РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства „Одеський морський торговельний порт про стягнення заробітної плати, вихідної допомоги та сплату відшкодування за несвоєчасну виплату належних сум при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

04.07.2016 р. позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просить: нарахувати їй у відповідних місяцях та виплатити заробітну плату, місячну премію, надбавку за вислугу років за один робочий день 30.05.2016 р.; виплатити їй вихідну допомогу в розмірі середнього місячного заробітку (обчисленого з урахуванням фактичної роботи 30.05.2016 р.); сплатити відшкодування в розмірі середнього заробітку (обчисленого з урахуванням фактичної роботи 30.05.2016 р.) за весь час затримки виплати належних сум при звільнені з 01.07.2016 р. по день фактичного розрахунку; зобовязати відповідача внести відповідні зміни до табелю обліку робочого часу за травень 2016 року, відобразивши в ньому її фактичну роботу 30.05.2016 р. протягом 8,25 годин; стягнути з ДП «Одеський морський торговельний порт» на її користь моральну шкоду в розмірі 30000 гривень. Також позивачка просила допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за один місяць.

При цьому посилається на те, що 30.05.2016 р. вона працювала на підприємстві повний робочий день, але їй не було нараховано та виплачено за цей день заробітну плату. Також їй не було виплачено вихідну допомогу при звільнені за п. 1 ст. 40 КЗпП України з причини скорочення штату, а тому з відповідача підлягає стягненню заробітна плата за один робочий день, вихідна допомога, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку та завдана моральна шкода.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працювала на Державному підприємстві «Одеський морський торговельний порт» з 12.12.1994 року. З 18.06.2013 р. на посаді начальника відділу кадрів. В квітні 2015 року посаду начальника відділу кадрів було скорочено.

Наказом директора ДП «Одеський порт» від 09.03.2016 р. № 90К 3-1 позивачку було звільнено за п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку із скороченням штату. При звільнені їй було виплачено вихідну допомогу в розмірі посадового окладу 8976,12 грн., яку було обчислено, виходячи із заробітку за 2 останніх місяці, що передують місяцю звільнення, тобто січень лютий 2016 р.

Наказом директора ДП «Одеський порт» від 25.03.2016 р. № 118/К-а було частково змінено наказ від 09.03.2016 р. № 90К 3-1 та на підставі листка непрацездатності №453340 перенесено дату звільнення на «день виходу на роботу після закриття листка непрацездатності».

Після цього, дата звільнення ще неодноразово змінювалася наказами директора ДП «Одеський порт» від 29.03.2016 р. № 128/К на 04.04.2016 р., від 04.04.2016 р. № 137 К на 05.05.2016 р., від 16.05.2016 р. № 232/К 3-1 на 30.05.2016 р., від 01.06.2016 р. № 270/к-а на 01.07.2016 р.

09.03.2016 р. позивачка направила до директора ДП «Одеський морський торговельний порт» лист (вх. № 001332 від 09.03.2016 р.), в якому, крім іншого, просила вказати де буде знаходитися її робоче місце, оскільки її керівник начальник служби персоналу ОСОБА_5 попросила її залишити попереднє робоче місце. При розгляді відповіді директора ДП «Одеський морський торговельний порт» (вих. № 02-7/322 від 11.04.2016 р.) на зазначений лист позивачки, судом встановлено, що директором ДП «Одеський морський торговельний порт» у відповіді не було визначено робоче місце ОСОБА_2

30.05.2016 р. позивачка вийшла на роботу та працювала повний робочий день 8,25 годин, відповідно до графіку роботи підприємства, на робочому місці, яке їй було визначено того ж дня заступником директора порту з кадрів та соц. питань ОСОБА_1 Протилежні твердження представника відповідача оцінюються судом критично, оскільки опитаними свідками заступником директора ДП «Одеський порт» з кадрів та соц. питань ОСОБА_1 та керівником проектів ДП «Одеський порт» ОСОБА_3 було підтверджено факт знаходження позивачки на роботі повний робочий день та виконання нею виробничих завдань. Також свідчення зазначених осіб повністю збігаються з письмовими поясненнями позивачки, надісланими нею директору ДП «Одеський порт» 16.06.2016 р. та рапортом заступника директора ДП «Одеський порт» з кадрів та соц. питань ОСОБА_1 (вих. № 06/109 від 22.07.2016 р.), що знаходяться у матеріалах справи.

Крім цього судом розглянуто табель обліку робочого часу ОСОБА_2 за 30.05.2016 р., в якому проставлена відмітка щодо її неявки з незясованих причин, та акт відсутності позивачки на робочому місці від 30.05.2016р., який не є доказом її відсутності в цей день на іншому робочому місці та в цілому на підприємстві. У зв'язку з цим, суд критично ставиться до зазначеного акту.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне законодавство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги та заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, саме відповідач повинен довести факт відсутності позивачки на роботі. Суд вважає, що факт відсутності позивачки на роботі не підтверджений належними та допустимими доказами по справі, а також відповідач належним чином не перевірив доводи позивачки та інших службових осіб. В звязку з цим, вимоги позивачки щодо внесення відповідних зміни до табелю обліку робочого часу за травень 2016 року, відобразивши в ньому її фактичну роботу 30.05.2016 р. протягом 8,25 годин, а також нарахування та виплати їй у відповідних місяцях заробітної плати, місячної премії, надбавки за вислугу років за один робочий день 30.05.2016 р. підлягають задоволенню.

При розрахунку заробітної плати, яка належить позивачці за 1 день роботи 30.05.2016 р. суд користувався наданими відповідачем бухгалтерськими документами щодо годинної ставки позивачки, наказом директора ДП «Одеський порт» від 30.09.2016 р. № 316 «Про преміювання керівних працівників, фахівців, службовців і робітників господарств порту за травень 2016 р., «Положенням про надбавку до заробітної плати за вислугу років», що є додатком № 7 до Колективного договору підприємства та наданими позивачкою розрахунками.

Так, заробіток позивачки за 1 робочий день має складатися з її годинної ставки, помноженої на фактичну кількість відпрацьованих годин, місячної премії та надбавки за вислугу років, розрахованих пропорційно у відсотковому відношенні до посадового окладу, а також суми індексації заробітної плати.

Годинна ставка позивачки станом на 30.05.2016 р. складає 48,703 грн. Кількість робочих годин, відповідно з графіком роботи підприємства 8,25. Посадовий оклад за роботу 30.05.2016 р. розраховується як 48,703 грн. х 8,25 = 401,80 грн.

Місячну премію за травень 2016 р. встановлено в розмірі 80%, що дорівнює 321,44 грн. та розраховується, як 401,80 грн. х 0,8.

Надбавку за вислугу років встановлено в розмірі 26,2%, що дорівнює 105,27 грн. та розраховується, як 401,80 грн. х 0,262.

Розмір суми індексації заробітної плати встановлюється на підставі Постанови КМУ від 17.07.2003 р. № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», офіційних індексів інфляції за 2016 р. та дорівнює 75,65 грн.

Таким чином, заробіток позивачки за 30.05.2016 р. складає 904,16 грн. та розраховується, як 401,80 грн. + 321,44 грн. + 105,27 грн. + 75,65 грн.

01.07.2016 р., на підставі наказу директора ДП «Одеський порт» № 270/к-а, позивачку було звільнено з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку із скороченням штату. Проаналізувавши наявні у справі бухгалтерські документи, суд дійшов висновку, що при звільнені позивачці не було здійснено виплату заробітної плати за роботу 30.05.2016 р.

Відповідно ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Оскільки в день звільнення позивачці не було здійснено виплату всіх сум, що належать їй від підприємства, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_2 щодо сплатити їй відшкодування в розмірі середнього заробітку (обчисленого з урахуванням фактичної роботи 30.05.2016р.) за весь час затримки виплати належних сум при звільнені з 01.07.2016 р. по 09.12.2016 р. підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 8 Постанови КМУ від 8 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Відповідно до п. 10 Постанови КМУ від 8 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення.

Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати у розрахунковому періоді, за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу IV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках, коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів).

Визначення судом суми середнього заробітку належного до виплати позивачці за весь час затримки виплати належних сум при звільнені здійснювалося з урахуванням норм вищезазначеного Порядку, наказу директора ДП «Одеський порт» № 447 від 30.09.2016 р. «Про встановлення розрахункового мінімального середньомісячного окладу в ДП «Одеський порт», яким фактично підвищено посадові оклади працівникам підприємства на 40% з 01.10.2016 р., наказу директора ДП «Одеський порт» № 536 від 22.10.2014 р. «Про підвищення посадових окладів, тарифних ставок і розцінок», яким визначено попередні розрахункові мінімальні середньомісячні оклади на підприємстві, а також з урахуванням розрахунків, наданих позивачем.

Середній заробіток за весь час затримки виплати всіх належних позивачці сум визначено в розмірі 132516,39 грн. та розраховано, як сума середньоденного заробітку, помноженого на кількість робочих днів після звільнення до підвищення та середньоденного заробітку, помноженого на коефіцієнт підвищення посадових окладів (1,4) та на кількість робочих днів після підвищення посадових окладів до дня винесення судового рішення: (984,52 грн. х 66 р. дн.) + (984,52 грн. х 1,4 х 49).

Вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивачки вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку задоволенню не підлягають, оскільки при звільнені позивачці було виплачено вихідну допомогу в розмірі посадового окладу в розмірі 8976,12 грн., відповідно до наказу № 90К 3-1 від 09.03.2016 р.

Також в частині вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивачки моральної шкоди слід відмовити, оскільки позивачкою не надано доказів заподіяння їй такої шкоди з боку відповідача.

Керуючись ст.ст. 116, 117 КЗпП України, ст. ст. 10, 11, 60, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Державного підприємства „Одеський морський торговельний порт про стягнення заробітної плати, вихідної допомоги та сплату відшкодування за несвоєчасну виплату належних сум при звільненні частково.

Зобовязати Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» внести відповідні зміни до табелю обліку робочого часу за травень 2016 року, відобразивши в ньому фактичну роботу ОСОБА_2 30.05.2016 р. протягом 8,25 годин.

Стягнути з Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт», на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 заробітну плату за один робочий день 30.05.2016 р. в розмірі 904,16 (девятсот чотири грн. 16 коп.) гривень.

Стягнути з Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт», на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 відшкодування в розмірі середнього заробітку за весь час затримки виплати належних сум при звільнені з 01.07.2016 р. по 09.12.2016 р. в розмірі 132516,39 (сто тридцять дві тисячі пятсот шістнадцять грн. 39 коп.) гривень.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 заробітної плати за один місяць в розмірі 28944,93 (двадцять вісім тисяч девятсот сорок чотири грн. 93 коп.) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

09 грудня 2016 року