АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/869/2016 Головуючий у І інстанції - Шкірай М.І.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної М.А. на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки виплати при звільненні,

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2015 року позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» додаткову заробітну плату у розмірі 36 660 грн. та середній заробіток за час затримки виплати при звільненні у розмірі 62 071 грн., обґрунтовуючи тим, що 01 жовтня 2014 року між нею та відповідачем було укладено трудовий договір, відповідно до умов якого позивача було прийнято на роботу на посаду начальника Управління з підбору та розвитку персоналу Департаменту персоналу та праці. Розмір заробітної плати узгоджено сторонами у розмірі

12 220 грн. Крім заробітної плати сторонами було узгоджено додаткову заробітну плату у розмірі 36 660 грн., яка повинна бути нарахована та виплачена 21.11.2014 року. 19.03.2015 року позивача було звільнено із займаної посади у зв'язку зі скороченням штату працівників, однак при звільненні не виплачено додаткову заробітну плату, тому позивач посилаючись на правові підстави статті 116 КЗпП Українипросить суд задовольнити позов.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування додаткової заробітної плати 36 660 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 62 071 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові, мотивуючи тим, що рішення ухвалено з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, при цьому зазначила, що позивач на момент укладення Трудового договору від 01.10.2014 року вже працювала у відповідача та отримувала заробітну плату згідно зі штатним розписом і встановленим окладом, а не згідно з трудовим договором; останній є нікчемним згідно ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; вимоги позивача не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Представник апелянта до суду апеляційної інстанції не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

На підставі ст.. 305 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з'явилися, які належно повідомлені і явка їх до суду апеляційної інстанції є необов'язковою.

Представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу , а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_4 укладено трудовий договір, відповідно до п. 1.1 якого ОСОБА_4 приймається на роботу до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на посаду начальника Управління з підбору та розвитку персоналу Департаменту персоналу та праці.

Пунктом 4.1 даного передбачено, що за виконання обов'язків за цим договором Працівникові встановлюється та виплачується щомісячно в порядку, встановленому внутрішніми документами Роботодавця, заробітна плата в національній валюті України у розмірі 12 220 грн.

Крім того, п. 4.2 цього договору визначено, що працівнику повинно бути нарахована та виплачена 21 листопада 2014 року додаткова заробітна плата в розмірі 36 660 грн.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнського акціонерного банку» № 90-п від 17.03.2015 року ОСОБА_4 з 19 березня 2015 року звільнено із займаної посади у зв'язку зі скорочення штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

З довідки Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» від 19.03.2015 року вбачається, що позивачу виплачувалась тільки заробітна плата та компенсація за 47 календарних днів невикористаної щорічної відпустки.

Постановою правління Національного банку України від 20.11.2014 року № 733 Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 року № 123, яким запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 128 з 24.11.2014 року повноваження Уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації передано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіній МариніАнатоліївні.

З повідомлення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про нікчемність правочину (договору) № 11/2-41609 від 30.10.2015 року вбачається, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вищевказаний трудовий договір є нікчемним.

Відповідно до ст.. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів відмовила у задоволенні заяви ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про зупинення провадження по справі до розгляду справи за позовом ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_4 про визнання трудового договору недійсним, який перебуває на розгляді в Голосіївському районному суді м.Києва , оскільки прийшла до висновку, що в разі задоволення позовних вимог представник ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» не буде позбавлений можливості подати заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Як вбачається із матеріалів справи між позивачем та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» існували трудові стосунки, які врегульовані Кодексом Законів про працю України та трудовим договором, що був укладений між сторонами договору.

На час звернення позивача до суду з позовом про стягнення невиплаченої частини заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» як юридична особа не ліквідований , а тому позивач правомірно звернулася саме до банку як до роботодавця з позовом щодо стягнення заробітної плати.

Посилання представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію на те, що суд невірно застосував норми матеріального права, не може бути прийнято судом до уваги, оскільки суд дійшов правильного висновку про те, що між сторонами укладено трудовий договір, який виконувався сторонами, а саме: позивач виконувала роботу, а відповідач виплачував їй заробітну плату згідно цього договору, а тому він не може бути визнаний нікчемним.

В трудовому законодавстві відсутнє поняття нікчемний трудовий договір.

Крім того, апелянт помилково вважає, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» поширюється на трудові стосунки банку як роботодавця та його працівників.

Дія зазначеного закону поширюється відповідно до ст.. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Предмет та мета Закону

1. Цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

2. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

3. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позову та стягнення заборгованості з банку на користь позивача в частині стягнення додаткової заробітної плати в розмірі 36 660 грн. , передбаченої п.4.2 Договору, при цьому пославшись на Кодекс законів про працю України.

Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

З точки зору закону заходи, встановлені ст.117 КЗпП України, є відповідальністю роботодавця перед працівником в разі несвоєчасного розрахунку при звільненні.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 розрахунок розміру середньої заробітної плати проводиться виходячи з розміру заробітної плати за останніх два місяці роботи, що передували звільненню, з урахуванням заробітної плати за кожен місяць та кількості відпрацьованих днів. Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 62 071 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної М.А. відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 23 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :