Справа № 558/535/15-ц
номер провадження 2/558/7/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1, при секретарі Ковальській Л.С., з участю позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_2, представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ОСОБА_3, відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, співвідповідач Глибокодолинська сільська рада Демидівського району Рівненської області про визнання договору дарування житлового будинку недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_4, співвідповідач Глибокодолинська сільська рада Демидівського району Рівненської області, про визнання договору дарування житлового будинку недійсним, а саме: про визнання недійсним договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями № 7 по вулиці Копанська в с. Копань, Демидівського району Рівненської області, що укладений 23 лютого 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_6 за реєстровим № 77 та скасувати державну реєстрацію права власності на таке нерухоме майно.

ОСОБА_4, до початку розгляду справи по суті, подала до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, а саме: про визнання недійсним договору дарування ? частки житлового будинку, надвірних будівель № 7 по вулиці Копанська в с. Копань, Демидівського району Рівненської області, що укладений 15 жовтня 1998 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Млинівського і Демидівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 1507.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_2 підтримали, зустрічний позов ОСОБА_4 не визнали в повному обсязі.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 3 серпня 1998 року батько ОСОБА_2 ОСОБА_5 склав заповіт згідно якого все своє майно заповідав ОСОБА_2 У жовтні 1998 року ОСОБА_5 вирішив подарувати ОСОБА_2 половину свого будинку, що розташований за адресою: с. Копань, вул. Копанська, 7, Демидівського району Рівненської області.

15 жовтня 1998 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був укладений договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Млинівського і Демидівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 1507, згідно якого ОСОБА_5 подарував ОСОБА_2 ? частку житлового будинку, надвірних будівель, що розташовані за адресою: с. Копань, вул. Копанська, 7, Демидівського району Рівненської області.

18 листопада 2014 року ОСОБА_5 помер. Після смерті ОСОБА_5, в жовтні 2015 року, перебуваючи в с. Копань Демидівського району Рівненської області, ОСОБА_2 від ОСОБА_4 дізналася про те, що перед смертю ОСОБА_5 увесь будинок № 7 по вулиці Копанська в с. Копань Демидівського району Рівненської області, подарував ОСОБА_4

Пізніше було встановлено, що дійсно згідно договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями, укладеного 23 лютого 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_6 за реєстровим № 77, ОСОБА_5 подарував ОСОБА_4 житловий будинок № 7 з надвірними будівлями по вулиці Копанська в с. Копань Демидівського району Рівненської області.

Оскільки, 15 жовтня 1998 року ОСОБА_5 подарував ОСОБА_2 ? частку житлового будинку, надвірних будівель № 7 по вулиці Копанська в с. Копань Демидівського району Рівненської області, який є чинним, а тому вважає, що договір дарування житлового будинку від 23 лютого 2013 року є недійсним.

15 жовтня 1998 року ? частка будинку була подарована ОСОБА_2 та вона нею скористалася, оскільки почала проживати в будинку.

На час укладення договору дарування 15 жовтня 1998 року, сторонами за договором було дотримано форму укладеного договору.

Після укладення 15 жовтня 1998 року договору дарування, на свідоцтві про право особистої власності ОСОБА_5 на домоволодіння, виданому виконкомом Глибокодолинської сільської ради народних депутатів 12 жовтня 1998 року, було зроблено відмітку про відчуження половини домоволодіння та таке свідоцтво нотаріусом повернуто ОСОБА_5

Однак, пізніше стало відомо, що вказане свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння ОСОБА_5 було втрачено, в звязку з чим 14 червня 2012 року виконавчим комітетом Глибокодолинської сільської ради Демидівського району Рівненської області, було прийнято рішення № 97 про оформлення дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно - на житловий будинок з надвірними будівлями № 7 по вулиці Копанська в с. Копань, Демидівського району Рівненської області.

На підставі дубліката свідоцтва про право власності на житловий будинок № 7 по вулиці Копанська в с. Копань, Демидівського району Рівненської області, ОСОБА_5 подарував 23 лютого 2013 року цілий будинок ОСОБА_4

Оскільки, ОСОБА_5, укладаючи 23 лютого 2013 року договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями, не повідомив нотаріуса про відчуження половини будинку, це стало причиною дарування цілого будинку ОСОБА_4, а тому, вважає, що договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями, що укладений 23 лютого 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_6 за реєстровим № 77, підлягає визнанню недійсним, а державна реєстрація права власності, проведена на підставі такого договору, скасуванню.

Крім того, представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ОСОБА_3 повідомив, що на час прийняття рішення Глибокодолинською сільською радою Демидівського району Рівненської області про надання дозволу на оформлення ОСОБА_5 дубліката свідоцтва про право власності на житловий будинок, виконавчий комітет у сільській раді створений не був.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ОСОБА_3 пояснив, що позовні вимоги ОСОБА_4 вважає безпідставними, оскільки договір дарування, укладений 15 жовтня 1998 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Млинівського і Демидівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 1507, оформлений у відповідності до вимог чинного на той час законодавства, відповідав волевиявленню сторін.

Просив позовні вимоги ОСОБА_2 задовільнити, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовити.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 не визнала, підтримала свій зустрічний позов.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_4 пояснила, що позовні вимоги ОСОБА_2 не визнає, оскільки їй не було відомо про те, що її батько ОСОБА_5 15 жовтня 1998 року подарував ? частку житлового будинку, надвірних будівель № 7 по вулиці Копанська в с. Копань Демидівського району Рівненської області ОСОБА_2 Такий договір не відповідає вимогам закону, оскільки не був зареєстрований у виконавчому комітеті сільської ради. Крім того, вважає, що підпис від імені її батька, ОСОБА_5, на договорі дарування від 15 жовтня 1998 року виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою.

З вказаних підстав ОСОБА_4 просила у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити та задовільнити вимоги її зустрічної позовної заяви про визнання недійсним договору дарування, що укладений 15 жовтня 1998 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Млинівського і Демидівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 1507.

В судовому засіданні 4 лютого 2016 року представник співвідповідача за первісним позовом Глибокодолинської сільської ради Демидівського району Рівненської області ОСОБА_8 позовні вимоги ОСОБА_2 вважала обґрунтованими.

В подальшому представник співвідповідача за первісним позовом Глибокодолинської сільської ради Демидівського району Рівненської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просив розглянути справу без участі представника сільської ради (а.с. 142 т. 1).

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача за первісним позовом ОСОБА_2 та відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, виходячи з наступного.

Суд розглядає справу в межах позовних вимог сторін.

Дослідженими доказами по справі, а саме: свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 452611 (а.с. 6 т. 1), свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ГЮ № 471739 (а.с. 6 зв. т. 1), свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 720634 (а.с. 97 т. 1), свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ГЮ № 499550 (а.с. 98 т.1) встановлено, що батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є ОСОБА_5.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ГЮ № 179851 (а.с. 13 зв. т. 1) ОСОБА_5 помер 18 листопада 2014 року.

Як встановлено під час судового розгляду справи ОСОБА_5 був власником житлового будинку з надвірними будівлями № 7 по вулиці Копанська в с. Копань, Демидівського району Рівненської області, що підтверджується випискою з погосподарської книги № 3, погосподарськими книгами Глибокодолинської сільської ради Демидівського району Рівненської області № 3 за 1996-2000 роки, № 2 за 2001-2005 роки, № 1 за 2006-2010 роки (а.с. 8 т.1), свідоцтвом про право особистої приватної власності на домоволодіння, виданим виконавчим комітетом Глибокодолинської сільської ради народних депутатів від 12 жовтня 1998 року (а.с. 76 т.1).

Згідно договору дарування, укладеного 15 жовтня 1998 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Млинівського і Демидівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 1507, ОСОБА_5 подарував, а ОСОБА_2 прийняла в дар ? частку житлового будинку та надвірних будівель, що знаходиться в с. Копань, Демидівського району Рівненської області та належав ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого Глибокодолинською сільською радою народних депутатів від 12 жовтня 1998 року (а.с. 129 т. 1).

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 243 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції від 27 грудня 1996 року, що діяла на час укладення оспорюваного договору дарування) за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність. Договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому.

Частини 1, 3 ст. 244 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції від 27 грудня 1996 року) визначали, що договір дарування на суму понад 500 карбованців, а при даруванні валютних цінностей на суму понад 50 карбованців повинен бути нотаріально посвідчений. До договорів дарування нерухомого майна застосовуються правила статті 227 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1, ч. 2 ст. 227 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції від 27 грудня 1996 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Як встановлено під час розгляду справи, договір дарування, що укладений 15 жовтня 1998 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Млинівського і Демидівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 1507, не був зареєстрований, після його укладення та нотаріального посвідчення, у виконавчому комітеті Глибокодолинської сільської ради народних депутатів.

Однак, дослідженими доказами по справі встановлено, що за життя ОСОБА_5 зазначений вище договір дарування від 15 жовтня 1998 року, не оспорював.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 прийняла у дар ? частку житлового будинку та надвірних будівель № 7 по вулиці Копанська в с. Копань Демидівського району Рівненської області, оскільки з листопада 1998 року переїхала проживати в такий будинок і проживала у ньому до лютого 2000 року.

Вказані обставини в судовому засіданні підтвердила відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_4, а тому суд вважає їх достовірними (звукозапис судового засідання від 12 грудня 2016 року).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_4, заперечуючи позовні вимоги ОСОБА_2 та обґрунтовуючи свій зустрічний позов, посилалася на невідповідність договору дарування від 15 жовтня 1998 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, вимогам закону, а саме ст. 48 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції від 27 грудня 1996 року).

Згідно вимог ч. 1 ст. 48 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції від 27 грудня 1996 року) недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні встановлено, що договір дарування, укладений 15 жовтня 1998 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Млинівського і Демидівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 1507, був укладений з дотриманням вимог ст.ст. 227, 243, 244 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції від 27 грудня 1996 року) щодо обовязкового нотаріального посвідчення.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 прийняла у дар ? частку житлового будинку і надвірних будівель згідно договору дарування від 15 жовтня 1998 року, оскільки в судовому засіданні сторони визнали те, що з листопада 1998 року ОСОБА_2 почала проживати в такому будинку, а тому відповідно до положень ч. 2 ст. 243 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції від 27 грудня 1996 року) договір дарування від 15 жовтня 1998 року вважається виконаним.

Те, що договір дарування від 15 жовтня 1998 року не зареєстрований у виконавчому комітеті Глибокодолинської сільської ради народних депутатів не тягне за собою наслідків недійсності такого договору.

Як на підставу своїх позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_4 посилалася на ту обставину, що підпис на договорі дарування від 15 жовтня 1998 року від імені ОСОБА_5 виконаний не ОСОБА_5

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог бо заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з?ясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

На виконання вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України судом було задоволено клопотання ОСОБА_4 про проведення по даній справі судової почеркознавчої експертизи, однак висновком № 1227 від 8 вересня 2016 року (а.с. 19-22 т. 2) не підтверджено того, що підпис на договорі дарування від 15 жовтня 1998 року виконаний від імені ОСОБА_5 не належить останньому.

В судовому засіданні сторонами не надано жодних доказів (належних та допустимих), що свідчили б про не підписання договору дарування від 15 жовтня 1998 року ОСОБА_5

Згідно зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 просила визнати недійсним договір дарування від 15 жовтня 1998 року, посилаючись на положення ст.ст. 203, 215 ЦК України.

Однак, відповідно до вимог п. 1, п. 2, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року та застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

За таких обставин, при вирішенні спору в частині вимог ОСОБА_4 про визнання недійним договору дарування, укладеного 15 жовтня 1998 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Млинівського і Демидівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 1507, підлягають застосуванню положення Цивільного кодексу Української РСР (в редакції від 27 грудня 1996 року).

Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання недійним договору дарування, укладеного 15 жовтня 1998 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Млинівського і Демидівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 1507, не підлягають до задоволення звязку з їх необґрунтованістю та недоведеністю ОСОБА_4 таких позовних вимог.

При вирішенні спору в частині вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями, укладеного 23 лютого 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_6, зареєстрованого у реєстрі за № 77 (а.с. 130-131 т. 1), суд враховує наступне.

Як встановлено згідно договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями від 23 лютого 2013 року (а.с. 130-131 т.1) ОСОБА_5 подарував ОСОБА_9, яка прийняла у дар, житловий будинок з надвірними будівлями за № 7, що знаходиться по вулиці Копанська в с. Копань Демидівського району Рівненської області.

На підставі вказаного договору право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 7 по вулиці Копанська в с. Копань, Демидівського району Рівненської області було зареєстровано за ОСОБА_4 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 4 (а.с. 14-15 т. 1, а.с. 122-121 т. 1).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших.

Ч. 1 ст. 319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Дослідженими доказами по справі встановлено, що ОСОБА_5 ? частку, належного йому на праві особистої власності, житлового будинку і надвірних будівель 15 жовтня 1998 року подарував ОСОБА_2 згідно договору дарування, укладеного 15 жовтня 1998 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Млинівського і Демидівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 1507.

ОСОБА_5 з 15 жовтня 1998 року до дня смерті 18 листопада 2014 року (а.с. 13 зв. т. 1) не оспорював договір дарування від 15 жовтня 1998 року.

За таких обставин, на час укладення 23 лютого 2013 року договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями, ОСОБА_5 подарував (відчужив) ОСОБА_2 ? їх частки.

Отже, станом на 23 лютого 2013 року ОСОБА_5 належала ? частка житлового будинку і надвірних будівель № 7 по вулиці Копанська в с. Копань, Демидівського району Рівненської області, а тому ОСОБА_5 не міг подарувати ОСОБА_4 ? частку житлового будинку і надвірних будівель, що були подаровані ОСОБА_2 згідно договору дарування від 15 жовтня 1998 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

В силу вимог ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Оскільки, ОСОБА_5 не міг подарувати ОСОБА_4 ? частку житлового будинку і надвірних будівель, що йому не належала, в звязку з відчуження її ОСОБА_2, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та визнання частково недійсним договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями № 7 по вулиці Копанська в с. Копань, Демидівського району Рівненської області, що укладений 23 лютого 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_6 за реєстровим № 77, а саме: в частині дарування ? частки житлового будинку, надвірних будівель № 7 по вулиці Копанська в с. Копань, Демидівського району Рівненської області.

Відповідно до положень ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

При цьому, суд приходить до висновку, що не заслуговують на увагу посилання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ОСОБА_3, як на підставу визнання недійсним в цілому договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями від 23 лютого 2013 року, на ту обставину, що дублікат свідоцтва про право власності на житловий будинок від 9 серпня 2012 року (а.с. 180 т. 1), виданий ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Глибокодолинської сільської ради № 97 від 16 червня 2012 року, в той час, коли виконавчий комітет у Глибокодолинській сільській раді Демидівського району Рівненської області не був створений, в звязку з чим таке рішення є недійсним.

До суду не надано належних та допустимих доказів, які підтверджували б ту обставину, що виконавчий комітет у Глибокодолинській сільській раді Демидівського району Рівненської області не був створений.

Згідно повідомлення Глибокодолинської сільської ради Демидівського району Рівненської області № 01-31/33 від 17 лютого 2016 року (а.с. 144 т. 1) на запит адвоката ОСОБА_3 сільська рада інформувала про те, що виконавчого комітету з 10 листопада 2010 року по 1 січня 2015 року в сільській раді немає.

Однак, допустимого доказу рішення територіальної громади або сільської ради про не створення виконавчого комітету в Глибокодолинській сільській раді Демидівського району Рівненської області, до суду надано не було (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в редакції 13 червня 2012 року).

Разом з тим, в матеріалах цивільної справи знаходиться рішення чотирнадцятої сесії шостого скликання Глибокодолинської сільської ради Демидівського району Рівненської області № 105 від 14 червня 2012 року «Про видачу дубліката свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями в с. Копань по вул. Копанська, 7» (а.с. 125 т.1).

Крім того, дублікат свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 9 серпня 2012 року підписаний сільським головою Глибокодолинської сільської ради Демидівського району Рівненської області.

Відповідно до положень ст. 15 ЦПК України в порядку цивільного судочинства підлягають захисту порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

В судовому засіданні позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) ОСОБА_2 та її представником ОСОБА_3 не доведено та не надано доказів того, що укладення 23 лютого 2013 року договору дарування, належної ОСОБА_5 ? частки житлового будинку і надвірних будівель та відчуження такої частки житлового будинку і надвірних будівель на користь ОСОБА_4, порушує права та законні інтереси ОСОБА_2

Крім того, у позовній заяві ОСОБА_2 зазначає про те, що договором дарування житлового будинку з надвірними будівлями від 23 лютого 2013 року було порушено її право власності на ? частку такого житлового будинку, надвірних будівель.

На підставі викладеного, враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення в частині визнання частково недійсним договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями, що укладений 23 лютого 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_6 за реєстровим № 77, а саме: в частині дарування ? частки житлового будинку, надвірних будівель № 7 по вулиці Копанська в с. Копань Демидівського району Рівненської області.

В звязку з цим, підлягає скасуванню державна реєстрація за ОСОБА_4 права власності на ? частку житлового будинку, надвірних будівель, що проведена на підставі договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями від 23 лютого 2013 року.

В решті позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір, що був сплачений позивачем за первісним позовом ОСОБА_2 за подання до суду позовної заяви в розмірі 487,20 гривень, суд стягує з відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог ОСОБА_2 - в розмірі 243,60 гривень, оскільки понесення таких витрат ОСОБА_2 підтверджено документально (а.с. 1) та її позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Підстав для звільнення відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 від сплати судового збору не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 227, 243, 244 Цивільного кодексу Української РСР, ст.ст. 203, 215, 217, 316, 319 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 27, 61, 88, 212, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4, співвідповідач Глибокодолинська сільська рада Демидівського району Рівненської області про визнання договору дарування житлового будинку недійсним, задовільнити частково.

Визнати частково недійсним договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями № 7 по вулиці Копанська в с. Копань, Демидівського району Рівненської області, що укладений 23 лютого 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_6 за реєстровим № 77, а саме: в частині дарування ? частки житлового будинку, надвірних будівель № 7 по вулиці Копанська в с. Копань, Демидівського району Рівненської області, та скасувати державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на ? частку житлового будинку, надвірних будівель, проведену на підставі договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями від 23 лютого 2013 року.

В решті позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд Рівненської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.С. Феха.