АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №754/4043/15-ц Головуючий у 1 - й інстанції: Мальченко О.В.
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду місті Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Крапівцевої Олени Олександрівни на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, стягнення коштів задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 грошові кошти за договором банківського вкладу №SAMDN5727 від 04.08.2011 р. у розмірі 1 980,22 доларів США.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 грошові кошти за договором банківського вкладу №SAMDN5587 від 04.08.2011 р. у розмірі 1 980,22 доларів США.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 грошові кошти за договором банківського вкладу №SAMDN6570 від 27.01.2011 р. у розмірі 2 398,16 доларів США .

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 залишок коштів на картковому рахунку НОМЕР_6 у розмірі 2 696,33 доларів США та 3% річних у розмірі 52,08 долари США.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 3 654 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник відповідача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Крапівцева Олена Олександрівна звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для розгляду справи. Зазначає, що положеннями ст.1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджується договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документу, що відповідає вимогам закону. Проте, всупереч вимог вказаної норми закону позивачем не надано суду ні оригіналів, ні завірених у встановленому законом порядку копій договорів банківського вкладу №SAMDN5727 від 04.08.2011 року, №SAMDN5587 від 04.08.2011 року, №SAMDN6570 від 27.01.2011 року, як і не надано квитанцій або інших документів на підтвердження внесення готівки у відповідній платіжній системі, які б відповідали вимогам закону. Також, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, а саме: договору банківського рахунку, розрахункових документів, з яких би вбачалася можливість встановити, що картковий рахунок НОМЕР_6 належить саме ОСОБА_5, і ним вносилися на даний рахунок будь-які грошові кошти. Крім того, стверджує, що у суду 1-ї інстанції були відсутні будь-які правові підстави для застосування до відповідача відповідальності встановленої ст.625 ЦК України, в частині стягнення 3% річних, оскільки для застосування відповідальності за даною статтею необхідно встановити існування договірних правовідносин та довести всі складові цивільно-правової відповідальності боржника, чого у свою чергу судом зроблено не було.

В судовому засіданні представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» Кахраманов Рустам Нураятович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_5 ОСОБА_8 проти доводів апеляційної скарги заперечував посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з дотриманням вимог закону, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.01.2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_5 було укладено договір за №SAMDN6570 «Копилка», за умовами якого сума вкладу становила 20 доларів США на строк 12 місяців по 27.01.2012 року включно. Сума регулярного надходження на вклад - 0 доларів США, відсоткова ставка по вкладу - 8,5 % річних. На підставі зазначеного договору банк видав вкладнику електронну ощадну книжку НОМЕР_1, яка дозволяє в банкоматах банку отримати інформацію про суму вкладу та відсоткам до виплати. Для внесення суми вкладу банк відкрив вкладнику особовий рахунок НОМЕР_2. Договором також встановлено, що у разі якщо після закінчення строку дії договору, вкладник не завив банку про відмові від продовження строку дії договору, вклад автоматично вважається продовженим ще на один строк.

04.08.2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_5 було укладено договір за №SAMDN5727 «Копилка детям», за умовами якого сума вкладу становила 100 доларів США на строк 12 місяців по 04.08.2012 року включно. Сума регулярного надходження на вклад - 10 доларів США, відсоткова ставка по вкладу - 7,5 % річних. На підставі зазначеного договору банк видав вкладнику електронну ощадну книжку НОМЕР_3, яка дозволяє в банкоматах банку отримати інформацію про суму вкладу та відсоткам до виплати. Для внесення суми вкладу банк відкрив вкладнику особовий рахунок НОМЕР_7. Договором також встановлено, що у разі якщо після закінчення строку дії договору, вкладник не завив банку про відмові від продовження строку дії договору, вклад автоматично вважається продовженим ще на один строк.

04.08.2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_5 було укладено договір за №SAMDN5587 «Копилка детям», за умовами якого сума вкладу становила 100 доларів США на строк 12 місяців по 04.08.2012 року включно. Сума регулярного надходження на вклад - 10 доларів США, відсоткова ставка по вкладу - 7,5 % річних. На підставі зазначеного договору банк видав вкладнику електронну ощадну книжку НОМЕР_4, яка дозволяє в банкоматах банку отримати інформацію про суму вкладу та відсоткам до виплати. Для внесення суми вкладу банк відкрив вкладнику особовий рахунок НОМЕР_5. Договором також встановлено, що у разі якщо після закінчення строку дії договору, вкладник не завив банку про відмові від продовження строку дії договору, вклад автоматично вважається продовженим ще на один строк.

Також, ОСОБА_5 у Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» було відкрито картковий рахунок Карта моряка НОМЕР_6.

Факт внесення ОСОБА_5 на особові рахунки НОМЕР_2, НОМЕР_7, НОМЕР_5 та картковий рахунок НОМЕР_6 грошових коштів в доларах США підтверджується розрахунковими квитанціями, виданими банком позивачу.

03 лютого 2015 року представник ОСОБА_5 ОСОБА_8 звернувся до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з заявою, в якій повідомив про дострокове розірвання договорів банківського вкладу №SAMDN5727 від 04.08.2011 р., №SAMDN5587 від 04.08.2011 р. та просив протягом двох банківських днів, з дня отримання даної заяви, повернути суму вкладу та нараховані відсотки за вкладом.

Цього ж дня, 03 лютого 2015 року представник ОСОБА_5 ОСОБА_8 звернувся до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з заявою, в якій просив грошові кошти, що знаходяться на рахунку НОМЕР_6 перевести на розрахунковий рахунок НОМЕР_8.

Дані заяви працівниками Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» отримано 03.02.2015 року.

23.02.2015 року Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» на адресу ОСОБА_5 було направлено листа, яким повідомлено, що у зв'язку з окупацією відокремлений підрозділ ПАТ КБ «Приватбанк» на території Автономної Республіки Крим припинив свою діяльність. Запровадження Національним банком України надзвичайного режиму роботи в Автономній республіці Крим та місті Севастополі обмежує можливість проведення банківських операцій.

Оскільки Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» не було повернуто ОСОБА_5 грошові кошти за депозитними договорами №SAMDN5727 від 04.08.2011 року, №SAMDN5587 від 04.08.2011 року, №SAMDN6570 від 27.01.2011 року та рахунку НОМЕР_6, то 18.03.2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог провив суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти за договором №SAMDN5727 від 04.08.2011 року на загальну суму 2 879,48 доларів США, в тому числі: суму вкладу - 1735,30 доларів США ; не нарахованих відсотків з 04.08.2013 року по 04.08.2014 року- 130,15 доларів США; не нарахованих відсотків з 04.08.2013 року по 04.08.2014 року- 44,44 доларів США; не нарахованих відсотків з 06.02.2015 року по 15.10.2015 року- 8,00 доларів США; пеню за період з 04.08.2014 року по 05.02.2015 року 233,19 доларів США; пеню за період з 06.02.2015 року по 15.10.2015 року - 666,07 доларів США; 3 % річних за період з 04.08.2014 року по 05.02.2015 року - 26,53 доларів США; 3 % річних за період з 06.02.2015 року по 15.10.2015 року - 35,80 доларів США; грошові кошти за договором банківського вкладу №SAMDN5587 від 04.08.2011 року на загальну суму 2 879,48 доларів США, в тому числі: суму вкладу - 1735,30 доларів США ; не нарахованих відсотків з 04.08.2013 року по 04.08.2014 року - 130,15 доларів США; не нарахованих відсотків з 04.08.2013 року по 04.08.2014 року - 44, 44 доларів США; не нарахованих відсотків з 06.02.2015 року по 15.10.2015 року - 8,00 доларів США; пеню за період з 04.08.2014 року по 05.02.2015 року - 233,19 доларів США; пеню за період з 06.02.2015 року по 15.10.2015 року- 666,07 доларів США; 3 % річних за з 04.08.2014 року по 05.02.2015 року - 26,53 доларів США; 3 % річних за період з 06.02.2015 року по 15.10.2015 року 35,80 доларів США; грошові кошти за договором банківського вкладу №SAMDN6570 від 27.01.2011 року на загальну суму 3 675,10 доларів США, в тому числі: суму вкладу - 2 104,58 доларів США; не нарахованих відсотків з 27.01.2014 року по 27.01.2015 року - 178, 89 доларів США; не нарахованих відсотків з 27.01.2014 року по 02.02.2015 року - 1,62 доларів США; не нарахованих відсотків з 06.02.2015 року по 15.10.2015 оку - 4,78 доларів США; 3 % річних за період з 27.01.2014 року по 05.02.2015 року - 64,87 доларів США; 3 % річних за період з 06.02.2015 року по 15.10.2015 року - 43,42 доларів США; пеню за період з 27.01.2014 року по 05.02.2015 року - 469,12 доларів США; пеню за період з 06.02.2015 року по 15.10.2015 року - 807,82 доларів США;залишок грошових коштів, які знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_6 станом на 16.03.2014 року на загальну суму 2 824,65 доларів США, в тому числі: грошові кошти в сумі 2 696, 33 доларів США, 3 % річних - 128,32 доларів США.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року в частині відмови в задоволенні позовних про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів за договором №SAMDN5727 від 04.08.2011 року, а саме: пені за період з 04.08.2014 року по 05.02.2015 року - 233,19 доларів США; пені за період з 06.02.2015 року по 15.10.2015 року - 666,07 доларів США; грошових коштів за договором №SAMDN5587 від 04.08.2011 року, а саме: пені за період з 04.08.2014 року по 05.02.2015 року- 233,19 доларів США; пені за період з 06.02.2015 року по 15.10.2015 року - 666,07 доларів США; грошових коштів за договором банківського вкладу №SAMDN6570 від 27.01.2011 року, а саме: пені за період з 27.01.2014 року по 05.02.2015 року - 469,12 доларів США; пені за період з 06.02.2015 року по 15.10.2015 року - 807,82 доларів США; по картковому рахунку НОМЕР_6 3% річних в сумі 76,24 доларів США сторонами не оскаржується, а тому колегія суддів перевіряє правильність висновків суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_5 та, стягуючи з Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» на користь позивача грошові кошти за договором №SAMDN5727 від 04.08.2011 року, а саме: суму вкладу - 1735,30 доларів США ; не нараховані відсотки з 04.08.2013 року по 04.08.2014 року- 130,15 доларів США; не нараховані відсотки з 04.08.2013 року по 04.08.2014 року- 44,44 доларів США; не нараховані відсотки з 06.02.2015 року по 15.10.2015 року- 8,00 доларів США; 3% річних за період з 06.02.2015 року по 15.10.2015 року - 35,80 доларів США; грошові кошти за договором банківського вкладу №SAMDN5587 від 04.08.2011 року а саме: суму вкладу - 1735,30 доларів США; не нараховані відсотки з 04.08.2013 року по 04.08.2014 року - 130,15 доларів США; не нараховані відсотки з 04.08.2013 року по 04.08.2014 року - 44, 44 доларів США; не нараховані відсотки з 06.02.2015 року по 15.10.2015 року - 8,00 доларів США; 3 % річних за період з 06.02.2015 року по 15.10.2015 року- 35,80 доларів США; грошові кошти за договором банківського вкладу №SAMDN6570 від 27.01.2011 року а саме: суму вкладу - 2 104,58 доларів США; не нараховані відсотки з 27.01.2014 року по 27.01.2015 року - 178, 89 доларів США; не нараховані відсотки з 27.01.2014 року по 02.02.2015 року - 1,62 доларів США; не нараховані відсотки з 06.02.2015 року по 15.10.2015 року - 4,78 доларів США; 3 % річних за період з 06.02.2015 року по 15.10.2015 року - 43,42 доларів США; залишок грошових коштів, які знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_6 у розмірі 2 696,33 доларів США та 3% річних у розмірі 52,08 долари США, суд 1-ї інстанції посилався на те, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підтверджені належними і допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду 1-ї інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону.

В силу вимог ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зі змісту договорів банківського вкладу №SAMDN5727 від 04.08.2011 р., №SAMDN5587 від 04.08.2011 р., №SAMDN6570 від 27.01.2011 р. року вбачається, що в них встановлено всі істотніумови для таких видів договорів, відповідно до вимог чинного на той час законодавства та інших нормативно-правових актів. Укладаючи договори, сторони дійшли згоди щодо укладання договорів на зазначених у них умовах, а відтак, з власної ініціативи визначили для себе правила подальшої поведінки.

Відповідно до вимог статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Статтею 1058 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частиною 1 статті 1060 ЦК України встановлено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

У відповідності до ч.1 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Відповідно до ч.5 ст.1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Так, до п.9 №SAMDN5727 від 04.08.2011 р., №SAMDN5587 від 04.08.2011 р. та п.6 №SAMDN6570 від 27.01.2011 р. встановлено, що сторони мають право достроково розірвати договір, у відповідності до чинного законодавства, попередив про це іншу строк за два банківських дні, до дати розірвання договору. При розірванні договору з ініціативи вкладника вкладнику повертається сума вкладу та виплачуються відсотки за неповний термін строку дії вкладу. Нараховані відсотки за повну кількість строку вкладу, минувших з дня укладення договору, виплачуються в повному обсязі.

На виконання умов даних договорів 03.02.2015 року представником ОСОБА_5 ОСОБА_8 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» було подано заяву про дострокове розірвання договорів банківського вкладу та просив протягом двох банківських днів, з дня отримання даної заяви, повернути суми вкладів та нараховані відсотки за вкладом.

Проте, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» свої обов'язки за договорами №SAMDN5727 від 04.08.2011 року, №SAMDN5587 від 04.08.2011 року та №SAMDN6570 від 27.01.2011 року не виконало, суми вкладів та проценти ОСОБА_5 повернуті не були та залишились на його рахунках у банку.

Статтею 1066 ЦК України встановлено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до положень ст.1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно зі ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 у Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» було відкрито картковий рахунок Карта моряка НОМЕР_6.

03.02.2015 року представником ОСОБА_5 ОСОБА_8 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» було подано заяву, в якій він просив грошові кошти, що знаходяться на рахунку НОМЕР_6, перевести на розрахунковий рахунок НОМЕР_8.

Проте, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» свої обов'язки за картковим рахунком Карта моряка НОМЕР_6 не виконало.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За змістом зазначеної норми закону та ст.1058 ЦК України, яка регулює правовідносини, що випливають з договору банківського вкладу, зобов'язання банку з повернення вкладу вважається виконаним, коли вкладнику буде надана реальна можливість отримати та розпорядитися на свій розсуд вкладом.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки Публічне акціонерне товариство «Приватбанк» не виконало своє грошове зобов'язання за договорами №SAMDN5727 від 04.08.2011року, №SAMDN5587 від 04.08.2011 року та №SAMDN6570 від 27.01.2011 року та за картковим рахунком Карта моряка НОМЕР_6 не виконало, то зобов'язане сплатити ОСОБА_53% річних за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання в межах заявлених позовних вимог.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів, погоджується з висновками суду 1-ї інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_5та стягнення з Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» на його користь грошових коштів за договором №SAMDN5727 від 04.08.2011 року а саме: суму вкладу - 1735,30 доларів США; не нарахованих відсотків з 04.08.2013 року по 04.08.2014 року - 130,15 доларів США; не нарахованих відсотків з 04.08.2013 року по 04.08.2014 року - 44,44 доларів США; не нарахованих відсотків з 06.02.2015 року по 15.10.2015 року - 8,00 доларів США; 3% річних за період з 06.02.2015 року по 15.10.2015 року - 35,80 доларів США; грошових коштів за договором банківського вкладу №SAMDN5587 від 04.08.2011 року, а саме: суму вкладу - 1735,30 доларів США; не нарахованих відсотків з 04.08.2013 року по 04.08.2014 року - 130,15 доларів США; не нарахованих відсотків з 04.08.2013 року по 04.08.2014 року - 44, 44 доларів США; не нарахованих відсотків з 06.02.2015 року по 15.10.2015 року - 8,00 доларів США; 3 % річних за період з 06.02.2015 року по 15.10.2015 року- 35,80 доларів США; грошових коштів за договором банківського вкладу №SAMDN6570 від 27.01.2011 року а саме: суму вкладу - 2 104,58 доларів США; не нарахованих відсотків з 27.01.2014 року по 27.01.2015 року - 178, 89 доларів США; не нарахованих відсотків з 27.01.2014 року по 02.02.2015 року - 1,62 доларів США; не нарахованих відсотків з 06.02.2015 року по 15.10.2015 року - 4,78 доларів США; 3 % річних за період з 06.02.2015 року по 15.10.2015 року - 43,42 доларів США;залишку грошових коштів, які знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_6 у розмірі 2 696,33 доларів США та 3% річних у розмірі 52,08 долари США.

Доводи апеляційної скарги про те, що сторонами не дотримано вимог закону щодо письмової форми договорів банківського вкладу, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

За змістом ст.1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Отже, договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Згідно з п. 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516 залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174 банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час − час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження укладення договорів банківського вкладу №SAMDN5727 від 04.08.2011року, №SAMDN5587 від 04.08.2011 року, №SAMDN6570 від 27.01.2011 року Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» було видано ОСОБА_5 електронні ощадні книжки, відповідно за НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_1, які дозволяють в банкоматах банку отримати інформацію про суму вкладу та відсоткам до виплати.

На підтвердження внесення готівкових коштів на депозитні рахунки позивачем надано суду квитанції, видані Публічним акціонерним товариством «Приватбанк» ОСОБА_5. Дані документи за формою та змістом відповідають вимогам закону та містять обов'язкові реквізити, визначених п. 2.9 Інструкції №174.

За наведених обставин, правових підстав вважати, що письмова форма договорів банківського вкладу не є дотриманою, немає.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Ні суду 1-ї інстанції, ні суду апеляційної інстанції відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що договори банківського вкладу №SAMDN5727 від 04.08.2011 р., №SAMDN5587 від 04.08.2011 р., №SAMDN6570 від 27.01.2011 р. за формою та змістом не відповідають вимогам закону, а тому є неукладеними.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, а саме: договору банківського рахунку, розрахункових документів, з яких би вбачалася можливість встановити, що картковий рахунок НОМЕР_6 належить саме ОСОБА_5 і ним вносилися на даний рахунок будь-які грошові кошти, з огляду на таке.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною першою статті 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Правовідносини, що виникають під час відкриття банками поточних рахунків клієнтів, регулюються Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затверджена постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492. Згідно з вимогами пункту 1.8 Інструкції банки відкривають своїм клієнтам поточні рахунки за договором банківського рахунку. Цим же пунктом Інструкції встановлено, що до поточних рахунків також належать карткові рахунки, що відкриваються для обліку операцій за платіжними картками відповідно до вимог цієї Інструкції.

З матеріалів справи вбачається, що, у зв'язку з відкриттям ОСОБА_5 карткового рахунку «Карта моряка», Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» було видано позивачу платіжну картку НОМЕР_6. На даній картці зазначено найменування банку, який її видав, номер картки, прізвище, ім'я та по батькові особи, якій видано платіжну картку, термін її дії та інші встановлені законом реквізити.

На підтвердження внесення готівкових коштів на картковий рахунок НОМЕР_6 ОСОБА_5 надано квитанції, видані Публічним акціонерним товариством «Приватбанк», які за формою та змістом відповідають вимогам закону та містять всі обов'язкові реквізити.

За наведених обставин, правових підстав вважати, що картковий рахунок НОМЕР_6 не належить ОСОБА_5 і ним не вносилися на даний рахунок будь-які грошові кошти, немає, доказів зворотного відповідачем суду не надано.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що у суду 1-ї інстанції були відсутні будь-які правові підстави для застосування до відповідача відповідальності встановленої ст.625 ЦК України, в частині стягнення 3% річних, так як для застосування відповідальності за даною статтею необхідно встановити існування договірних правовідносин, оскільки судом 1-ї інстанції на підставі належних та допустимих доказів достовірно встановлено існування між сторонами договірних відносин, та невиконання Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» своїх зобов'язань перед позивачем, як наслідок правомірно застосовано до відповідача відповідальність встановлену ст.625 ЦК України, в частині стягнення 3% річних, на суму простроченого грошового зобов'язання.

Твердження представника Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» про покладання Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на Російську Федерацію обов'язку по відшкодуванню шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації Криму, не заслуговують на увагу, оскільки цей Закон може стосуватись лише Публічним акціонерним товариством «Приватбанк» в частині відшкодування йому шкоди за конфіскацію окупаційною владою в Криму майнового комплексу Публічного акціонерного товариства «Приватбанк», а не вимог позивача до юридичної особи про отримання своїх коштів за договором банківського вкладу, які не є шкодою.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення в даній частині є незаконним та необґрунтованим, ухвалене судом з порушенням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні обставини, що мають значення для справи, а викладені в рішенні висновки не відповідають обставинам справи, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки суд повно та об'єктивно встановив дійсні обставини справи, дослідив надані сторонами докази, дав їм вірну правову оцінку та ухвалив рішення у відповідності з вимогами матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду 1-ї інстанції в цій частині також не спростовують.

Поряд з цим, колегія суддів не може погодитися з висновками суду 1-ї інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних за договором №SAMDN5727 від 04.08.2011 року за період з 04.08.2014 року по 05.02.2015 року в сумі 26,53 доларів США; 3% річних за договором №SAMDN5587 від 04.08.2011 року за період 04.08.2014 року по 05.02.2015 року в сумі 26,53 доларів США; 3% річних за договором банківського вкладу №SAMDN6570 від 27.01.2011 року за період з 27.01.2014 року по 05.02.2015 року в сумі 64,87 доларів США, з огляду на таке.

З аналізу ст.625 ЦК України вбачається, що нарахування трьох відсотків річних можливе лише у разі прострочення боржником виконання грошового зобов'язання. Нарахування трьох проценти річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Зі змісту договорів банківського вкладу №SAMDN5727 від 04.08.2011 року, №SAMDN5587 від 04.08.2011 року, №SAMDN6570 від 27.01.2011 року вбачається, що сторони мають право достроково розірвати договір у відповідності до чинного законодавства, попередивши про це іншу строк за два банківських дні до дати розірвання договору.

Отже, у разі дострокового розірвання договору банківського вкладу, у банку виникає обов'язок повернути вкладнику суму вкладу та нараховані відсотки, через два банківські дні з дня попередження вкладником про дострокове розірвання договору.

З матеріалів справи вбачається, що заяву про дострокове розірвання договорів банківського вкладу представником ОСОБА_5 ОСОБА_8 було подано до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та отримано останнім 03.02.2015 року. Таким чином, обов'язок у відповідача повернути позивачу суму вкладу та нараховані відсотки настав 05.02.2015 року. У зв'язку з невиконанням свого обов'язку, саме з цієї дати у Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» настає прострочення виконання грошового зобов'язання, на яке нараховуються 3% річних, на підставі ст.625 ЦК України.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Ні суду 1-ї інстанції, ні суду апеляційної інстанції позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він звертався у січні та серпні 2014 році до відповідача з заявами про розірвання договорів банківського вкладу та повернення йому грошових коштів та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» прострочено виконання грошового зобов'язання у 2014 році.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення 3 % річних за договором №SAMDN5727 від 04.08.2011 року за період з 04.08.2014 року по 05.02.2015 року в розмірі 26,53 доларів США; 3% річних за договором №SAMDN5587 від 04.08.2011 року за період з 04.08.2014 року по 05.02.2015 року в розмірі 26,53 доларів США; 3% річних за договором №SAMDN6570 від 27.01.2011 року за період з 27.01.2014 року по 05.02.2015 року в розмірі 64,87 доларів США є безпідставними, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 грошових коштів за договором банківського вкладу №SAMDN5727 від 04.08.2011 року у розмірі 1 980,22 доларів США, в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 грошових коштів за договором банківського вкладу №SAMDN5587 від 04.08.2011 р. у розмірі 1 980,22 доларів США та в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 грошових коштів за договором банківського вкладу №SAMDN6570 від 27.01.2011 р. у розмірі 2 398,16 доларів США необхідно змінити. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 грошові кошти за договором банківського вкладу №SAMDN5727 від 04.08.2011 року у розмірі 1 953,69 доларів США. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 грошові кошти за договором банківського вкладу №SAMDN5587 від 04.08.2011 року у розмірі 1 953,69 доларів США. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 грошові кошти за договором банківського вкладу №SAMDN6570 від 27.01.2011 року у розмірі 2 333,29 доларів США .

В частині стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 3% річних за договором №SAMDN5727 від 04.08.2011 року за період з 04.08.2014 року по 05.02.2015 року в розмірі 26,53 доларів США; 3% річних за договором №SAMDN5587 від 04.08.2011 року за період з 04.08.2014 року по 05.02.2015 року в розмірі 26,53 доларів США; 3% річних за договором №SAMDN6570 від 27.01.2011 року за період з 27.01.2014 року по 05.02.2015 року в розмірі 64,87 доларів США підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року залишити без змін.

Керуючись ст. 625 ЦК України, ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Крапівцевої Олени Олександрівни задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 3% річних за договором №SAMDN5727 від 04.08.2011 року за період з 04.08.2014 року по 05.02.2015 року в розмірі 26,53 доларів США; 3% річних за договором №SAMDN5587 від 04.08.2011 року за період з 04.08.2014 року по 05.02.2015 року в розмірі 26,53 доларів США; 3% річних за договором №SAMDN6570 від 27.01.2011 року за період з 27.01.2014 року по 05.02.2015 року в розмірі 64,87 доларів США скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення 3 % річних за договором №SAMDN5727 від 04.08.2011 року за період з 04.08.2014 року по 05.02.2015 року в розмірі 26,53 доларів США; 3% річних за договором №SAMDN5587 від 04.08.2011 року за період з 04.08.2014 року по 05.02.2015 року в розмірі 26,53 доларів США; 3% річних за договором №SAMDN6570 від 27.01.2011 року за період з 27.01.2014 року по 05.02.2015 рокув розмірі 64,87 доларів США відмовити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 грошових коштів за договором банківського вкладу №SAMDN5727 від 04.08.2011 року у розмірі 1 980,22 доларів США, в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 грошових коштів за договором банківського вкладу №SAMDN5587 від 04.08.2011 р. у розмірі 1 980,22 доларів США та в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 грошових коштів за договором банківського вкладу №SAMDN6570 від 27.01.2011 р. у розмірі 2 398,16 доларів США змінити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 грошові кошти за договором банківського вкладу №SAMDN5727 від 04.08.2011 року у розмірі 1 953,69 доларів США.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 грошові кошти за договором банківського вкладу №SAMDN5587 від 04.08.2011 року у розмірі 1 953,69 доларів США.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 грошові кошти за договором банківського вкладу №SAMDN6570 від 27.01.2011 року у розмірі 2 333,29 доларів США .

В іншій частині рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: