Справа № 380/98/15-ц Головуючий у І інстанції Кравець О. А.
Провадження № 22-ц/780/4286/16 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 46 16.08.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

16 серпня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

Суддів Ігнатченко Н.В., Лащенка В.Д.

за участю секретаря Дрозд Р.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивачів ОСОБА_2 на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 07 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «П'ятигори», Товариства з обмеженою відповідальністю «П'ятигори», ОСОБА_7 про визнання правочинів недійсними, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та просив визнати недійсними: договір купівлі-продажу майнового паю ОСОБА_5 від 21 лютого 2013 року, договір купівлі-продажу майнового паю ОСОБА_3 від 13 лютого 2013 року, договір купівлі-продажу майнового паю ОСОБА_4 від 27 лютого 2013 року, договір оренди майнового паю ОСОБА_6 від 03 січня 2012 року № 362 та договір купівлі-продажу майнового паю ОСОБА_6 від 06 березня 2013 року, договір оренди майнового паю ОСОБА_8 від 03 січня 2012 року № 363 та договір купівлі-продажу майнового паю ОСОБА_8 від 06 березня 2013 року; зобов'язати ТОВ «П'ятигори» та ОСОБА_7 повернути позивачам належні їм свідоцтва на право власності на майновий пай.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є власниками майнового паю на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай. Позивачі уклали договори оренди майнового паю з СВК «П'ятигори», строк дії яких закінчився у 2011 році. Однак, відповідач так і не повернув позивачам їх свідоцтва про право власності. На даний час судом розглядається справа за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_6 до СВК «П'ятигори» про витребування майна з чужого володіння. ОСОБА_7, яка є директором кооперативу, зазначала, що позивачі продали свої майнові паї фізичній особі ОСОБА_7 Однак, позивачі жодні договори оренди та договори купівлі-продажу майнових паїв не укладали, а підписи у договорах їм не належать. Крім того, договори купівлі-продажу майнового паю нотаріально посвідчені не були.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 07 червня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачів ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що свідки прямо не вказували на те, що вони особисто бачили як позивачі підписували правочини та акти. Згідно висновку експертизи підписи від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вказаних договорах виконані не ними, а іншими особами. ОСОБА_6 не могла вчинити підпис навпроти прізвища «Дейнека» в 2013 році, оскільки не має такого прізвища з 13 грудня 2001 року. ТОВ «»П'ятигори» не довів ту обставину, що ОСОБА_6 отримувала грошові кошти за договорами купівлі-продажу свого майнового паю, так само як і інші позивачі. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивачі з власної ініціативи продали свої свідоцтва про право на майнові паї ОСОБА_7 Майнові паї позивачів не були виділені в натурі, а, отже, була відсутня можливість вчиняти будь-які правочини щодо відчуження майна, з якого складаються паї.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивачам належать свідоцтва про право власності на майнові паї, видані П'ятигірською сільською радою Тетіївського району Київської області.

Позивачі уклали із Сільськогосподарським виробничим кооперативом «П'ятигори» в особі голови правління Охріменко І.С. договори оренди майнових паїв протягом десяти років до 2011 року.

У 2012 році СВК «П'ятигори» в особі голови правління ОСОБА_7 уклало нові договори оренди майнових паїв з позивачами відповідно до яких їх власники щорічно отримували орендну плату в розмірі 1% від вартості майнового паю.

Згідно договорів оренди майнового паю № 362, 363 від 03 січня 2012 року вбачається, що ОСОБА_6 та СВК «П'ятигори» уклали договір оренди майнових паїв до 2016 року.

У лютому-березні 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 уклали з ОСОБА_7 договори купівлі-продажу майнового паю за погодженою між сторонами ціною.

Висновком почеркознавчої експертизи № 1350 /1351/16-32 від 26 квітня 2016 року, яка проведена експертами Київського НДІСЕ за клопотанням позивачів, встановлено, що рукописний текст розписки від 21 лютого 2013 року на зворотній стороні свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат серії НОМЕР_2 та підпис у даній розписці, а також підписи від імені ОСОБА_5 у розділах «Продавець» у акті звірки розрахунків по договору купівлі продажу майнового паю від 21 лютого 2013 року та договорі купівлі - продажу майнового паю від 21 лютого 2013 року, підписи від імені ОСОБА_5 у платіжній відомості на видачу грошей за свідоцтва на право власності на майновий пай у графі «розписка про одержання» та у видатковому касовому ордері від 21 лютого 2013 року на ім'я ОСОБА_5 у графі «підпис одержувача» виконано не ОСОБА_5, а іншою особою.

Рукописний текст розписки від 13 лютого 2013 року на зворотній стороні свідоцтва на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ( майновий сертифікат) серії НОМЕР_3 та підпис у даній розписці а також підписи від імені ОСОБА_3 у розділі «продавець» у акті звірки розрахунків по договору купівлі - продажу майнового паю від 13 лютого 2013 року, у видатковому касовому ордері від 13 лютого 2013 року на ім'я ОСОБА_3 у графі «підпис одержувача» виконані ОСОБА_3

Рукописний текст розписки від 06 березня 2013 року на зворотній стороні свідоцтва на право власності на майновий пай члена КСП ( майновий сертифікат ) серії НОМЕР_4 та підпис в ній, а також підписи від імені ОСОБА_6 у розділі «Орендодавець» у договорі оренди майнового паю від 03 січня 2012 року № 362 у графі «підпис» за № 362 у книзі реєстрації договорів про оренду майнових паїв П'ятигірської сільської ради, у розділах продавець у акті звірки розрахунку по договору купівлі - продажу майнового паю від 06 березня 2013 року та договорі купівлі - продажу майнового паю від 06 березня 2013 року у графі «підпис одержувача» у видатковому касовому ордері від 06 березня 2013 року у графі «розписка про одержання» у платіжній відомості на видачу грошей - виконані ОСОБА_6

Рукописний текст розписки від 06 березня 2013 року на зворотній стороні свідоцтва на право власності на майновий пай члена КСП ( майновий сертифікат ) серії НОМЕР_5 та підпис в ній а також підписи від імені ОСОБА_8 у договорі оренди майнового паю від 06 березня 2012 року № 363, у графі «підпис» за № 363 у книзі реєстрації договорів про оренду майна П'ятигірської сільської ради, у розділах «продавець» у акті звірки розрахунків по договору купівлі - продажу майнового паю від 06 березня 2013 року та договорі купівлі - продажу майнового паю від 06 березня 2013 року у графі «підпис одержувача» у видатковому касовому ордері від 06 березня 2013 року, у графі «розписка про одержання» у платіжній відомості на видачу грошей - виконані ОСОБА_6

Рукописний текст розписок від 27 лютого 2013 року на зворотній стороні свідоцтв на право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії НОМЕР_6 та № НОМЕР_7, виконано не ОСОБА_4, а іншою особою.

Підписи від імені ОСОБА_4, який міститься нижче рукописного тексту розписок від 27 лютого 2013 року на зворотній стороні свідоцтв на право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії НОМЕР_8 та № НОМЕР_7, виконані ОСОБА_4.

Підписи від імені ОСОБА_4 у розділах «продавець» у акті звірки розрахунків по договору купівлі - продажу майнового паю від 27 лютого 2013 року, та договорі купівлі продажу майнового паю від 27 лютого 2013 року виконані не ОСОБА_4, а іншою особою.

Підписи від імені ОСОБА_4 у графі «розписка про одержання» у платіжній відомості на видачу грошей за свідоцтва на право власності на майновий пай, у видатковому касовому ордері від 27 лютого 2013 році на ім'я ОСОБА_4 у графі «підпис одержувача» виконано не ОСОБА_4, а іншою особою.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі з власної ініціативи продали свої свідоцтва про право на майновий пай ОСОБА_7, за що отримали кошти. Договір купівлі-продажу самого майнового паю, який не є цілісним майновим комплексом не підпадає під види договорів, що належать до обов'язкового нотаріального посвідчення.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Частинами 2, 3 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» передбачено, що пай є власністю члена підприємства. ОСОБА_6 розпоряджатись своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна з сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Згідно вимог ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

З матеріалів справи вбачається, що 21 лютого 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу майнового паю. З наявного у матеріалах висновку почеркознавчої експертизи від 26 квітня 2016 року вбачається, що у договорі купівлі - продажу майнового паю від 21 лютого 2013 року підписи від імені ОСОБА_5 виконано не ним, а іншою особою.

27 лютого 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу майнового паю. Згідно висновків почеркознавчої експертизи № 941 від 03 листопада 2014 року підпис від імені ОСОБА_4 у договорі купівлі-продажу майнового паю від 27 лютого 2013 року виконаний не ним, а іншою особою.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення, оскільки договори купівлі-продажу майнових паїв позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не підписували, а, отже, їх волевиявлення на укладення цих договорів було відсутнє.

Що стосується позовної вимоги про зобов'язання відповідачів повернути позивачам свідоцтва на право власності на майновий пай, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що свідоцтва на право власності на майновий пай знаходяться у відповідача ОСОБА_7, про що свідчить розписка ОСОБА_11, який є представником ОСОБА_7 на підставі договору про надання правової допомоги (а.с.103, т.1, а.с.30, т. 3).

Враховуючи зазначене, відповідач ОСОБА_7 в силу вимог ст. 216 ЦК України повинна повернути свідоцтва на право власності на майновий пай, які належать ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Позовні вимоги в частині визнання недійсними договору купівлі-продажу майнового паю ОСОБА_3 від 13 лютого 2013 року та договору оренди майнового паю ОСОБА_6 від 03 січня 2012 року, договору купівлі-продажу майнового паю ОСОБА_6 від 06 березня 2013 року, договору оренди майнового паю ОСОБА_8 від 03 січня 2012 року та договору купівлі-продажу майнового паю ОСОБА_8 від 06 березня 2013 року до задоволення не підлягають, виходячи з наступного.

З висновку почеркознавчої експертизи від 26 квітня 2016 року вбачається, що підпис у договорі купівлі-продажу майнового паю від 13 лютого 2013 року виконаний ОСОБА_3 Підписи від імені ОСОБА_6 у договорі оренди майнового паю від 03 січня 2012 року та договорі купівлі - продажу майнового паю від 06 березня 2013 року виконані ОСОБА_6 Підписи від імені ОСОБА_8 у договорі оренди майнового паю від 06 березня 2012 року договорі купівлі - продажу майнового паю від 06 березня 2013 року виконані ОСОБА_6

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_6 до задоволення не підлягають, оскільки на момент укладення зазначених договорів їх волевиявлення було вільним, про що свідчить їх підпис у договорах. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що ОСОБА_6 не могла вчинити підпис навпроти прізвища «Дейнека» в 2013 році, оскільки не має такого прізвища з 13 грудня 2001 року. Однак, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 є однією тією ж особою, яка підписала договори оренди та договори купівлі-продажу, а належність їй підпису встановлена під час проведення експертизи.

Доводи позивачів стосовно нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу майнового паю не заслуговують на увагу, оскільки згідно ст. 657 ЦК України обов'язковому нотаріальному посвідченню підлягають три види договорів, а саме: договір купівлі - продажу земельної ділянки, договір купівлі - продажу цілісного майнового комплексу, договір купівлі - продажу житлового будинку, або іншого нерухомого майна.

Таким чином, доводи позивачів щодо відсутності нотаріального посвідчення договорів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки чинним законодавством не передбачено обов'язкове нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу майнового паю.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивачів ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 07 червня 2016 року в частині позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу майнового паю від 21 лютого 2013 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_7.

Зобов'язати ОСОБА_7 повернути ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат серії НОМЕР_2), видане П'ятигірською сільською радою Тетіївського району Київської області 10 листопада 2001 року.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу майнового паю від 27 лютого 2013 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7.

Зобов'язати ОСОБА_7 повернути ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат серії НОМЕР_8), видане П'ятигірською сільською радою Тетіївського району Київської області 21 грудня 2001 року.

Стягнути з ОСОБА_7, проживаючої АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5, проживаючого АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 535 (п'ятсот тридцять п'ять гривень, 92 копійки).

Стягнути з ОСОБА_7, проживаючої АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4, проживаючого АДРЕСА_3, судовий збір у розмірі 535 (п'ятсот тридцять п'ять гривень, 92 копійки).

В іншій частині рішення Тетіївського районного суду Київської області від 07 червня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Ігнатченко Н.В.

Лащенко В.Д.