Провадження № 2/761/9419/2016
У Х В А Л А

23 грудня 2016 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Савицький О.А., вивчаючи матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання подружжя, виключення з актового запису про народження дитини, розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

21.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання подружжя, виключення з актового запису про народження дитини, розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Разом з тим, під час вивчення матеріалів вказаної позовної заяви було встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. 119 ЦПК України.

Так, перш за все, слід зазначити, що відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви має бути доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв про розірвання шлюбу та із позовних заяв немайнового характеру, які подаються до суду фізичною особою, становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551 грн. 20 коп.

Водночас згідно положень ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Крім того, згідно роз'яснень, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем у позовній заяві об'єднано пов'язані між собою 4 самостійні вимоги немайнового характеру, а саме:про встановлення режиму окремого проживання подружжя, виключення з актового запису про народження дитини, розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Відтак, враховуючи положення ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір» та роз'яснення, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, позивачу слід було надати до суду підтвердження щодо сплати судового збору за подання до суду чотирьох самостійних вимог немайнового характеру, тобто по 551 грн. 20 коп. за кожну. Таким чином, загальна сума судового збору за подання до суду даної позовної заяви мала становити 2204 грн. 80 коп. (551,20*4 = 2204,8).

Проте, до позовної заяви позивачем додано квитанцію про сплату судового збору на суму лише 551 грн. 20 коп.

Отже, позивачу слід надати до суду документ, який би підтверджував доплату судового збору у розмірі 1653 грн. 60 коп. (2204,8-1653,6=551,2).

Крім того, згідно з п.п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Разом з тим, у позовній заяві не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача в частині виключення з актового запису про народження, тобто, відсутні обставини, які б свідчили про порушення прав позивача у правовідносинах саме з вказаним відповідачем, а також не зазначено доказів, що підтверджують ці обставини.

У разі виправлення недоліків в цій частині, нову заяву необхідно подати разом із копіями заяв відповідно до кількості учасників процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З огляду на викладене, керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 119, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання подружжя, виключення з актового запису про народження дитини, розірвання шлюбу та стягнення аліментів - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала в частині визначення розміру судового збору може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

В решті ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: