У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області, Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання права на отримання земельної частки (паю) за касаційною скаргою ОСОБА_4 та її представника - ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Херсонської області від 28 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що вона з 1978 року працювала в радгоспі «Зернове», який згодом було реформовано в колективне сільськогосподарське підприємство«Зернове» (далі - КСП «Зернове»). 26 жовтня 1990 року воназвільнена з роботи у зв'язку з виходом на пенсію. Відповідно до інформації,наданої їй 26 серпня 2015 року відділом Держгеокадастру у Бериславському районі Херсонської області, 27 липня 1996 року КСП «Зернове» одержало державний акт на право колективної власності на землю, який зареєстровано за № 24. Проте на час паювання земель між працівниками та пенсіонерами колективного сільськогосподарського підприємства її як члена КСП не було включено до списку членів КСП «Зернове», що мають право на земельну частку (пай).

ОСОБА_4вважала, що її безпідставно не включили до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю,тому просила судвизнати за нею права на отримання земельної частки (паю).

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 8 грудня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право на отримання земельної частки (паю) як колишньому члену КСП «Зернове» у розмірі 10,53 в умовних кадастрових гектарах. Виділено на праві власності ОСОБА_4 із резервного фонду, що розташований на території Кіровської сільської ради Бериславського району Херсонської області, земельну частку (пай) у розмірі 10,53 в умовних кадастрових гектарах, встановленому для членів КСП «Зернове».

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 28 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та її представник - ОСОБА_5, просять оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про волевиявлення позивача стати членом КСП «Зернове» (письмова заява), що на момент паювання земель КСП «Зернове» вона була членом зазначеного підприємства та необґрунтовано не була включена у списки на отримання земельної частки (паю) в КСП «Зернове», тому ОСОБА_4 не довела своїх вимог, що є її процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Пунктом 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, право громадян як співвласників колективної власності на землю набувається з дня видачі в установленому порядку державного акта на право колективної власності на землю з обов'язковим додатком - списком громадян, які є членами сільськогосподарського підприємства.

Зі змісту наведеного вбачається, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві й була його членом.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та її представника - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 28 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
С.Ф. Хопта В.А. Черненко