Справа № 466/9579/15 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/783/3246/16 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів: Берези В.І., Крайник Н.П.

з участю секретаря Іванової О.О.

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_4, подану у своїх інтересах та інтересах ОСОБА_5, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційними скаргами представника ОСОБА_5 - ОСОБА_4, Львівської місцевої прокуратури №2 та Головного управління Національної поліції у Львівській області, поданої в інтересах Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 21 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Пустомитівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області в особі виконуючого обов'язки ст.слідчого Пустомитівського відділу поліції ОСОБА_5, з участю третіх осіб - управління Державного казначейства у Шевченківському районі м.Львова, Львівської місцевої прокуратури №2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Пустомитівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області в особі виконуючого обов'язки ст.слідчого Пустомитівського відділу поліції ОСОБА_5 про стягнення солідарно із відповідачів 6 733,18 грн. завданої йому неправомірними діями слідчого майнової шкоди, 50 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу в розмірі 2 500 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 21 березня 2016 року позов задоволено частково. Ухвалено стягнути з Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Пустомитівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області в особі виконуючого обов'язки ст.слідчого Пустомитівського відділу поліції ОСОБА_5 солідарно в користь позивача 6 733,18 грн. майнової шкоди, 25 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 2 500 грн. - за правову допомогу.

Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області від 1 червня 2016 року апеляційні скарги Львівської місцевої прокуратури №2 га Головного управління Національної поліції у Львівській області, поданої в інтересах Шевченківського відділу поліції, задоволено. Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 21 березня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_2 до Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Пустомитівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області в особі виконуючого обов'язки ст.слідчого Пустомитівського відділу поліції ОСОБА_5, з участю третіх осіб - Управління Державного казначейства у Шевченківському районі м.Львова, Львівської місцевої прокуратури №2 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовлено.

29 червня 2016 року ОСОБА_4, який на той час був представником ОСОБА_5, подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 651,56 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги; повернення ОСОБА_5 з Державного бюджету України 420 грн. судового збору, внесеного на підставі квитанції від 12 квітня 2016 року при подачі апеляційної скарги понад розмір, встановлений підпунктом шостим пункту першого частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»; стягнення з ОСОБА_2 безпосередньо на користь представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 3 400 грн. «фактично понесених» витрат на правову допомогу з урахуванням правової позиції Європейського суду з прав людини (рішення у справах: Тогджу проти Туреччини, Начова та інші проти Болгарії, Імакаєва проти Росії, Карабуля проти Румунії, Бєлоусов проти України).

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, підставність заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення належить відмовити.

Встановлено, що рішення у цій справі судом першої інстанції ухвалено 21 березня 2016 року. 30 березня 2016 року ОСОБА_5 уклала договір з адвокатом ОСОБА_4 про надання правової допомоги. (т.1 а.с.82-85). 31 березня 2016 року ОСОБА_4 як представником ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції (т.1 а.с.78-81). До апеляційної скарги додано квитанцію № ПН137 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 661,56 грн. (а.с.77). Ухвалою судді-доповідача апеляційного суду від 11 квітня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв'язку із сплатою судового збору в неповному розмірі (а.с.88-89). На виконання вимог зазначеної ухвали ОСОБА_5 додатково сплатила судовий збір відповідно до квитанції ПН705 в розмірі 420 грн. (а.с.91). Під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_5 та ОСОБА_4 уклали додаткову угоду до договору про надання правової допомоги (т.1 а.с.200).

18 жовтня 2016 року до Апеляційного суду Львівської області надійшло повідомлення ОСОБА_4 про припинення його повноважень, на підтвердження чого надано договір про розірвання договору № 16/03/30 від 30 березня 2016 року.

11 травня 2016 року ОСОБА_4 брав участь у судовому засіданні, яке тривало 5 хв. 43сек. (т.1 а.с.201). 16 травня 2016 року ОСОБА_4 долучив до матеріалів справи акт передачі-приймання наданих послуг за договором про надання правової допомоги, з якого вбачається, що на правову допомогу ним затрачено 3 години 40 хвилин (т.1 а.с.220). До описаного акта додано таблицю часового розрахунку витрат на правову допомогу. Тривалість надання послуг розраховано з 1 січня по 30 травня 2016 року, з 1 травня по 30 листопада 2016 року та з 1 по 31 грудня 2016 року (т.1 а.с.221), що суперечить матеріалам справи, оскільки договір на правову допомогу укладено 30 березня 2016 року, апеляційним судом справа розглянута 1 червня 2016 року з ухваленням рішення (т.1 а.с.236-242). Зазначені у таблиці дати надання правової допомоги частково є поза межами дії договору про надання такої ОСОБА_4, частина таких дат ще не настала.

Апеляційній скарга представника ОСОБА_5 - ОСОБА_4 стосувалася скасування рішення і стягнення судових витрат з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 Апеляційна скарга задоволена частково: рішення суду першої інстанції скасовано.

Встановлено, що під час розгляду справи належні та допустимі докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, такі докази не надані також при зверненні із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до п.41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат, то за заявою сторони, а також із власної ініціативи суд на підставі статті 220 ЦПК має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання. Проте якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України; воно не може змінити по суті основного рішення.

Колегія суддів прийшла до висновку, що належить відмовити в ухваленні додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 303, 313, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити в ухваленні додаткового рішення щодо розподілу судових витрат за заявою ОСОБА_4, поданою у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5, у цивільній справі за апеляційними скаргами представника ОСОБА_5 - ОСОБА_4, Львівської місцевої прокуратури №2 та Головного управління Національної поліції у Львівській області, поданої в інтересах Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 21 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Пустомитівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області в особі виконуючого обов'язки ст.слідчого Пустомитівського відділу поліції ОСОБА_5, з участю третіх осіб - управління Державного казначейства у Шевченківському районі м.Львова, Львівської місцевої прокуратури №2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді