АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер справи 757/7161/15-ц Головуючий в І інстанції: Новак Р.В.
Апеляційне провадження 22-ц/796/8540/2016 Доповідач: Слободянюк С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Махлай Л.Д., Левенця Б.Б.

при секретарі - Гоін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року позов задоволено. Зобов'язано ПАТ «Дельта Банк» здійснити переказ в Банк бенефіціара Ukrsotsbank, Kiev, Ukraine, SWIFT- код UKRSUAUX через Банк посередника Deutshe Bank Trust Company Amerikans, адреса New York, USA, SWIFT код BKTRUS33. призначення платежу Transfer to own account згідно платіжних доручень в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності: № 1 від 17 лютого 2015 в сумі 19 200,00 доларів США; № 2 від 17лютого 2015 року в сумі 19 200,00 доларів США; № 1 від 18 лютого 2015 року в сумі 18 500,00 доларів США; № 1 від 19 лютого 2015 року в сумі 18 000,00 доларів США; № 1 від 20 лютого 2015 року в сумі 15 000,00 доларів США; № 1 від 26 лютого 2015 року в сумі 7 182,27 доларів США.

Зобов'язано ПАТ «Дельта Банк» () здійснити переказ в Банк бенефіціара Ukrsotsbank, Kiev, Ukraine, SWIFT- код UKRSUAUX через Банк посередника Deutshe Bank Trust Company Amerikans, адреса New York, USA, SWIFT код BKTRUS33. призначення платежу Transfer to own account згідно платіжних доручень в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності: № 2 від 26 лютого 2015 року в сумі 697,97 євро.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банкна користь ОСОБА_1 пеню у розмірі 6 715 доларів 30 центів США, що за курсом НБУ станом на день проведення операцій становить 181 932 грн. 71 коп. та 43 Євро 27 центів, що за курсом НБУ станом на день проведення операцій становить 1 472 грн. 91 коп., що разом становить 183 405 грн. 62 коп. Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» в дохід Держави України судовий збір в розмірі 3 654 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва залишено без задоволення заяву ПАТ «Дельта Банк» про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року (Т.2, а.с.7)

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПАТ «Дельта Банк» подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Скаржник зазначає, що при ухваленні рішення судом не враховані норми спеціального Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який регулює відносини між позивачем та відповідачем, починаючи з 3 березня 2015 року - дня запровадження щодо ПАТ "Дельта Банк" тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації, а тому задоволення даного позову буде суперечити вимогам цього Закону та порядку черговості задоволення вимог інших кредиторів. Вказує на те, що позивач, маючи майнову вимогу до банку, на захист якої подано даний позов, є кредитором банку, отже, до нього застосовуються, зокрема, приписи ст. 36 вказаного Закону, відповідно до якої під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

В судовому засіданні представник ПАТ «Дельта Банк» Мостепанюк В.І. апеляційну скаргу підтримав, ОСОБА_1 та його представник скаргу не визнали.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 21 лютого 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 003-28044-210213 банківського рахунку фізичної особи, згідно якого відповідач відкрив позивачу поточний рахунок у доларах США за № 9532 та зобов'язався здійснювати банківське обслуговування позивача у відповідності до вимог законодавства України та договору (Т.1, а.с.7-8).

Відповідно до платіжних доручень: №№ 1,2 від 17 лютого 2015 року; № 1 від 18 лютого 2015 року; № 1 від 19 лютого 2015 року; № 1 від 20 лютого 2015 року; № 1 від 26 лютого 2015 року «ПАТ «Дельта Банк» взяв на себе зобов'язання здійснити переказ в Банк бенефіціара Ukrsotsbank, Kiev, Ukraine, SWIFT- код UKRSUAUX через Банк посередника Deutshe Bank Trust Company Amerikans, адреса New York, USA. SWIFT код BKTRUS33. призначення платежу Transfer to own account. Також, відповідно де платіжного доручення № 2 від 26 лютого 2015 року ПАТ «Дельта Банк» взяв на себе зобов'язання здійснити переказ в Банк бенефіціара Ukrsotsbank, Kiev, Ukraine, SWIFT- код UKRSUAUX через Банк посередника Commerzbank AG, адреса Frankfurt Am Main, Germani, SWIFT- код COBADEFF призначення платежу Transfer to own account, у встановлений договором та законом строк (Т.1, а.с.10-16).

Згідно з п.п. 1, 2 договору, які кореспондуються з ч. 1 ст. 1066 ЦК України, послуги відповідача, що надаються позивачеві за договором банківського рахунку, фактичне полягають у відкритті рахунку, в прийнятті і зарахуванні на рахунок позивача грошових коштів, що йому надходять, виконанні розпоряджень позивача про перерахування і видач відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком, передбачених законодавством та ліцензією Відповідача.

Користуючись правами володільця рахунку, позивач надав відповідачеві для виконання платіжні доручення №№ 1,2 від 17 лютого 2015 року; № 1 від 18 лютого 2015 року; № 1 від 19 лютого 2015 року; № 1 від 20 лютого 2015 року; № 1 від 26 лютого 2015 року відповідно до яких ПАТ «Дельта Банк» взяв на себе зобов'язання здійснити переказ в Банк бенефіціара Ukrsotsbank, Kiev, Ukraine, SWIFT- код UKRSUAUX через Банк посередника Deutshe Bank Trust Company Amerikans, адреса New York, USA, SWIFT код BKTRUS33, призначення платежу Transfer to own account. Також відповідно до платіжного доручення № 2 від 26 лютого 2015 року ПАТ «Дельта Банк» взяв на себе зобов'язанні здійснити переказ в Банк бенефіціара Ukrsotsbank, Kiev, Ukraine, SWIFT- код UKRSUAUX через Банк посередника Commerzbank AG, адреса Frankfurt Am Main, Germani, SWIFT- код; COBADEFF, призначення платежу Transfer to own account, у встановлений договором та законом строк.

Всього за платіжними дорученнями №№ 1,2 від 17.02.2015; № 1 від 18 лютого 2015 року; № 1 від 19 лютого 2015 року; № 1 від 20 лютого 2015 року; № 1 від 26 лютого 2015 року, № 2 від 26 лютого 2015 року заповідач мав перерахувати з рахунку позивача в банк беніфеціара 80882,27 долара США, по за курсом НБУ складає 3061526,46 грн. та 810,23 Євро, що за курсом НБУ складає 27600,65 грн.

Всі зазначені вище платіжні доручення позивача були прийняті відповідачем до виконання і виконані в частині списання зазначених в них сум з належного позивачеві рахунку (що підтверджується наданими позивачеві банківськими виписками), однак, кінцевим отримувачам кошти до цього часу не перераховані.

Відповідно до п. 3.1.1. договору відповідач зобов'язаний своєчасно здійснювати розрахункові операції та інші операції за рахунком у відповідності до чинного законодавства країни та умов цього договору.

Згідно п.2.1. договору, банк приймає розрахункові документи клієнта протягом усього робочого дня та виконує їх протягом двох робочих днів в операційний час (пн-пт. з 9:00 до 17:00, крім вихідних, святкових і неробочих днів), окрім операцій, які виконуються з використанням платіжної картки та систем дистанційного обслуговування клієнта.

Крім того, п. 2.2. договору, списання банком грошових коштів з рахунку здійснюється за дорученням клієнта або без його доручення у випадках, передбачених чинним законодавством України та цим договором.

Аналогічні норми щодо строків виконання банками переказу коштів за розрахунковим документом клієнта закріплені в п. 4.8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та п.2.19 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Національного банку України № 22 від 21.01.2004, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за № 377/8976.

Таким чином, платіжні доручення позивача №№ 1, 2 від 17 лютого 2015 року; № 1 від 18 лютого 2015 року; № 1 від 19 лютого 2015 року; № 1 від 20 лютого 2015 року; № 1 від 26 лютого 2015 року, № 2 від 26 лютого 2015 року мали бути виконані відповідачем 20 лютого 2015 року, 23 лютого 2015 року, 24 лютого 2015 року, 25 лютого 2015 року та, відповідно 02 березня 2015 року.

Станом на 04 травня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» зазначені платіжні доручення виконані не були. При цьому, банк отримав комісійну винагороду в розмірі 2414,47 доларів США та 20,94 євро, за виконання платіжних доручень позивача №№ 1, 2 від 17 лютого 2015 року; № 1 від 18 лютого 2015 року; № 1 від 19 лютого 2015 року; № 1 від 20 лютого 2015 року; № 1 від 26 лютого 2015 року, № 2 від 26 лютого 2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 1066 ЦК України банк гарантує клієнту право безперешкодно розпоряджатися коштами на рахунку останнього.

В частині 3 тієї ж статті зазначено, що банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Статтею 1071 ЦК України, яка регулює порядок списання коштів з рахунку клієнта, встановлено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження лише у двох випадках - або на підставі рішення суду, або з підстав, встановлених договором між банком і клієнтом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1089 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 1091 цього Кодексу банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні.

Згідно з ч. 1 ст. 1092 цього ж Кодексу у разі невиконання або неналежного виконання платіжного доручення клієнта банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

Відповідно до п. 8.1., 8.2 та п. 8.3. ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.

Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку. Банки та їх клієнти мають право обумовлювати в договорах інші, ніж встановлені в цьому пункті, строки переказу готівки.

За порушення строків, встановлених пунктами 8.1 та 8.2 цієї статті, банк, що обслуговує платника, несе відповідальність, передбачену цим Законом.

Як вбачається з наведеного вище, розпорядження ОСОБА_1 ПАТ «Дельта Банк» полягало в списанні коштів з його рахунку та перерахування їх на рахунки банку беніфеціара, а не залишення цих коштів у володінні власне банку.

Статтею 1074 Цивільного кодексу України чітко встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Із наведених вище норм чітко вбачається, що за своїм змістом мораторій є спеціальним заходом, що спрямований на відновлення фінансового стану банку за рахунок тимчасового припинення останнім виконання майнових зобов'язань перед кредиторами.

Відповідно до визначень, наведених в ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кредитор банку - це юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань. Натомість, клієнт банку - це будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку.

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

З матеріалів справи вбачається, що постановою правління Національного банку України від 2 березня 2015 року № 150 ПАТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 2 березня 2015 року № 14 розпочато процедуру виведення "Дельта Банк" з ринку та запроваджено тимчасову адміністрацію в період з 3 березня 2015 року по 2 червня 2015 року; рішенням цього ж органу № 71 від 8 квітня 2015 року строк тимчасової адміністрації збільшено до 2 вересня 2015 року включно.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 2 жовтня 2015 року № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ "Дельта Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації банку з 5 жовтня 2015 року по 4 жовтня 2017 року включно та призначено уповноваженою особу Фонду на ліквідацію АТ "Дельта Банк" - Кадирова В.В.

Спеціальним законом, що регулює виведення неплатоспроможних банків з ринку, є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у п. п. 6, 16 ст. 2 якого дані такі визначення: ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства; тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредитором.

Суд першої інстанції ці положення Закону не врахував, не звернув уваги на те, що з 3 березня 2015 року Фонд запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку. На момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банк вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Така правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 20 січня 2015 року № 6-2001цс15.

Згідно із ч. 2 ст. 58 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобов'язань у разі прийняття Національним банком України рішення про запровадження обмежень на діяльність банків, зупинення операції по рахунках, арешту власних коштів банку на його рахунках уповноваженими органами державної влади.

Суд першої інстанції не звернув на те, що АТ "Дельта Банк" віднесено до неплатоспроможних, що фактично унеможливлює здійснення банком операцій по рахункам власних клієнтів. Крім того, після запровадження Фондом тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання Національним банком України банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", і чинним законодавством не передбачено задоволення вимог окремих кредиторів банку поза межами ліквідації банку.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Відмовити у позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів .

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: