АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 653/3177/14-ц Головуючий в І інстанції Хоменко В.Г.
Номер провадження: №22-ц/791/2279/16 Доповідач Кутурланова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

ОСОБА_1,

секретар Цулукіані І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 04 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання житлового будинку особистою приватною власністю,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 18.06.1997 року по 02.10.2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, за час якого подружжя набуло у спільну сумісну власність житловий будинок №39 по вул. Радянській в с. Плавське Генічеського району Херсонської області та автомобіль марки САЗ 3507, 1989 року випуску, державний номер НОМЕР_1, право власності на які зареєстровано за відповідачем, у звязку із чим, з урахуванням уточнених і доповнених позовних вимог остаточно просила суд визнати зазначений житловий будинок спільною сумісною власністю подружжя та провести його поділ в натурі.

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання житлового будинку його особистою приватною власністю, посилаючись на те, що хоча житловий будинок №39 по вул. Радянській в с. Плавське Генічеського району Херсонської області і придбано у період перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, однак за його власні кошти, а тому спірний будинок підлягає виключенню з спільнонабутого майна подружжя.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 16.12.2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 в частині розподілу спірного автомобіля залишено без розгляду.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 04 лютого 2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна задоволено.

Визнано житловий будинок №39 по вул. Радянській в с. Плавське Генічеського району Херсонської області спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та проведено його поділ в натурі.

Передано у приватну власність ОСОБА_3 51/100 частини вказаного житлового будинку, а саме, в житловому будинку літ. «А»: 1-1а веранду пл..8,4 кв.м., вартістю 5309 грн., 1-7 кухню-їдальню пл. 10,2 кв.м., вартістю 12588 грн., 1-8 передпокій пл. 21,5 кв.м., вартістю 19905 грн., 1-11 житлову кімнату пл. 19,1 кв.м., вартістю 17683 грн., сарай літ. «Б» вартістю 9216 грн., п/д під літ. «Б» вартістю 4440 грн., навіс літ. «Є» вартістю 726 грн., огорожу №1 вартістю 5997 грн., водопровід (1/2) №3 вартістю 617 грн., загальною вартістю 76481 грн.

Реальна частка становить - 51/100, що більше ідеальної 1/2 частки на 1/100, на схемі технічної експертизи від 21.07.2015 року, додаток №1 та №4, зазначено жовтим кольором.

Передано у приватну власність ОСОБА_2 49/100 частин вказаного житлового будинку, а саме в житловому будинку літ. «А»: 1-1 веранду пл. 6,7 кв.м., вартістю 4235 грн., 1-2 коридор пл. 6,5 кв.м., вартістю 8021 грн., 1-3 кухню пл. 15, кв.м., вартістю 19128 грн., 1-4 коридор пл. 2,7 кв.м., вартістю 3332 грн., 1-5 ванну пл. 3,3 кв.м., вартістю 4072 грн., 1-6 туалет пл. 1,7 кв.м., вартістю 2098 грн., 1-9 житлову кімнату пл. 11,9 кв.м., вартістю 11017 грн., 1-10 житлову кімнату пл. 12,8 кв.м., вартістю 11850 грн., душ літ. «В» вартістю 1067 грн., навіс літ. «И» вартістю 8447 грн., навіс літ. «Ж» вартістю 2953 грн., ворота №2 вартістю 2518 грн., водопровід (1/2) №3 вартістю 617 грн., хвіртку №5 вартістю 296 грн., загальною вартістю 73668 грн.

Реальна частка становить - 49/100, що менше ідеальної 1/2 частки на 1/100, на схемі технічної експертизи від 21.07.2015 року, додаток №1 та №4, зазначено помаранчевим кольором.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за різницю в вартості часток виділеного майна в розмірі 1406,50 грн.

Для забезпечення ізольованого користування частками співвласникам виконати наступні переобладнання: демонтаж віконного блоку - 1 шт., встановлення дверного блока в зовнішній стіні - 1 шт., встановлення внутрішніх дверних блоків - 2 шт., встановлення перегородки в веранді з цегли - 5,0 кв.м., розбирання кладки внутрішніх стін - 0,9 куб.м., закладання отворів внутрішніх стін - 1,2 куб.м., штукатурні роботи - 8,4 кв.м., згідно до варіанту 1, додаток 1 до висновку експерта № 17 від 21.07.2015 року, загальна вартість витрат на переобладнання становить 2483 грн.

Витрати на переобладнання: встановлення перегородки між приміщеннями 1-1 та 1-1а, улаштування дверного прорізу між приміщеннями 1-1а та 1-7, а також між приміщеннями 1-7 та 1-8, обладнання зовнішнього вхідного дверного прорізу в приміщенні 1-1а, покладено на ОСОБА_3

Витрати на переобладнання: закладання дверного прорізу між приміщеннями 1-7 та 1-2, між приміщеннями 1-8 та 1-2, та між приміщеннями 1-8 та 1-9, покладено на ОСОБА_2

Визначено, що водопровід №3, який складається з трубопроводу довжиною 22,2 п.м. та цегляного колодязю належить обом співвласникам в рівних частках, а другий співвласник, на земельній ділянці якого згідно з варіантом розподілу не прокладений водопровід, має право підключення до водопроводу, збудованому для домоволодіння по вказаній адресі.

Стягнено з ОСОБА_2на користь ОСОБА_3 витрати на проведення будівельно-технічної експертизи від 29.01.2015 року в сумі 500 грн.

Стягнено з ОСОБА_2на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в сумі 1744,56 грн.

В задоволенні зустрічного позова ОСОБА_2до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, про визнання зазначеного житлового будинку майном, що не є спільною сумісною власністю подружжя - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_3 відмовити, а його зустрічний позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги не визнала, вважаючи їх безпідставними, а ухвалене у справі рішення законним та обгрунтованим, у звязку з чим просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що спірне домоволодіння є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки придбано у період зареєстрованого шлюбу за спільні кошти сім»ї, а оскільки ОСОБА_2 не доведено факт придбання спірного будинку за особисті кошти, то відсутні підстави для задоволення зустрічних позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч.ч. 3,4 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

За приписом ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, встановлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно розяснень, викладених в п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи між подружжям спір про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.06.1997 року по 02.10.2012 року (а.с. 4-5).

Як вбачається з матеріалів справи, 19.06.1997 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу будинку №39 по вул. Радянській в с. Плавське Генічеського району Херсонської області, посвідчений державним нотаріусом Генічеської держнотконтори за №2-899, за умовами якого ОСОБА_2 набув у власність спірний будинок

Вирішуючи спір, суд дав належну оцінку наявним у справі письмовим доказам та показам допитаних в ході судового розгляду справи свідків, і дійшов обґрунтованого висновку, що осільки майно придбано у період зареєстрованого шлюбу і в силу положень чинного сімейного законодавства на нього розповсюджується статус спільно набутого майна подружжя, незалежно від того на кого з подружжя оформлено право власності, а за відсутності належних та достовірних доказів в обґрунтування факту придбання спірного майна за особисті кошти ОСОБА_2 та наявність у нього на момент придбання будинку таких коштів відсутні підстави для виключення спірного будинку із складу спільно набутого подружжям майна, вірно визнав, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, а майно поділу в натурі у рівних частках відповідно до висновків проведеної у справі судової будівельно-технічно еспертизи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою зясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, яким дав правильну оцінку, ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги, як безпідставні, не обґрунтовані законом і доказами та такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 04 лютого 2016 року залишит без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

ОСОБА_1