Рішення

ІмЕНЕм УкрАїни

справа № 521/17839/16-ц

провадження № 2/521/5973/16

23 грудня 2016 року

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Стариш О.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що згідно кредитного договору від 07.09.2010 року, банк надав відповідачу кредит в сумі 2850,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Оскільки в порушення умов договору відповідач у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплатив, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк», будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить розглянути справу в його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на сплив строків позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору від 07.09.2010 року, банк надав відповідачу кредит в сумі 2850,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач встановлені договором терміни повернення наданого йому кредиту не дотримується, станом на 31.08.2016 року заборгованість складає 32 271 гривень 18 копійок.

Відповідно ст. 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися в суд з вимогами про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки.

Як вбачається з матеріалів справи, порушення умов кредитного договору з боку відповідача по сплаті чергового платежу по кредиту відбулось з 25 серпня 2013 року, обовязок сплати простроченого кредиту в повному обсязі виник у відповідача 19 вересня 2013 року, тобто право позивача на звернення до суду щодо стягнення кредитних коштів виникло 20 вересня 2013 року, в той час як позивач звернувся з позовом про захист свого права 24 жовтня 2016 року, тобто після спливу стоку позовної давності.

Відповідно ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 256, 257, 267 ЦК України, ст. ст. 10, 58, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

Вирішив:

В задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1