ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4229/16-ц
Провадження № 2/362/2453/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі - Петренко Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільшансько-Новоселицької сільської ради Васильківського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Вільшансько-Новоселицької сільської ради Васильківського району Київської області з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та прибудовами, що розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2.

Вказуючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, видане на підставі рішення виконкому Васильківської міської ради народних депутатів НОМЕР_6 від 12.12.1988 року.

Позивач, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову, мотивовану тим, що відсутній документ, яки підтверджує право власності на спірний житловий будинок, що стало передумовою звернення до суду з даним позовом.

У судове засідання сторони не з'явились, надіславши заяви про слухання справи без їх участі та думки щодо позову.

Відповідно до заяви позивача від 09.09.2016 року остання просила проводити розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити (а.с.29).

Зі змісту листа сільського голови Вільшансько-Новоселицької сільської ради Васильківського району Київської області від 08.09.2016 року вбачається, що він просить проводити розгляд справи без участі їх представника, при розгляді справи покладається на розсуд суду (а.с.24).

Оскільки сторони подали вищезазначені заяви, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_1, батьками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.7).

16 листопада 1974 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_6, змінивши при цьому своє прізвище на «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1, видане Литвинівською сільською радою депутатів трудящих Жашківського району Черкаської області (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_2, видане 19.01.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва, 14 червня 1994 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с.9).

22 вересня 1995 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_8, змінивши прізвище на «Войтушенко», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_3, виданим 22.09.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, видане 18.10.1975 року Вільшансько-Новоселицьким сільЗАГС Васильківського району Київської області, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача - ОСОБА_4 (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, видане ІНФОРМАЦІЯ_1 Вільшансько-Новоселицькою сільською радою Васильківського району Київської області, 20 лютого 1993 року померла мати позивача - ОСОБА_2 (а.с.11).

Згідно до свідоцтва про право приватної власності на будинок, видане 10.01.1989 року Вільшансько-Новоселицькою сільською радою Васильківського району Київської області на підставі рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради народних депутатів НОМЕР_6 від 12.12.1989 року ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.14).

Факт належності спірного житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 також підтверджується технічним паспортом та інвентаризаційною справою на останній (а.с.14-18).

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області Соломатіної О.П. № 323/01-16 від 06.09.2016 року встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась.

Постановою вищевказаного приватного нотаріуса № 323/02-14 від 04.08.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок, оскільки відсутній документ, який підтверджував би право власності на нерухоме майно на ім'я померлої (а.с.19).

За загальним правилом закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків (ч. 1 ст. 58 Конституції України).

Як роз'яснено у п. 1 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли під час дії ЦК УРСР, то при вирішенні справи, зокрема щодо виникнення права власності на спірний житловий будинок та щодо положень спадкування, суд керується нормами цього Кодексу та іншого законодавства, що діяло на момент виникнення цих правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно із ст. 529 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24 червня 1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» передбачений ст.549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

За змістом п. 3 цієї постанови вимоги про встановлення факту прийняття спадщини за наявності спору про право на спадщину вирішуються в позовному провадженні.

Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів установлено, що за життя у власності спадкодавця ОСОБА_2 перебувало нерухоме майно; ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері ОСОБА_2 та прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, реалізувати своє право на оформлення спадщини вона не може, в зв'язку з відмовою нотаріальної контори видати свідоцтво про право на спадщину за законом, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Судові витрати позивач просив на відповідача не покладати.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 529, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

ПозовОСОБА_1 до Вільшансько-Новоселицької сільської ради Васильківського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та прибудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.М.Лебідь-Гавенко