АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2894/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.01.2016 року о 14 год. 20 хв., в с.м.т. Буки по вул. Суворова, Маньківського району Черкаської області ОСОБА_6 керуючи автомобілем «ВАЗ-2115», не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Фіат Добло», під керуванням позивача, в результаті чого вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 18.02.2016 року, було визнано відповідача винним у скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно звіту № 03/02/-339 суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_8 від 22.02.2016 року, вартість матеріального збитку, завданого позивачу, власнику автомобіля «Фіат Добло», в результаті його пошкодження при ДТП, становить 52108 грн.

Позивач стверджує, що у зв'язку із пошкодженням автомобіля йому та його близьким, на тривалий час після ДТП. довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Так, після вчиненого ДТП, страхова компанія ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», в якій був застрахований відповідач, частково виплатила позивачу страхове відшкодування в сумі 35000 грн.

ОСОБА_7 просив суд стягнути з ОСОБА_6 на його користь майнову шкоду в сумі 17108 грн., яка складається з невідшкодованої частини матеріального збитку.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2016 року позов ОСОБА_7 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 майнову шкоду в сумі 17108 грн. та 5358,41 грн. судових витрат з яких 551,21 грн. за сплату судового збору, 3307,20 грн. витрати на правову допомогу та 1500 грн. витрати, що повязані з явкою до суду.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права і просить скасувати рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2016 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Сторони належним чином повідомлені про день та час слухання справи, про причину своєї неявки ОСОБА_7 не повідомив, а посилання відповідача ОСОБА_6 на відбуття його у відрядження не підтверджено належними доказами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції не повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Задовольняючи позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що 23.01.2016 року о 14 год. 20 хв., в с.м.т. Буки по вул. Суворова, Маньківського району Черкаської області ОСОБА_6 керуючи автомобілем «ВАЗ-2115» допустив зіткнення з автомобілем «Фіат Добло», під керуванням ОСОБА_7, в результаті чого вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 18.02.2016 року, було визнано відповідача винним у скоєнні адміністративного правопорушення.

Цивільна відповідальність ОСОБА_6 була застрахована в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», з лімітом відповідальності 50000 гривень. 23.01.2016 року представник ПрАТ АСК «ІНГО Україна» оглянув автомобіль «Фіат Добло» та склав відповідний протокол, де зафіксував завдані пошкодження. Відповідно до складеного висновку, вартість відновлювального ремонту автомобіля«Фіат Добло» склала 21727,21 коп., із яких 500 гривень становила франшиза. 23.03.2016 року за платіжним дорученням №2164 ПрАТ АСК «ІНГО Україна» на рахунок ОСОБА_7 21217,21 гривну.

Не погоджуючись з розміром заподіяної шкоди ОСОБА_7 звернувся з заявою до субєкта оціночної діяльності для визначення вартості заподіяного збитку автомобілю «Фіат Добло» в результаті ДТП.

Згідно звіту № 03/02/-339 суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_8 від 22.02.2016 року, вартість матеріального збитку завданого позивачу, власнику автомобіля «Фіат Добло», в результаті його пошкодження при ДТП, становить 52108,76 грн.

Добровільно відповідач ОСОБА_6 відмовився сплачувати заподіяну шкоду, тому позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року N 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон N 1961-IV).

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон N 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону N 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 цього Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9, 22 - 31, 35, 36 Закону N 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на зазначене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов'язанні ним є страховик).

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

З огляду на зазначене, при зверненні потерпілого з позовом про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи зобовязує позивача включати в якості співвідповідачем або третьою особою на стороні відповідача страхову компанію, так як в винної особи виникає право регресного позову до страховика в межах ліміту відповідальності страховика. По даній справі страхова компанія до участі в справі не залучена.

Не погоджуючись з розміром матеріальних збитків, заподіяних внаслідок ДТП та визначених страховим комісаром, позивач звернувся з заявою до субєкта оціночної діяльності СПД фізичної особи ОСОБА_8 про визначення вартості матеріального збитку. 03 лютого 2016 року субєктом оціночної діяльності ОСОБА_9 лише за участі позивача ОСОБА_7 було оглянуто пошкоджений транспортний засіб та складено відповідний протокол огляду. Відповідач ОСОБА_6 та ПрАТ АСК «ІНГО Україна» про повторний огляд пошкодженого автомобіля не повідомлялись. На підставі даного протоколу огляду пошкодженого транспортного засобу субєктом оціночної діяльності ОСОБА_10 було зроблено висновок про розмір матеріального збитку в сумі 52108,76 коп., що є значно вищим за розмір збитків, визначений страховим комісаром.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Так, правовідносини, що виникли між позивачем та ПрАТ АСК «ІНГО Україна» в процесі відшкодування шкоди не є деліктними, отже, Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" має пріоритет і розмір страхового відшкодування визначається на підставі цього Закону.

У п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Положенням п. 34.2 ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно із п. 34.3 ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Так, керуючись вимогами законодавства, ПрАТ АСК «ІНГО Україна» протягом 10 робочих днів направило осіб для визначення розміру шкоди.

При цьому позивач погодився з переліком пошкоджень, зазначених експертом, підписавши акт огляду транспортного засобу.

Позивачу, як того вимагає Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 21217 грн. 21 коп., який хоча і не перевищує ліміту відповідальності, проте визначено відповідно до зазначеного Закону та умов договору страхування.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто, якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування, він має право вимоги до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи ОСОБА_6, на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Крім того, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, що передбачено п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Позивач не заявляв клопотання про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи на предмет усунення розбіжностей між висновками страхової компанії та оцінювача щодо визначення розміру заподіяної шкоди автомобілю внаслідок ДТП.

Так як висновок страхового комісара про визначення вартості заподіяної шкоди позивачем не спростовано, а договірні правовідносини мають пріоритет перед деліктними правовідносинами, розмір відшкодування не перевищує ліміту відповідальності ПрАТ АСК «ІНГО Україна», питання про відшкодування франшизи, моральної шкоди чи витрат повязаних з транспортуванням пошкодженого транспортного засобу позивачем не заявлялось, то колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2016 року задоволити, а рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовом ОСОБА_7 відмовити в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після його проголошення, але може бути оскаржене до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з часу його проголошення.

Головуючий :

Судді :