головуючого-судді Мички Б.Р.

при секретарі Янишин М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1, та комору в підвалі, загальною площею, 1,2 кв.м. за вказаною адресою, в порядку спадкування за заповітом після смерті 20 березня 2015 року його сестри ОСОБА_4.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20 березня 2015 року померла його сестра ОСОБА_4. Після смерті сестри відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2. Згідно заповіту складеного його сестрою ОСОБА_4 10 серпня 1998 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори, вона заповіла вищезазначене нерухоме майно йому своєму братові ОСОБА_1. Відповідач ОСОБА_2 є онукою померлої ОСОБА_4, та відповідно спадкоємцем п'ятої черги спадкування за законом, інших спадкоємців немає. Спірна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 50,0 кв.м., до якої відноситься також комара в підвалі вказаного будинку, площею 1,2 кв.м., належала на праві спільної сумісної власності його сестрі ОСОБА_4 та її чоловіку ОСОБА_5, що стверджується відповідним свідоцтвом про право власності на квартиру та технічним паспортом на квартиру. Після смерті чоловіка ОСОБА_5 його сестра ОСОБА_4 успадкувала 1/2 частину належного йому вищезазначеного нерухомого майна, що стверджується відповідним свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ААН №344135 від 17 серпня 1998 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-2175. Однак, за життя його сестра ОСОБА_4 так і не зареєструвала своє право власності на успадковане майно. Так, у встановлений законом шестимісячний строк після смерті 20 березня 2015 року його сестри ОСОБА_4 він звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки за життя його сестра так і не зареєструвала свої спадкові права. У зв'язку з наведеним, він позбавлений можливості оформити свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. В судове засідання призначене на 15 лютого 2016 року не з'явилася, подала суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надіслала суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглядати справу у її відсутності, оскільки проживає в м. Кіровоград.

Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судовому засіданні 17 грудня 2015 року позовні вимоги підтримав. Пояснив, що у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно він позбавлений можливості оформити спадкові права позивача та видати йому відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали інвентаризаційної справи, дослідивши матеріали справи, та зясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно положень ч.1, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру, виданого виконавчим комітетом Львівської міської ради 06 травня 1997 року за №Г-15798, квартира АДРЕСА_1, загальною площею 50,00 кв.м., а також комора в підвалі, площею 1,2 кв.м., на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи, а також стверджується листом ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» за №4219 від 03.11.2015р., право спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вищезазначене нерухоме майно було також зареєстровано в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» (а.с.7-9).

17 квітня 1997 року ОСОБА_5 помер та згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17 серпня 1998 року державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори, 1/2 частину належної йому квартири АДРЕСА_1 та належної до неї комори в підвалі, площею 1,2 кв.м., успадкувала його дружина ОСОБА_4.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Так, згідно ж заповіту посвідченого 10 серпня 1998 року Державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №3-1991, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповіла належну їй на праві особистої приватної власності квартиру АДРЕСА_1 своєму братові позивачу ОСОБА_1 (а.с.6).

20 березня 2015 року ОСОБА_4 померла, що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії I-СГ №390140 від 02.04.15р.(а.с.5).

Як вбачається належно завіреної копії спадкової справи №1/2015, заведеної приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, після смерті ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с.55-73).

Однак, як встановлено судом, нотаріусом відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на вищезазначену квартиру АДРЕСА_1 та належну до неї комору в підвалі, площею 1,2 кв.м., за спадкодавцем ОСОБА_4 в цілому.

Так, частиною 1 ст.182 ЦК України передбачено, що право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід та припинення підлягають державній реєстрації.

Всупереч наведеному, ОСОБА_4 отримавши 17 серпня 1998 року відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та належну до неї комору в підвалі, площею 1,2 кв.м., після смерті чоловіка ОСОБА_5, в органах, що здійснюють державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно так і не зареєструвала.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 22.12.2015р., відомості про державну реєстрацію об'єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 відсутні (а.с.38).

Згідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Враховуючи вищенаведене,а також те, що спірна квартира за вимогами ст.1218 ЦК України війшла до складу спадщини, неможливість оформлення позивачем, як спадкоємцем за заповітом після смерті сестри, спадкових прав у встановленому законом порядку, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем в порядку спадкування в права власності на квартиру АДРЕСА_1, та комору в підвалі, загальною площею, 1,2 кв.м. за вказаною адресою.

На підставі ст.ст.16, 182, 386, 1216, 1218, 1233, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, с у д , -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, та належну до неї комору в підвалі, загальною площею, 1,2 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті 20 березня 2015 року його сестри ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, у відсутності якої таке було постановлено, - протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Головуючий

Рішення є оригіналом, виготовлено в одному примірнику, зберігається у цивільній справі № 464/9151/15-ц