"13" вересня 2016 р. Справа № 363/2609/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.,

при секретарі Палій Л.О.,

за участі:

заявника - ОСОБА_1,

представника заявника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції ОСОБА_3 та про скасування постанови про закриття виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в обґрунтування якої вказав, що відповідно до рішення апеляційного суду Київської області від 17.11.2015 року ОСОБА_4 зобовязано відновити систему водопостачання у будинку №2-Б по вул.Дніпровській у м.Вишгороді Київської області, у звязку із чим ним було отримано виконавчий лист та передано для виконання до ВДВС Вишгородського РУЮ. 21.12.2015р. ВДВС Вишгородського РУЮ було відкрито виконавче провадження ВП №49684248 з примусового виконання виконавчого листа №363/1375/15-ц від 15.12.2015р.. З листа Управління державної виконавчої служби ГУЮ у Київській області від 13.06.2016р., отриманого ним 30.06.2016р., йому стало відомо, що дане виконавче провадження закрито 19.04.2016р., з тих підстав, що ОСОБА_4 рішення суду виконано повністю. Вказану постанову про закриття виконавчого провадження від 19.04.2016р. він отримав лише після неодноразових звернень до ВДВС Вишгородського РУЮ лише 06.07.2016р.

Вважає дану постанову незаконною, оскільки вона прийнята в порушення Закону України «Про виконавче провадження», а саме державний виконавець не вжив усіх заходів щодо виконання рішення суду. Акт, на підставі якого було прийнято рішення про закриття виконавчого провадження, має завідомо неправдиві відомості, зокрема, в ньому зазначено, що в його частині будинку водопостачання функціонує, але в акті відсутнє посилання на те, що вода подається через тимчасовий шланг, який заявником було встановлено на термін, протягом якого ОСОБА_4 має відновити зруйновану нею систему водопостачання. Про наявність тимчасового водопостачання зафіксовано в експертному дослідження та зазначено у рішенні суду. Державним виконавцем в акті не зафіксовано, що система водопостачання, яка пошкоджена на першому поверсі не відновлена, а земельна ділянка, на якій розташовано будівлю, взагалі не оглянута. У звязку із чим, просить суд визнати дії державного виконавця ВДВС Вишгородського РУЮ ОСОБА_3, у звязку із незаконним закриттям 19.04.2016р. виконавчого провадження, неправомірними та скасувати вказану постанову.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1, його представник ОСОБА_2 підтримали подану скаргу. Надали аналогічні пояснення тим, що викладені в ній та просили суд її задовольнити у повному обсязі.

Головний державний виконавець ВДВС Вишгородського РУЮ ОСОБА_3 до суду не зявилась, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялась належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. 22.07.2016р. на адресу суду було надано копії матеріалів виконавчого провадження, які були витребувані судом за ухвалою суду від 12.07.2016 року.

Статтею 386 ЦПК України передбачено, що скарга розглядається судом у десятиденний строк у судовому засіданні за участі заявника, його представника і державного виконавця.

Судом були прийняті заходи щодо належного виклику сторін до суду, з метою не порушення строків розгляду скарги, враховуючи вимоги ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності представника ВДВС Вишгородського РУЮ, як який був повідомлений про час та місце розгляду скарги належним чином, заяв по відкладення розгляду скарги не надходило.

Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали скарги, копії документів виконавчого провадження №49684248, вважає скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Ст. 383 ЦПК України передбачено, що скаргу необхідно подати до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав чи свобод.

Заявником ОСОБА_1 оскаржувану постанову від 19.04.2016 року було отримано лише 06.07.2016р., у звязку із чим строк на її оскарження встановлено до 16.07.2016р., а скаргу подано 11.07.2016 року, тобто у визначений законодавством строк.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів.

Із матеріалів виконавчого провадження №49684248 вбачається, що 21.12.2015 року, на підставі заяви ОСОБА_1Й від 18.12.2015 року, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №363/1375/15-ц від 15.12.2015р., який було видано Вишгородським районним судом Київської області про зобовязання ОСОБА_4 відновити систему водопостачання у будинок №2-б по вул.Дніпровській у м.Вишгороді Київської області.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені права та обовязки державного виконавця, а за змістом статті 5 даного Закону передбачено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень є обовязковим для усіх органів, організацій, посадових осіб, громадян і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 23.03.2016р. та 18.04.2016р. ОСОБА_4 до ВДВС Вишгородського РУЮ було подано заяви, в яких остання вказувала на те, що водопостачання та водовідведення у ОСОБА_1 за адресою м.Вишгород, вул.Дніпровська, 2-б надається безперебійно, про що засвідчує Вишгородське МКП «Водоканал», у звязку із чим просила закрити виконавче провадження. Також у матеріалах виконавчого провадження міститься довідка Вишгородського МКП «Водоканал», надана ОСОБА_4, від 14.04.2016р. про те, що послуги водопостачання та водовідведення за адресою: м.Вишгород, вул.Дніпровська, 2б надаються згідно договору, укладеного між Вишгородським МКП «Водоканал» та ОСОБА_1Й від липня 2011 року, які надаються безперебійно.

У той же час, відповідно до рішення Апеляційного суду Київської області від 17.11.2015 року, було зобовязано ОСОБА_4 відновити систему водопостачання у будинку №2б по вул.Дніпровській у м.Вишгороді Київської області, у звязку із чим 15.12.2016р. Вишгородським районним судом Київської області було видано виконавчий лист.

Таким чином, рішення суду повинно було бути виконано в частині відновлення системи водопостачання, а не безперебійного надання водопостачання ОСОБА_5

Безпосередньо у рішенні Апеляційного суду Київської області від 17.11.2015р. було чітко зазначено, що відповідачка ОСОБА_4 влаштувала до своєї частини будинку окремий водопровід по території яка не відповідає кресленням на облаштування водопроводу до будинку, внаслідок обрізання трубопроводу в приміщення першого поверху №6 водопостачання будинку виконується по тимчасовому водопроводу, що також не відповідає проектній документації. Крім того, в даному рішенні суду мається посилання на експертне дослідження від 15.10.2015 р.

У той же час з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», не було вжито усіх дій щодо належного виконання рішення суду, зокрема не витребувано рішення суду, експертного дослідження, не зобовязано сторони надати технічну документацію з приводу належного облаштування водопроводу, навіть не направлено запитів до МКП «Водоканал», а долучено відповідь, яка адресована боржниці та стосується виключно надання послуг з водопостачання та водовідведення, а не відновлення водопостачання боржницею.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014р., зазначено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Так, з матеріалів виконавчого провадження, наданих до суду вбачається, що після відкриття виконавчого провадження 21.12.2015р., державним виконавцем не було вчинено жодної виконавчої дії, та лише після неодноразових скарг ОСОБА_1 від 14.03.2016р., 23.03.2016р. було отримано заяву від ОСОБА_4 У той же час, протягом майже 4 місяців жодних виконавчих дій не зроблено, та лише 08.04.2016р. направлено вимогу ОСОБА_4 зявитися до державного виконавця на 18.04.2016р. та надати документи підтверджуючи виконання рішення суду.

У той же час, в наданих до суду копіях виконавчого провадження, відсутні дані щодо надання відповіді за зверненнями ОСОБА_1 від 14.03.2016р. та 23.03.2016р., у відповідності до діючого законодавства, зокрема Законів України «Про виконавче провадження» та «Про звернення громадян».

Згідно вимог ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право залучати для проведення виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб у встановленому порядку.

Відповідно до акту державного виконавця від 19.04.2016р., вбачається що він був складений щодо виконання рішення суду в частині зобовязання ОСОБА_4 відновити водопостачання за адресою: м.Вишгород, вул.Дніпровська, 2Б, але даним актом лише встановлено що водопостачання присутнє, у той же час не встановлено відновлення водопостачання, як-то було визначено відповідним рішенням суду.

Крім того, вбачається, що даний акт складено за відсутності стягувача ОСОБА_1, та матеріали виконавчого провадження не містять у собі відомостей щодо його належного повідомлення про час та місце складання даного акту.

На підставі вказаного акту головним державним виконавцем ВДВС Вишгородського РУЮ ОСОБА_3 19.04.2016р. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушенні права чи свободи.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним скаргу ОСОБА_1 задовольнити та визнати постанову головного державного виконавця ВДВС Вишгородського РУЮ ОСОБА_3 від 19.04.22016р. про закінчення виконавчого провадження №49684248 неправомірною та скасувати.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.1, 5, 11, 47 Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 5-15, 60, 209, 212-215, 383 - 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати постанову головного державного виконавця ВДВС Вишгородського РУЮ ОСОБА_3 від 19.04.22016р. про закінчення виконавчого провадження №49684248 неправомірною та скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя: І.Ю.Котлярова