Справа №265/2101/16-ц
Провадження №2/265/1076/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О. В.,

за участю секретаря Сагайдак Є.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом, яким просять визнати за кожною право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 20 листопада 2005 року, на 1/10 частку квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що 20 листопада 2005 року помер ОСОБА_3, чоловік позивача ОСОБА_2 та батько позивача ОСОБА_1 Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/5 частка квартири АДРЕСА_2 (нині бульвар Меотиди) в місті Маріуполі, яка належала померлому на праві приватної власності. Спадщину вони фактично прийняли, оскільки проживали із спадкодавцем на момент смерті. Однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 відмовлено, оскільки померлий за життя не отримав витяг про реєстрацію права власності на вказану частку квартири. Через наведені обставини звертаються з даним позовом до суду.

Позивачі до зали судових засідань не прибули надавши заяву, в якій просять справу розглядати за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають, просять позов задовольнити.

Представник Маріупольської міської ради Донецької області ОСОБА_4І, діюча на підставі довіреності, також до судового засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх наданими письмовими доказами, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є донькою, а позивач ОСОБА_2 дружиною ОСОБА_3.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-НО № 084237, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 21 листопада 2005 року, ОСОБА_3 помер 20 листопада 2005 року, про що складено актовий запис № 1739.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Оглянутими в судовому засіданні матеріалами спадкової справи до майна ОСОБА_3, померлого 20 листопада 2005 року, встановлено, що його донька ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_2 на підставі ст. 1262 ЦК України є спадкоємцями за законом першої черги.

За даними довідки ЖКП «Азовжитлокомплекс» від 03 травня 2006 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи, дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживали з ОСОБА_3, отже на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину.

07 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, та у заяві зазначила, що до складу спадкового майна входить частина квартири АДРЕСА_2 (нині бульвар Меотиди) в місті Маріуполі, крім неї спадкоємцем за законом є дружина померлого, ОСОБА_2

Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 24 лютого 1994 року, квартира АДРЕСА_2 (нині бульвар Меотиди) в місті Маріуполі на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

За технічними даними загальна площа квартири 84,0 кв.м, житлова 60,8 кв.м.

Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_7 від 07 квітня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом на частину квартири АДРЕСА_3 (нині бульвар Меотиди) в місті Маріуполі після померлого ОСОБА_3 через відсутність витягу про реєстрацію права власності на вказану частину квартири.

У теперішній час зареєструвати право власності ОСОБА_3 на частку квартири за вказаною адресою у встановленому законом порядку неможливо, оскільки за ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

З урахуванням наведених обставин, та в сенсі викладених норм, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважаються такими, що прийняли спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_8

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Аналізуючи наявні докази в їх сукупності, приймаючи до уваги, що позивачі, будучи спадкоємцями за законом першої черги, позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, або в будь-який інший спосіб оформити свої спадкові права, суд, з метою забезпечення в повній мірі захисту прав, свобод та інтересів позивачів, дійшов переконливого висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Та ж обставина, що ОСОБА_3 за свого життя не зареєстрував право власності на майно та не отримав витяг про реєстрацію, не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог позивачів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 20 листопада 2005 року, право власності на 1/10 частку квартири АДРЕСА_4, загальна площа якої 84,0 кв.м., житлова 60,8 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, як спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 20 листопада 2005 року, право власності на 1/10 частку квартири АДРЕСА_4, загальна площа якої 84,0 кв.м., житлова 60,8 кв.м.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя____________________