Провадження № 22-ц/779/195/2016
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Проскурніцького П.І., Вакарук В.М.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Івано-Франківську до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Івано-Франківську на рішення Івано-Франківського міського суду від 03 грудня 2015 року

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 03 грудня 2015 року відмовлено в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Івано-Франківську до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Апелянт незгідний з рішенням суду першої інстанції оскільки вважає його таким, яке винесеним з порушенням та з недотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції як вважає апелянт було порушено вимоги ст. 6 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, п. 2 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України затвердженого постановою НБУ від 30 грудня 1998 року №566.

Апелянт вказує на те що, наявність чи відсутність заборгованості відповідача може підтверджуватись тільки банківськими документами, зокрема випискою по рахунку.

Відповідно до укладеного договору про відкриття карткового рахунку, банк веде облік усіх сум грошових коштів які підлягають сплаті Банку за цим договором, та у будь-якому судовому провадженні, що може виникнути у звязку з цим Договором, банківські документи щодо такого обліку (виписку з рахунків, розрахунків документи тощо) є доказами існування зобовязань клієнта щодо сплати банку відповідних сум грошових коштів. В звязку з цим, слід зазначити, що представлені АТ «Укрексімбанк» виписки з рахунку мають всі необхідні реквізити.

Розрахунки заборгованості відповідача, які надані до суду АТ «Укрексімбанк» відповідає виписці по рахунку і в них відсутні будь-які неточності.

Судом першої інстанції порушено певні вимоги закону, оскільки заборгованість відповідача підтверджена первинними банківськими документами, а саме випискою по рахунку.

Також, суд першої інстанції порушив вимоги ст. 9, 14, 28 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», постанови НБУ «Про затвердження Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України та змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України» від 12.12.2002 року №502, постанови НБУ «Про здійснення операції з використанням електронних платіжних засобів» від 05 листопада 2014 року №705.

Згідно пункту 1 розділу І 3. Постанови НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05 листопада 2014 року № 705 внутрішньобанківські правила залежно від особливостей діяльності банку повинні містити, зокрема порядок установлення курсу купівлі-продажу, обміну іноземної валюти під час здійснення операції з використанням електронних платіжних засобів.

До матеріалів справи долучено розпорядження від 23.12.2014 року №354, розпорядження від 26.12.2014 року №357, розпорядження від 29.12.2015 року №360, розпорядження від 30.12.2014 року №361, розпорядження від 06.01.2015 року №01, які встановлюють курси купівлі та продажу готівкової іноземної валюти.

Внутрішньобанківськими правилами, а саме наказом АТ «Укрексімбанк» від 14.11.2014 року №397 та наказом АТ «Укрексімбанк» від 24.12.2014 року №448 врегульовано порядок установлення курсу купівлі-продажу. Обміну іноземної валюти під час здійснення операції з використанням електронних платіжних засобів.

Пунктом 14.14 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» встановлено, що банк зобовязаний на вимогу користувача надати інформацію про курс купівлі, продажу, конвертації іноземної валюти, який застосовувався під час здійснення операції з використанням електронного платіжного засобу.

Умови та тарифи обслуговування Карткового рахунку, які встановлені в договорі від 15.12.2014 року № банком не змінювались.

Судом порушені норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, оскільки тарифи, які встановлювались в договорі не змінювались, курси купівлі-продажу, обміну іноземної валюти під час здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів встановлювалися щоденно на підставі внутрішніх документів банку, тому і повідомлення відповідача за 30 календарних днів про курс обміну є неможливим і суперечить чинному законодавству.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що банком застосовано відмінний від розпоряджень курс продажу долара США. Також розрахунок заборгованості є невірним. Як і надуманим є посилання банку на накази №397 від 14.11.2014 року та №448 від 24.12.2014 року, як на підставу зміни курсу купівлі іноземної держави, оскільки таке коригування курсу продажу валюти у договорі між сторонами погоджено не було.

Однак, на думку колегії суддів, до такого висновку суд першої інстанції прийшов передчасно, без належного зясування дійсних обставин справи, що призвело до порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком, а згідно з ч. 3 ст. 1066 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Судом встановлено, що 15.12.2014р. між АТ «Державний експортно-імпортний банк України», філія в м. Івано-Франківську, та відповідачем ОСОБА_2 укладений договір № НОМЕР_1 від 15.12.2014р. про відкриття карткового рахунку (а.с.4-8,9,10-14) - (договір), згідно якого банк відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1, проводить за цим рахунком операції, визначені положенням чинного законодавства України, нормативними документами банку та цим договором, видає клієнту картку, яка зазначена у заяві, а також надає інші банківські послуги, а клієнт зобовязується оплачувати банківські послуги на умовах визначених цим договором, у тому числі згідно Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка. Операції за картковим рахунком проводяться банком за дебето-кредитною платіжною схемою.

П. 1.1.21 договору визначено, що Овердрафт короткостроковий кредит, що надається банком клієнту у разі, якщо сума операції за картковим рахунком перевищує розмір витратної суми (зокрема, у випадках, коли операції здійснюються без Авторизації, коли розрахунки за операцією виконуються у валюті, відмінній від валюти карткового рахунка, тощо). Розмір овердрафту складає різницю між сумою відповідної операції за картковим рахунком та розміром витратної суми.

Згідно з п. 2.4 договору за користування Овердрафтом клієнт зобовязаний щомісячно сплачувати банку проценти нараховані банком за процентною ставкою, визначеною Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка.

Відповідно до додатку № 3 до договору «Умови та тарифи обслуговування карткового рахунка, відкритого для обслуговування депозитів» ставка по Овердрафту на картковому рахунку складає 0,2% за кожен день в гривні, 0,1% за кожен день в доларах США та євро.

П. 4.2.14 договору встановлено, що у разі виникнення заборгованості за Овердрафтом клієнт зобовязується щоразу повертати таку заборгованість та сплачувати проценти за користування Овердрафтом шляхом поповнення карткового рахунка до 20 (двадцятого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому виникла заборгованість за Овердрафтом, але не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, в якому виникла заборгованість за Овердрафтом.

Однак, ОСОБА_2 порушив вимоги договору, не погасив наданий Овердрафт та суму нарахованих процентів, у звязку з чим станом на 23.11.2015р. його заборгованість становить 14082,92грн., з яких 8872,16грн. - по овердрафту; 5210,76грн. - по нарахованим процентам. В підтвердження цих обставин надали суду виписку по рахунку (а.с.75) з розрахунками заборгованості (а.с.77,78).

Згідно з п. 3.4 договору банк щомісячно формує виписки за картковим рахунком (за попередній місяць). У таких виписках зазначається інформація про операції за картковим рахунком, залишок коштів на картковому рахунку та суми заборгованості за Овердрафтом. Крім того, у виписках за картковим рахунком може надаватися інформація, що стосується правовідносин сторін за договором. У тому числі щодо зміни Умов та тарифів обслуговування карткового рахунка, умов використання карток, вимог щодо повернення карток тощо (включення відповідної інформації у виписку за картковим рахунком вважається належним повідомленням клієнта). У разі неотримання клієнтом виписок з будь-яких причин вважається, що банк повідомив клієнту інформацію, що повинна була бути включена у відповідні виписки.

Відповідачем було здійснено операції з використанням платіжної картки у валюті, яка відмінна від валюти рахунка, який йому було відкрито.

Позивач у повному обсязі виконав свої зобовязання перед відповідачем за договором карткового рахунку щодо надання Овердрафту у звязку з виконанням держателем операцій з використання картки у валюті, яка відрізняється від валюти рахунка.

Відповідно до п.9 додатку №3 до договору від 15.12.2014 року (а.с.13) проведення розрахунків не у валюті рахунку здійснюється за комерційним курсом банку.

Наказом № 397 від 14.11.2014р. «Про встановлення комерційного курсу іноземних валют для проведення розрахунків за операціями по карткових рахунках», з метою оптимізації процедури, Банком для розрахунків із продавцями іноземної валюти застосовано зменшений на 0,5% курс купівлі іноземної валюти за готівкові гривні, встановлений на день здійснення операції згідно з розпорядженням Голови Правління, але не вище ніж офіційний курс гривні до іноземних валют, встановлений Національним банком України на день здійснення такої операції (а.с.60), а відповідно до Наказу № 448 від 24.12.2014р. «Про внесення змін до наказу № 397 від 14.11.2014р.» з метою оптимізації процедури встановлення комерційного курсу іноземних валют для проведення розрахунків за операціями по карткових рахунках, Банком для розрахунків із покупцями іноземної валюти застосовано збільшений на 10% курс продажу іноземної валюти за готівкові гривні, встановлений на день здійснення операції згідно з розпорядженням Голови Правління, але не нижче ніж офіційний курс гривні до іноземних валют, встановлений Національним банком України на день здійснення такої операції (а.с.59).

Таким чином, даними внутрішньобанківськими наказами урегульовано порядок установлення курсу купівлі-продажу, обміну іноземної валюти під час здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів.

При цьому доводи відповідачів, з якими погодився у рішенні і суд першої інстанції про те, що розрахунок суми овердрафту має базуватися на курсі купівлі-продажу іноземної валюти для готівкових операцій, не заслуговує на увагу та не відповідає умовам договору.

В даному випадку розрахунок овердрафту має проводитися на підставі курсу купівлі-продажу іноземної валюти для здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів. Такий курс є відмінним від курсу купівлі-продажу іноземної валюти для готівкових операцій.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судом першої інстанції постановлено без додержання норм матеріального та процесуального права, тому воно не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з постановленням у даній справі нового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313,314,316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Івано-Франківську задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 03 грудня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення. Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 (ідентиф. номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за договором № від 15.12.2014 року про відкриття карткового рахунку в розмірі 14082,92 грн та судові витрати в сумі 1573.40 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_3

ОСОБА_4