Справа №359/8422/15-ц
Провадження №2/359/205/2016
УХВАЛА

16 лютого 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглядаючи в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Бориспільської міської ради, ОСОБА_5 про визнання права власності на матеріали та обладнання, які були використа-ні в процесі будівництва нерухомого майна; визнання права користування земельною ді-лянкою; визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування; скасування рі-шення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; та зобовязання усу-нути перешкоди у користуванні нею,

встановив:

В червні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом та просить суд визнати за нею право власності на матеріали та обладнання, які були використані в про-цесі будівництва цокольного поверху житлового будинку та колодязя, розташованих на земельній ділянці площею 0,05 га з кадастровим номером :11:040:0202 по вул. Переяславській, 20 в м. Борисполі; визнати за позивачем право користування цією земель-ною ділянкою; визнати недійсним рішення Бориспільської міської ради №3247-39-VI від 28 травня 2013 року; скасувати рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_5 права власності на земельну ділянку площею 0,05 га з кадастровим номером :11:040:0202 по вул. Переяславській, 20 в м. Борисполі; та зобовязати ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні цією земельною ділянкою.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 заявив клопотання та обґрунтовує його тим, що зміст позову не відповідає п.3 п.5 та п.6 ч.2 ст.119 ЦПК Украї-ни. До позову не приєднаний документ, що підтверджує сплату судового збору за подачу немайнових вимог. Це свідчить про недотримання ч.5 цієї ж статті. Крім того, в пору-шення ч.1 ст.120 ЦПК України до позову не доданні копії квитанції про сплату судового збору, копії договору про надання правової допомоги та копії свідоцтва для обох відпові-дачів. Тому представник відповідача ОСОБА_3 просить суд встановити позивачу строк для усунення цих недоліків.

Представник відповідача ОСОБА_2 підтримує клопотання та просить суд задовольнити його.

Представник позивача ОСОБА_1 заперечує проти задоволення клопотання.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, суд дійшов до таких виснов-ків.

Відповідно до п.3, п.5 та п.6 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазна-чення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Встановлено, що в прохальній частині позову, предявленого ОСОБА_4, містяться позовні вимоги. В його мотивувальній частині викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені докази, що підтверджують ці обставини. Це свідчить про те, зміст позову відповідає п.3, п.5 та п.6 ст.119 ЦПК України. Крім того, неповне викладення обставин або ненадання всіх доказів на їх підтвердження, якщо це буде встановлено в результаті розгляду цивільної справи, може бути підставою для відмови у задоволенні позову, а не встановлення строку для усунення недоліків.

Крім того, згідно з ч.1 ст.120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви копії всіх документів відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Як розяснив Європейський суд з прав людини в п.55 рішення у справі «Креуз проти Польщі», обмеження «права на суд» буде несумісним із п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якщо не існує розумної пропорційності між застосо-ваним процесуальним засобом та ціллю, якої прагнуть досягти (рішення у справах «Тінел-лі та сини, Мак-Елдуф та інші проти Сполученого королівства»).

Встановлено, що, дійсно, ОСОБА_4 не приєднала до позову копії квитанції про сплату судового збору, копії договору про надання правової допомоги та копії свідоцтва для обох відповідачів. Однак провадження у цивільній справі було відкрито ще 9 червня 2015 року. Представники відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мали достат-ньо можливостей для того, щоб детально ознайомитись з наведеними документами та зробити їх копії. Встановлення строку для вжиття цього заходу буде нерозумним та не-виправданим порушенням «права на суд», передбаченого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Однак відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримі-нальних справ в п.13 постанови №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самос-тійних вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог.

Встановлено, що позов, предявлений ОСОБА_4, містить вимогу майнового харак-теру та чотири вимоги немайнового характеру. З квитанції (а.с.1) вбачається, що позивач сплатив судовий збір тільки за вимогу майнового характеру. Документи, що підтверд-жують сплату судового збору за чотири вимоги немайнового характеру, до позову не при-єднані.

З огляду на це суд вважає, що ОСОБА_4 належить встановити строк не пізніше 5 днів з дня оголошення цієї ухвали для сплати судового збору в повному розмірі.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.208, ч.4 ст.209, ст.210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_3 задовольни-ти частково.

Встановити ОСОБА_4 строк не пізніше 5 днів з дня постановлення цієї ухвали для сплати судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок за кожну немайно-ву вимогу.

Ухвала суду є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_6