АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/1526/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2496/16Головуючий у 1-й інстанції Гавриленко Т. Г. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Бондаревська С.М., Омельченко Л.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу Приватного акціонерного Товариства «Українська пожежно-страхова компанія»

на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12 липня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої злочином,-

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Дорош А.І.,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Полтавської ОУ Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої злочином. Просив суд стягнути з Полтавської ОУ Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на свою користь за завдання матеріпльної шкоди внаслідок ДТП 50 000 грн. та з ОСОБА_5 - збитки, завдані злочином внаслідок ДТП в розмірі 200 000 грн. Свої вимоги ОСОБА_4 мотивує тим, що 24 березня 2015 року вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Після ухвалення вироку ОСОБА_4 звернувся до страхової компанії з заявою про сплату страхового відшкодування, але йому було відмовлено в зв'язку з пропуском строку на звернення з заявою про страхове відшкодування.

01.12.2015 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог до ОСОБА_5, Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої злочином. Просив стягнути з цивільного відповідача на свою користь грошові кошти: матеріальну шкоду - 194 314 грн., моральну шкоду - 50 000 грн., за проведення оцінки майна - 1 550 грн. (а.с. 7-9).

26.05.2016 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог про відшкодування шкоди, завданої злочином. Просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на свою користь 50 000 грн. страхового відшкодування та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., стягнути з ОСОБА_5 на свою користь майнову шкоду у роззмірі 144 314 грн, моральну шкоду у розмірі 45 000 грн., стягнути з відповідачів по справі солідарно на свою користь витрати за проведення робіт з визначення матеріального збитку та утилізаційної вартості в сумі 1 500 грн., стягнути з відповідачів понесені судові витрати (а.с. 181).

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12 липня 2016 року позову заяву ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої злочином задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», , на користь ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 50 000 грн. страхового відшкодування та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 104 817 грн. та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Стягнуто солідарно з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 витрати за проведення робіт з визначення матеріального збитку та утилізаційної вартості в сумі 1 500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 судовий збір на користь держави у сумі 1 155 грн. 67 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь держави судовий збір в сумі 557 грн. 50 коп.

В іншій частині відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив відповідач Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» - відмовити, в іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно п. 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 19 грудня 2013 року близько 18 год. 30 хв. по автодорозі Полтава - Олександрія в напрямку м. Полтава рухався автомобіль «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5, який, минаючи 17 км + 700 м. зазначеної автодороги, не вибравши безпечної швидкості, допустив зіткнення з автомобілем «Chery Amylet» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_7, який рухався попереду нього в попутному напрямку. Внаслідок зіткнення автомобіль «Chery Amylet» д.н.з. НОМЕР_4, перетнув смугу зустрічного руху та з'їхав у кювет. В момент виїзду автомобіля «Chery Amylet» д.н.з. НОМЕР_4 на смугу зустрічного руху на вищевказаній ділянці зазначеної автодороги в напрямку з м. Полтава рухався автомобіль «Nissan Sunny» д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_8, який в умовах створеної аварійної дорожньої ситуації, з метою уникнення зіткнення з автомобілем «Chery Amylet» д.н.з. НОМЕР_4 виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5, який рухався в зустрічному напрямку.

Вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 березня 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (т.1 а.с.45-46).

Потерпілим у кримінальній справі є водій автомобіля «Nissan Sunny» д.н.з. НОМЕР_5 ОСОБА_8

Власником автомобіля «Nissan Sunny» д.н.з. НОМЕР_5 є ОСОБА_4 ( т.1 а.с.44).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» згідно полісу № АС/1939484 від 06.06.2013 року з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну 50 000 грн., з франшизою - нуль (т.1 а.с.94).

З заявою-повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 27 лютого 2014 року (т.1 а.с.95-96).

06 березня 2014 року проведено огляд пошкодженого транспортного засобу «Nissan Sunny» д.н.з. НОМЕР_5, про що складено відповідний акт з детальним описом пошкоджень (т.1 а.с.97-102).

Згідно звіту про оцінку транспортного засобу № 11377 від 17.03.2014 року, проведеного ФОП ОСОБА_9, за заявою ПрАТ СК «Українська пожежно-страхова компанія» вартість матеріального збитку, завданого власнику «Nissan Sunny», д.н.з. НОМЕР_5, складає 88 242,72 грн., відновлювальний ремонт є недоцільним з економічної точки зору (т.1 а.с.103-105).

06 травня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про страхове відшкодування (т.1 а.с.108).

Листом від 22.07.2015 року № 3182/18 ОСОБА_4 повідомлений ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відмову у здійсненні страхового відшкодування у зв'язку з пропущенням річного строку зі зверненням з відповідною заявою (т.1 а.с. 109).

Звітом про оцінку майна № 676 від 24 листопада 2015 року, виконаного ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» встановлено, що станом на 17.11.2015 року вартість матеріального збитку становить 194 314 грн., утилізаційна вартість становить 39 497 грн. (т.1 а.с.16-75).

Задовольняючи позов частково, місцевий суд виходив з того, що позивач має право на страхове відшкодування та право на відшкодування моральної шкоди. Сам факт порушнення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, за наявності факту своєчасного повідомлення страховика про настання страхового випадку не може бути підставою для відмови у здійсненні страхової виплати.

Проте, з таким висновком місцевого суду, погодитися не можливо, виходячи з наступного.

Відповідач ОСОБА_5 судове рішення не оскаржив, тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 303 ЦК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги відповідача Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» та вимог, заявлених у суді першої інстанції, до цього відповідача.

При ухваленні судового рішення в частині задоволення вимог до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», місцевий суд допустивневідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається із матеріалів справи, 27 лютого 2014 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою-повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, в якій просив оцінити та відшкодувати шкоду, завдану внаслідок ДТП, зобов»язувався надати представнику страховика можливість огляду всього пошкодженого майна, при необхідності прийняти участь в проведенні огляду місця події, надати всі необхідні документи, що стосуються події, попереджувався, що у випадку надання неправдивої інформації стосовно події, то йому може бути відмовлено у виплаті страхового відшкодування, що первинний перелік документів необхідно отримати в працівника страховика, що формує виплатну справу (т.1 а.с. 95).

Отже, із заяви-повідомлення вбачається, що ОСОБА_4 просив відшкодувати шкоду, завдану внаслідок ДТП, тобто заявив про своє право на страхове відшкодування.

Пункт 33.1.4. ст. 33 Закону України Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та

пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Позивачем в цій частині була виконана вимога Закону про надання страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка.

Згідно п.35.1. с. 35 вище вказаного Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Як вбачається із матеріалів справи, заяву про страхове відшкодування позивач подав страховику 06.05.2015 р. (т.2 а.с.108). ДТП сталася 19.12.2013 р.

Згідно п. 37.1.4. ст. 37 вказаного Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з

моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, позивач звернувся із заявою про страхове відшкодування з порушенням річного строку, що є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування.

Згідно правової позиції, позиція викладеної в постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі за № 6-309цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК Україн є обов»язковою для судів, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль позивача і йому завдано майнової та моральної шкоди, є тим днем, коли позивач довідався про порушення свого права та про особу, яка його порушила і саме із цього часу в нього виникло право вимоги як до безпосереднього заподіювача шкоди, так і до страхової компанії, відповідальної за останнього.

Отже, місцевий суд залишив поза увагою вимоги матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Крім цього, щодо стягнення моральної шкоди, то колегія суддів звертає увагу на наступне. У заяві про уточнення позовних вимог про відшкодування шкоди, завданої злочином (а.с. 7-9), позивач вказав відповідачів ОСОБА_5 та Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» та просив стягнути з цивільного відповідача на свою користь грошові кошти: матеріальну шкоду - 194 314 грн., моральну шкоду - 50 000 грн. З прохальної частини заяви не зрозуміло з якого саме відповідача позивач просить стягнути вказані суми. При цьому у заяві він вказав, що дії цивільного відповідача негативно вплинули на його моральний та психологічний стан і на підставі ст. 22 ЦК України просив притягнути його до відповідальності.

Далі, у заяві від 26.05.2016 року про уточнення позовних вимог про відшкодування шкоди, завданої злочином, позивач просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на свою користь 50 000 грн. страхового відшкодування та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., без обгрунтування підстав щодо стягнення моральної шкоди.

Задовольняючи позов в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» моральної шкоди у розмірі 5 000 грн., місцевий суд не навів правові підстави та не обгрунтував свій висновок в цій частині. Зі змісту судового рішення не вбачається якою нормою матеріального права керувася місцевий суд та прийшов до висновку про задоволення цієї вимоги, чи виходячи зі змісту ст.ст. 22, 1166, 1167 ЦК України, чи із Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чи із договору.

Полісом № АС/1939484 від 06.06.2013 року не передбачений ліміт відповідальності за моральну шкоду (т.1 а.с.94).

Колегія суддів в частині стягнення моральної шкоди з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» приходить до висновку про безпідставність її задоволення з огляду на вище викладене. Рішення в частині стягнення моральної шкоди з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» моральної шкоди 5 000 грн. підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні цієї вимоги.

Також підлягає скасуванню рішення місцевого суду в частині стягнення солідарно з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_4 витрат за проведення робіт з визначення матеріального збитку та утилізаційної вартості в сумі 1 500 грн. та в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь держави судового збору в розмірі 557,50 грн. у зв»язку з відмовою у задоволенні позову до цього позивача.

Доводи представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_10 про те, що підпунктом 4 п. 36.2. ст. 36 Заокну України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили, не заслуговують на увагу, оскільки у даному випадку мова йдеться про строк передбачений п. 36.2. Закону , яким передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, тобто у разі коли дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг строку 90 днів припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Вимоги п. 37.1.4. ст. 37 вказаного Закону є спеціальними та розширеному тлумаченню не підлягають.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що у рішенні місцевого суду має місце невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, тому рішення суду підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового рішення по суті частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 2, 309 ч.1 п. 3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного Товариства «Українська пожежно-страхова компанія» задовольнити.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12 липня 2016 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_4 страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн.та моральної шкоди в розмірі 5 000 грн., в частині стягнення солідарно з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_4 витрат за проведення робіт з визначення матеріального збитку та утилізаційної вартості в сумі 1 500 грн., в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь держави судового збору в розмірі 557,50 грн. - скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої злочином, - відмовити.

В іншій частині рішення місцевого суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

С У Д Д І :