Справа № 739/1769/16-ц
Провадження № 2/739/431/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Семенівська районна державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1(далі позивачка) звернулася до суду з позовом до Попівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області (далі відповідач) про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяв про прийняття спадщини ОСОБА_2, яка померла 01 липня 2006 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті її баби ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 5,56 умовних кадастрових гектарів. Нею на адресу державного нотаріуса засобами поштового звязку було подано заяву про прийняття спадщини баби, при цьому особисто прибути до Семенівського району та подати таку заяву вона не змогла через відсутність коштів. Заяву вона писала вдома, від руки, в шестимісячний строк після смерті баби та направила її нотаріусу простим листом без повідомлення. Відповідно вважала, що прийняла спадщину своєї баби. У жовтні 2016 року вона звернулася до Семенівської районної державної нотаріальної контори з приводу оформленян спадкової справи де їй нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки її заява до нотаріальної контори не надходила і спадкова справа не заводилася. Вважає, що вказана обставина, а саме ненадходження її заяви про прийняття спадщини до нотаріуса є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно просить визначити їй додатковий строк для подання такої заяви.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, при цьому пояснила, що вона дійсно подавала до Семенівської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини своєї баби у визначений законом шестимісячний строк, заява була написана нею від руки та направлена простим листом, без повідомлення. Коли саме була направлена заява не пригадала, визнала, що жодних доказів направлення вказаної заяви у неї немає.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі в якій просив вирішити справу на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та наявні у них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 01 липня 2006 року в с. Попівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерті серії І-ЕЛ №040293 від 03 липня 2006 року (а.с. 3).

За життя ОСОБА_2 набула право на земельну частку (пай) розміром 5,56 умовних кадастрових гектари, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0155866 від 10 грудня 1996 року (а.с. 7).

Позивачка є онукою ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвами про її народження, свідоцтвом про народження її батька ОСОБА_3 та свідоцтвом про одруження позивачки відповідно до якого остання після одруження взяла прізвище чоловіка «Деденко» (а.с. 4, 8, 9).

Отже, відповідно до частини першої статті 1265 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) позивачка належить до пятої черги спадкоємців ОСОБА_2 за законом.

Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно частини четвертої статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частинами першою та другою статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

У ході судового розгляду зясовано, що позивачка на момент смерті її баби ОСОБА_2 постійно з нею не проживала, недієздатною чи обмежено дієздатною позивачка не є, тому відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України для прийняття спадщини ОСОБА_2 позивачка повинна була подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто дня смерті ОСОБА_2

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частиною третьою статті 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до розяснень, що містяться в абзаці 6 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №8 від 30 травня 2008 року вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно висновків Верховного Суду України, які містяться у постановах від 26 вересня 2012 року та 04 листопада 2015 року, винесених за результатами розгляду справ №6-85цс12 та №6-1486цс15 відповідно, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, які містяться у листі від 16 травня 2013 року судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Як зясовано, пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_2 пояснюється позивачкою тим, що вона відповідну заяву подавала шляхом надіслання до Семеніської районної державної нотаріальної контори поштою, простим листом без повідолення, однак ця заява до нотаріальної контори не надійшла про що вона не була обізнана.

З повідомлення Семенівської районної державної нотаріальної контори від 25 листопада 2016 року вбачається, що після померлої ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася (а.с. 17-18), а це в свою чергу свідчить, що заяви про прийняття спадщини від спадкоємців ОСОБА_2, зокрема й позивачки, не надходили.

Частиною першою статті 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненям фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встанволених статетю 61 цього Кодексу.

Зі змісту наведених вище правових приписів висновується, що саме на позивачку покладається обовязок довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, а саме довести факт подання нею засобами поштового звязку заяви про прийняття спадщини ОСОБА_2, на що вказує сама позивачка.

Згідно частини першої статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною другою статті 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Абзацом двадцять сьомим пункту 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, визначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв'язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

З огляду на викладене та з урахуванням вимог частини першої статті 58 ЦПК України належним доказом надіслання позивачкою нотаріусу заяви про прийняття спадщини може бути саме опис вкладення разом з розрахунковим документом.

Позивачкою суду не надано як вказаних вище документів, які можуть підтвердити факт надіслання нею заяви про прийняття спадщини, так і будь-якого іншого доказу на підтвердження вказаної обставини, хоча саме на неї покладається обовязок доведення цієї обставини, якою вона обгрунтовує свої позовні вимоги.

Відповідно суд приходить до висновку, що позивачкою не доведено наявності у неї обєктивних, непереборних, істотних труднощів у поданні заяви про прийняття спадщини ОСОБА_2 і відповідно не доведено поважності пропуску визначеного законодавством строку для вчинення цих дій.

З приводу письмової заяви представника відповідача Попівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання позову суд враховує, що відповідно до частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про його задоволення лише за наявності для того законних підстав.

Зі змісту правових приписів, які містяться у частині першій статті 1272 ЦК України, вбачається, що суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини лише у випадку наявності поважних причин пропуску відповідного строку, за відсутності ж поважних причин суд позбавлений можливості визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Оскільки у даній справі не встановлено поважних причин пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову у звязку з його визнання відповідачем.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини необхідно відмовити повністю у звязку з їх необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1220, 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 58, 59, 60, 88, 174, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Попівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Семенівська районна державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко

Повне рішення складено 15 грудня 2016 року.