ЄУН №337/5295/13-ц
№8/337/1/2016
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2016 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді - Сидорової М.В.
при секретарі Стафорової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16.02.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа: Хортицький РВ м.Запоріжжя УДМС в Запорізькій області, про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, -
ВСТАНОВИВ:
25.12.2015 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яку обґрунтовує тим, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16.02.2015 року було задоволено позов ОСОБА_2 та усунуто перешкоди у здійсненні ним права власності - квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування вищевказаним житловим приміщенням та виселення із вказаної квартири. Цим же судовим рішенням ОСОБА_2 був вселений до житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . Рішення набрало законної сили.
Зазначає, що підставою для задоволення позову ОСОБА_2 по вищевказаній цивільній справі було те, що він є власником вищевказаної квартири, його право власності виникло на підставі проведених 01.07.2013р. прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна.
Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 29.09.2015р., яке ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14.12.2015р. залишено без змін, визнано недійсними прилюдні торги від 01.07.2013р. з реалізації предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , оформлені протоколом про проведення прилюдних торгів №05/118/13/А-1 від 01.07.2013 року, виданим приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», та актом державного виконавця Хортицького ВДВС ЗМУЮ від 09.07.2013 року, також визнано недійсним та скасовано свідоцтво про належність ОСОБА_2 на праві власності вищевказаної квартири, виключено з Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідний запис №1274 від 31.07.2013 року.
Визнання прилюдних торгів недійсними і скасування свідоцтва про право власності на квартиру за ОСОБА_2 є істотними обставинами, які не були відомі під час розгляду справи, свідчать про те, що позивач ОСОБА_2 не є власником квартири, і це є підставою для перегляду судового рішення за позовом ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням за нововиявленими обставинами.
На підставі викладеного, після уточнень вимог, просить рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16.02.2015р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Також в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 просить допустити поворот виконання рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16.02.2015р. шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірною квартирою та виселення його з квартири.
Також просить стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з розглядом справи.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник доводи заяви підтримали з підстав, викладених в уточненій заяві, просили заяву задовольнити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскільки ОСОБА_2 правомірно набув право власності на спірну квартиру і є добросовісним набувачем, на час розгляду справи був власником квартири та є фактичним власником майна на даний час, оскільки судові рішення про визнання прилюдних торгів вважають незаконними. Заявник ОСОБА_1 , якщо вважає себе власником майна, може захистити своє право шляхом пред`явлення віндікаційного позову про витребування майна, а не шляхом подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Право власності заявником вже відновлено шляхом його державної реєстрації.
При цьому зазначають, що остаточне рішення по цивільній справі про визнання прилюдних торгів від 01.07.2013р. з реалізації спірного нерухомого майна, не прийнято, оскільки рішення першої та апеляційної інстанції може бути скасовано касаційною інстанцією. Крім того, процесуальним законодавством передбачено перегляд справ Верховним Судом України.
Обставини, на які, як на нововиявлені, посилається заявник, вважають такими, що не є нововиявленими, а є новими, оскільки виникли після ухвалення судового рішення і не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення. При цьому заявнику під час розгляду справи заявлялось про недійсність прилюдних торгів, тому вказана обставина йому була відомою.
Вимогу про поворот виконання рішення шляхом визнання позивача таким, що втратив право користування спірним житловим помешкання та виселення вважають необґрунтованою, оскільки позивач був власником квартири, а вимога про визнання особи такою, що втратила право користування житлом стосується лише членів сім`ї власника. Вимога про виселення позивача повинна розглядатись в позовному провадженні з вирішенням питання про надання позивачу іншого житлового приміщення.
На підставі викладеного просять в задоволенні заяви відмовити.
Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представник третьої особи в судове засідання не прибули, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутність.
Суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника третьої особи, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви.
Суд, вислухавши пояснення заявника, позивача та їх представників, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав:
Згідно з ч.1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Згідно п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, зокрема, є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п.1).
Згідно п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» (далі - постанова Пленуму ВССУ №4 від 30.03.2012р.), нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Пункт 4 вищевказаної постанови Пленуму ВССУ №4 від 30.03.2012р. роз`яснює, що обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).
Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВССУ №4 від 30.03.2012р. обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Відповідно до п. 17 постанова Пленуму ВССУ №4 від 30.03.2012р., виходячи зі змісту статей 364-1, 365 ЦПК України перевірка наявності підстав для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами або підстав для скасування судового рішення проводяться в одному судовому засіданні. Заява розглядається судом за правилами, встановленими ЦПК для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює такий перегляд. Суд розглядає справу по суті спору з урахуванням встановлених судом нововиявлених обставин. Відповідно до вимог частини другої статті 365 ЦПК за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд приймає нове судове рішення або ухвалою залишає її без задоволення

Встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16.02.2015р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа: сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Хортицького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області (на даний час - Хортицький РВ м.Запоріжжя УДМС в Запорізькій області), про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та виселені із вказаної квартири. Цим же судовим рішенням ОСОБА_2 був вселений в квартиру АДРЕСА_1 .
Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 20.05.2015р. рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16.02.2015р. по вказаній справі залишено без змін.
Таким чином, судове рашення набрало законної сили 20.05.2015р.
При ухваленні рішення, суд виходив з того, що 01.07.2013р. відбулися прилюдні торги з реалізації нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , оформлені протоколом про проведення прилюдних торгів №05/118/13/А-1 від 01.07.2013 року, відповідно до якого переможцем торгів був визнаний ОСОБА_2 .
На підставі цього, 31.07.2013р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Свинаренком О.В., ОСОБА_2 було видано свідоцтво про придбання вищевказаної квартири з прилюдних торгів і право власності ОСОБА_6 на вищевказану квартиру було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Тобто, підставою набуття позивачем ОСОБА_6 права власності на спірну квартиру стали прилюдні торги по реалізації майна, а підставою його звернення до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні спірною квартирою було те, що в добровільному порядку відповідачі не залишають житлове приміщення, порушуючи його права як власника на користування житловим приміщенням.

Встановивши вказані обставини та враховуючи, що з дня продажу квартири АДРЕСА_1 з прилюдних торгів, відповідач ОСОБА_1 втратив право власності на спірну квартиру, а відповідно він та члени його сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_4 втратили право користування приміщенням, суд задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності квартирою, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, виселення їх з квартири та вселення в квартиру позивача.
Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 29.09.2015р., яке ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14.12.2015р. залишено без змін, визнано недійсними прилюдні торги від 01.07.2013р. з реалізації предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , оформлені протоколом про проведення прилюдних торгів №05/118/13/А-1 від 01.07.2013 року, виданим приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», та актом державного виконавця Хортицького ВДВС ЗМУЮ від 09.07.2013 року, також визнано недійсним та скасовано свідоцтво про належність ОСОБА_2 на праві власності квартири АДРЕСА_1 , яке зареєстровано приватним нотаріусом Свинаренко О.В. в реєстрі за №1274 від 31.07.2013 року, виключено з Реєстру прав власності на нерухоме майно запис №1274 від 31.07.2013 року.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній, господарській, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до ч.1 ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 , звертаючись з позовом, просив захистити його право власності на квартиру шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, виселення їх з квартири та вселення в квартиру позивача відповідно до норм ст.ст.319, 391 ЦК України.

Суд вважає, що оскільки при визнанні прилюдних торгів недійсними у первісний стан шляхом реституції повертаються сторони договору - продавець і покупець (організатор торгів та їх переможець), після чого майно підлягає повторному продажу з прилюдних торгів відповідно до порядку, встановленого для виконання судового рішення, то право власності позивача ОСОБА_2 на спірну квартиру оспорене, він не є власником спірної квартири, а тому відповідно він не має права в порядку визначеному ст. 319, 391 ЦК України вимагати захисту його права власності в такий спосіб.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що встановлені рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 29.09.2015р. обставини щодо визнання недійсними прилюдних торгів від 01.07.2013р. є істотними для даної справи, оскільки впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, не були відомі під час розгляду справи, що є підставою для скасування рішення суду за нововиявленими обставинами та постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Посилання представника позивача на положення ст.388 ЦК України, згідно якої майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, яким є позивач ОСОБА_2 , якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, суд не приймає до уваги, оскільки норми вказаної статті на спірні правовідносини не поширюється.

Доводи позивача та його представника щодо правомірності набуття права власності на спірну квартиру суд не приймає, оскільки рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 29.09.2015р., яке ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14.12.2015р. залишено без змін, встановлено, що вказані прилюдні торги проведені з порушення вимог ч. 5 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» та є недійсними.Відповідно право власності набуто позивачем неправомірно.

Посилання представника позивача на те, що на час розгляду справи заявнику ОСОБА_1 було відомо про обставини, на які він посилається в заяві як на нововиявлені є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.
Доводи представника позивача, що обставини, встановлені рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 29.09.2015р. є новими обставинами, оскільки виникли тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, суд не приймає через їх необґрунтованість та безпідставність.

Вимоги заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16.02.2015 року в частині вселення ОСОБА_2 шляхом визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням та його виселення з квартири АДРЕСА_1 , суд вважає необхідним залишити без задоволення через таке.
Частиною 1 ст. 380 ЦПК України передбачено, що питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням. (ч. 2 ст. 380 ЦПК України)

У Рішенні Конституційного Суду України від 2 листопада 2011 року по справі № 1-25/2011 за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_1 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України, яке є обов`язковим для застосування на всій території України, роз`яснено, що особливістю ухвал суду щодо повороту виконання рішення є те, що вони приймаються на стадіях виконання судового рішення і оскаржити їх одночасно з рішенням суду неможливо. Згідно зі ст. 380 ЦПК України питання про поворот виконання вирішує також суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Таким чином, поворот виконання рішення є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права, зокрема, право на житло та на проживання в ньому, тому поворот виконання рішення про вселення шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення з раніше займаного приміщення неможливий і включає в себе абсолютно протилежну вселенню вимогу, яка може бути розглянута лише у позовному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про поворот виконання рішення шляхом визнання позивача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та його виселення.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відтак сплачений заявником відповідачем ОСОБА_1 при зверненні до суду з даною заявою судовий збір в сумі 126,16 грн. підлягає стягненню на його користь з ОСОБА_2 .

Крім того, ОСОБА_1 скористався правовою допомогою, про що свідчить договір про надання юридичної допомоги від 21.12.2015р. з адвокатом Нікончик Н.В., та сплатив за послуги адвоката в загальній сумі 1653,60 грн., що підтверджується розрахунком розміру винагороди, актом приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг від 25.12.2015р. та від 10.02.2016р. та квитанціями №502912 від 25.12.2015р., №502915 від 10.02.2016р.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, враховуючи положення Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та вчинення процесуальних дій поза судовим засіданням та під час судового засідання, наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу,суд вважає обґрунтованим та реальним розмір витрат на правову допомогу сплачених ОСОБА_1 , в зв`язку з чим, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1653,60 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 361-364, 380-381, 10, 11, 60, 61, 79, 84, 88, 212-215 ЦПК України , ст.ст. 216, 236, 317-319, 391 ЦК України, ст.150 ЖК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами задовольнити частково.

Рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16.02.2015 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням - відмовити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду з заявою судовий збір в сумі 126,16 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1653,60 грн., а всього 1779,76 грн.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом 10 днів з дня проголошення.Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.В.Сидорова

19.02.2016