АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Парамонов М.Л.
№ 22-ц/796/1746/2016 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

секретар: Дрозд Ю.С.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_2, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 березня 2014 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал» до ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське спеціальне житлово-експлуатаційне сервісне підприємство», про відшкодування майнової шкоди,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 березня 2014 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал» (далі - ТОВ «Реал») до ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське спеціальне житлово-експлуатаційне сервісне підприємство» (далі - ТОВ «Українське спеціальне житлово-експлуатаційне сервісне підприємство»), про відшкодування майнової шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Реал» 29545,20 грн., судові витрати в сумі 295,45 грн., а всього 29840,65 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Реал». Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відшкодування шкоди, завданої ТОВ «Реал» внаслідок залиття приміщення АДРЕСА_1 в м.Києві, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що вказане приміщення належить йому на праві власності. Надані ТОВ «Реал» копії Договору про участь у ФФБ №383 від 02 лютого 2011 року та акту №362 прийому-передачі нежитлового приміщення не є належними доказами набуття права власності на нерухоме майно. Акт обстеження нежитлового приміщення №362 та №363 від 31 травня 2012 року був складений лише через місяць з моменту залиття, а тому ставить під сумнів його зміст та викладені в дані. Крім цього даний акт складений за відсутності ОСОБА_2 Апелянт також не погоджується з стягненням з ОСОБА_2 витрат на проведення оцінки матеріальної шкоди в розмірі 3000 грн., оскільки позивач надав лише роздруківку платіжного доручення з програмного комплексу клієнт-банк без посвідчення прийняття його фінансовою установою.

В судове засідання ОСОБА_2 та її представник, представник третьої особи ТОВ «Українське спеціальне житлово-експлуатаційне сервісне підприємство» не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Представник ТОВ «Реал» просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення представника ТОВ «Реал», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 травня 2012 року сталося залиття нежитлового приміщення АДРЕСА_1 в м. Києві.

Згідно акту про залиття нежитлового приміщення АДРЕСА_1 в м. Києві, складеного 04 лютого 2013 року комісією працівників ТОВ «Українське спеціальне житлово-експлуатаційне сервісне підприємство», внаслідок зриву шлангу холодної води на крані умивальнику в санвузлі квартири АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_2, сталося залиття нежилих приміщень №362 і № 363, які належать ТОВ «Реал», загальною площею 186,1 кв.м. першої секції житлового будинку. Внаслідок залиття у нежитловому приміщенні №362 було пошкоджено: 1. У приміщенні: знищена підвісна стеля (тип. Армстронг) плити - 28 шт., шпалери - 18 кв.м., гіпсокартон на стінах - 18 кв.м.; віконний отвір (відкоси) потребує заміни гіпсокартону (штукатурки) - 8 кв.м. 2. Меблі (у конференцзалі): столи (розбухання поверхні) в кількості - 6 шт., двері з дверною коробкою (розбухання та деформація) - 1 шт. (а. с. 6-9, 14-17).

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого власнику нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, від 25 липня 2012 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, вартість матеріального збитку становить 26 545,20 грн. (а. с. 24-60).

В березні 2013 року ТОВ «Реал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріального збитку у розмірі 26 545,20 грн., а також понесених витрати на проведення незалежної оцінки в розмірі 3000 грн.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Реал».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, ч.2 вказаної статті передбачає, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як вбачається з матеріалів справи, будинок АДРЕСА_1 в м. Києві був зданий в експлуатацію згідно з актом державної приймальної комісії від 25 грудня 2008 року, зареєстрованого в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві 04 серпня 2009 року №178-09. Згідно з вказаного акту забудовником будинку є АТЗТ «Україна-Реставрація» (а. с. 91). 02 лютого 2011 року між АТЗТ «Україна-Реставрація» та ТОВ «Реал» було укладено договір про участь у ФФБ №383 від 02 лютого 2011 року, а 15 липня 2011 року між АТЗТ «Україна-Реставрація» та ТОВ «Реал» було підписано акт №362 прийому-передачі нежитлового приміщення АДРЕСА_1 в м. Києві (а. с. 18-23). Після отримання у володіння вказаного нежитлового приміщення, ТОВ «Реал» здійснило у ньому ремонтні роботи, а також придбало офісні меблі (а. с. 118-138).

Завдана ТОВ «Реал» внаслідок залиття нежилого приміщення майнова шкода підлягає відшкодуванню.

Відсутність державної реєстрації права власності ТОВ «Реал» на нежиле приміщення, яке було пошкоджене внаслідок залиття, не позбавляє позивача права на відшкодування завданої шкоди.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_2 не було надано будь-яких належних та допустимих доказів, що залиття нежилого приміщення в буднику АДРЕСА_1 в м.Києві 01 травня 2012 року сталося не з її вини. Питання призначення відповідної експертизи задля встановлення причин залиття та вартості завданих внаслідок залиття матеріальних збитків відповідачка перед судом не порушувала.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Реал», та виходячи з наданих позивачем письмових доказів поклав обов'язок по відшкодуванню завданої шкоди на ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Реал» витрат по оплаті проведення незалежної оцінки вартості збитків, оскільки такі витрати є необхідними для відновлення порушеного права ТОВ «Реал». Як було встановлено судом, факт понесення вказаних витрат підтверджується платіжним дорученням, складеним з використанням платіжної системи клієнт-банк. Посилання апелянта на те, що платіжне доручення не може бути належним доказом сплати коштів, є безпідставними. За змістом угоди №18/6 про проведення оцінки майна від 11 червня 2012 року, укладеної між ТОВ «Реал» та СПД ОСОБА_3,вартість робіт оплачується шляхом внесення повної суми в порядку передоплати до проведення робіт.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_2, відхилити, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді