Провадження № 2/229/889/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківки Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Дружківки в особі виконкому Дружківської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до територіальної громади м. Дружківки в особі виконкому Дружківської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Вказала, що вона є спадкоємцем майна після смерті своїх батьків: ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. 18 листопада 1978 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 і змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1. Після померлих батьків відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1. На підставі договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності від 20 червня 1959 року ОСОБА_2 належав будинок АДРЕСА_1. З часом, номер будинку АДРЕСА_1 було перенумеровано на АДРЕСА_1. Фактично, після смерті батька, спадщину прийняла ОСОБА_3, але юридично її не оформляла. З 1982 року позивач зареєстрована та мешкає у цьому будинку. Після смерті своїх батьків позивач фактично прийняла спадщину. У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, державний нотаріус в усній формі відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Причиною відмови стала відсутність у позивача правовстановлюючого документу, тобто договору, який належним чином не був зареєстрований у Бюро технічної інвентаризації м.Дружківка. Позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 на будинок АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими спорудами: літньої кухні «Б», сараю «В, Ж», навісу «З», трубопроводу «Д», вбиральні-душу «Е», огорожі № 1-3.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином: судовою повісткою, про що у справі є розписка. До суду вона надала заяву, у якій просить розглянути справу без її участі.

Представник відповідача територіальної громади м. Дружківки в особі виконкому Дружківської міської ради Донецької області у судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Дружківської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1, виданого 21 березня 1961 року Дружківським міським бюро ЗАГС Сталінської області, 09 липня 1958 року одружилися ОСОБА_2 та ОСОБА_3, якій після укладання шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_3 (а.с.21).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 11 лютого 1982 року Дружківським міським РАЦС в Донецькій області, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дружківка Донецької області помер ОСОБА_2 (а.с.23).

На момент смерті ОСОБА_2 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки індивідуального житлового майна на праві приватної власності від 20 червня 1959 року належав житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.17-18).

Спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася до ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року.

Відповідно до ст.529 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння

спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем

відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом

шести місяців з дня відкриття спадщини.

Суд встановив, що ОСОБА_3 після смерті чоловіка ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала у будинку, що належав її чоловіку, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, таким чином прийнявши спадщину. Але до нотаріальної контори в установленому законом порядку ОСОБА_3 не зверталася та спадщину не переоформлювала.

Відповідно до свідоцтва про народження за НОМЕР_4, виданого 19 серпня 1963 року Дружківським міським бюро РАЦС Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Дружківка Донецької області народилася ОСОБА_1. Її батьками зазначені ОСОБА_2 (батько) та ОСОБА_3 (мати) (а.с.22).

Відповідно до свідоцтва про одруження за НОМЕР_3, виданого 18 листопада 1978 року Дружківським міським відділом РАЦС м.Дружківка Донецької області, 18 листопада 1978 року одружилися ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Після укладання шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с.21).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 Дружківським міським бюро РАЦС Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Дружківка Донецької області померла ОСОБА_3 (а.с.20).

21 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 зверталася до Дружківської державної нотаріальної контори з заявами до про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка залишилася після смерті її батьків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1. Постановою державного нотаріуса Дружківської нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 22 червня 2016 року № 579/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок АДРЕСА_1.

З відповіді, наданої комунальним підприємством Дружківське міське бюро технічної інвентаризації №359 від 25 серпня 2016 року, суд встановив, що відповідно до архівних даних житловий будинок АДРЕСА_1 будувався відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки АДРЕСА_1. Підтверджуючі матеріали зміни адреси з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 відсутні.

Згідно з довідкою КП «Дружківське БТІ» житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1, побудований до 05 серпня 1992 року і не належить до самочинного будівництва (а.с.16).

Позивач ОСОБА_1 у позові просить визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3, але в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження їх родинних відносин. У свідоцтві про народження позивача у графі «мати» зазначено ім'я матері «ОСОБА_3» (а.с.22), а у свідоцтвах про одруження матері та про її смерть вказано ім'я «ОСОБА_3» (а.с.19-20).

Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки вона не довела, що є рідною донькою саме ОСОБА_3, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 61, 131, 209, 212-215 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до територіальної громади м. Дружківки в особі виконкому Дружківської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. О. Рагозіна