Справа № 372/1684/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Зінченка О. М. ,

при секретарях Абашідзе Т.П., Денисенко Ю.С.,

прокурора - Козленко А.С.,

представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в Київській області в інтересах держави в особі ОСОБА_3 районної державної адміністрації, Київської області, Головного управління Держземагенства в Київській області до ОСОБА_4 сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, про визнання незаконними та скасування рішень, визнання державних актів недійсними,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в інтересах держави звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_3 районної державної адміністрації Київської області, Головного управління Держземагенства в Київській області та фізичних осіб, в якому посилається на грубі порушення законодавства при виділенні та зміні цільового призначення земельних ділянок, які розташовані на острові у межах земель водного фонду, а також прийняття рішень про виділення земельних ділянок ОСОБА_4 сільською радою із перевищенням межа своїх повноважень поза межами населеного пункту. Неправомірність виділення спірних ділянок із земель державної власності встановлена в межах перевірки у 2013 році. Договори купівлі-продажу земельних ділянок прокурор вважав нікчемними. Загалом прокурор з урахуванням уточнень просив наступне: -визнати незаконним та скасувати рішення 27 сесії 5 скликання ОСОБА_4 сільської ради Обухівського району від 14.03.08 в частині передачі земельної ділянки площею 0, 2212 га ОСОБА_5 та в частині передачі земельної ділянки площею 0,3747 га ОСОБА_6, -визнати недійсним державний акт серії ЯЖ №664863 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0, 2212 га (кадастровий номер :03:027:0024) виданий ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та скасувати його державну реєстрацію, -визнати недійсним державний акт серії ЯЖ №664864 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,3747 (кадастровий номер :03:027:0023) виданий ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та скасувати його державну реєстрацію, -скасувати рішення реєстраційної служби ОСОБА_3 міськрайонного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_10 № 6395137 від 04.10.2013 року на земельну ділянку з кадастровим номером :03:027:0023 площею 0,3747 га для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_4 сільської ради Обухівського району Київської області, -витребувати з незаконного володіння на користь Головного управління Держземагенства в Київській області земельні ділянки з кадастровим номером :03:027:0023 у ОСОБА_10 та кадастровим номером :03:027:0024 у ОСОБА_9, -визнати за державою в особі Головного управління Держземагенства в Київській області право власності на земельні ділянки з кадастровим номером :03:027:0023 та кадастровим номером :03:027:0024.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги уточнив та просить визнати незаконним та скасувати рішення 27 сесії 5 скликання ОСОБА_4 сільської ради Обухівського району від 14.03.08 року в частині передачі земельної ділянки площею 0, 2212 га ОСОБА_5 та в частині передачі земельної ділянки площею 0,3747 га ОСОБА_6, а також витребувати з незаконного володіння на користь Головного управління Держземагенства в Київській області земельні ділянки з кадастровим номером :03:027:0023 у ОСОБА_11 та кадастровим номером :03:027:0024 у ОСОБА_12, оскільки виділення земельних ділянок було проведено незаконно, чим порушені інтереси держави.

Прокурор Козленко А.С. в судовому засіданні позовні вимоги в зв'язку з уточненням підтримали та просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник ОСОБА_3 РДА в судове засідання не зявився, подав заяви про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечила, посилаючись на те, що сільська рада діяла у межах своєї компетенції, Голубе озеро не відноситься до обєктів водного фонду, оскільки є затопленим карєром, акти перевірки складені неправомірно. Крім того подали заяву про застосування строків позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_8 ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечила, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог, просила застосувати наслідки спливу позовної давності.

Інші особи, що беруть участь у справі на стадії розгляду справи по суті в судове засідання не зявились, причин неявки не повідомили, заяв, клопотань чи заперечень не подали.

Вислухавши прокурора, представників відповідачів, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням 27-ї сесії 5-го скликання ОСОБА_4 сільської ради Обухівського району Київської області від 14 березня 2008 року ОСОБА_5 передано у власність земельну ділянку, площею 0,2212 га для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_4 сільської ради Обухівського району Київської області, кадастровий номер :03:027:0024.

На підставі вказаного рішення 16 березня 2008 року ОСОБА_5 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 036760, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на земельну ділянку за № 64.

Цим же рішенням ОСОБА_4 сільської ради Обухівського району Київської області від 14 березня 2008 року передано у власність ОСОБА_6 земельну ділянку, площею 0,3746 га для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_4 сільської ради Обухівського району Київської області, кадастровий номер :03:027:0023.

На підставі вказаного рішення 16 березня 2008 року ОСОБА_6 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 036759, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на земельну ділянку за № 66.

В подальшому, 21 травня 2008 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали договори купівлі-продажу вказаних земельних ділянок №№ 3918, 3911 із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно. Вказані земельні ділянки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 належали в рівних частинах.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 травня 2008 року № 3918 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (в рівних частинах) видано державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,2212 га для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_4 сільської ради Обухівського району Київської області, кадастровий номер :03:027:0024.

Крім того, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 травня 2008 року № 3911 ОСОБА_13 та ОСОБА_8 (в рівних частинах) видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,03747 га для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_4 сільської ради Обухівського району Київської області, кадастровий номер :03:027:0023.

В подальшому, 03 червня 2009 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 уклали договір купівлі-продажу належної їм на праві спільної власності (в рівних частинах) земельної ділянки з кадастровим номером :03:027:0024, площею 0,2212 га, для ведення особистого селянського господарства з ОСОБА_9, який зареєстровано в реєстрі за № 2282.

За ОСОБА_9 зареєстровано право власності на вищевказану земельну ділянку, однак державний акт на право власності на згадану земельну ділянку в управлінні Держземагенства в ОСОБА_3 районі Київської області відсутній.

Крім того, стосовно земельної ділянки із кадастровим номером :03:027:0023 була проведена реєстрація права власності на імя ОСОБА_10 в реєстраційній службі України на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 664864, виданого 25 липня 2008 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 березня 2014 року № 19520045.

Надалі, вже під час розгляду цієї справи в судах 20.03.2015 року земельна ділянка із кадастровим номером :03:027:0023 була продана ОСОБА_11 за договором купівлі-продажу, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Суд зауважує, що оскільки позовних вимог до нинішнього власника ділянки не предявлялось, прокурор чи інші особи не заявляли клопотань про залучення ОСОБА_11 до участі в справі в якості співвідповідача чи третьої особи, суд вирішує справи в межах заявлених позовних вимог, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства.

ОСОБА_4 сільською радою 22.11.2013 року було прийнято рішення про визнання «Голубого озера» недіючим закинутим карєром, який залитий водою, а 25.05.2015 року складено акт про відсутність на земельній ділянці ОСОБА_9 забудов.

Рішенням ОСОБА_3 районної ради Київської області від 09.02.2001 року було затверджено проект обґрунтування зміни меж території населених пунктів сіл Підгірці та Романків Обухівського району Київської області.

При наданні правової оцінки обставинам спору суд приймає до уваги наступне.

Суд вважає, що зазначені вище рішення ОСОБА_4 сільської ради прийняті із порушеннями законодавства України, чинного на момент виникнення правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку та право постійного користування ;нею виникає після;одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно із ч. 1 ст. 126 ЗК право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельнимиділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Таким чином, вирішуючи справу суд повинен належним чином встановити чи не порушений визначений ст. 116 ЗК України порядок передачі земельної ділянки у власність відповідачам.

Вказані рішення ОСОБА_4 сільської ради Обухівського району Київської області від 14.03.2008 року, видані на їх підставі державні акти на право власності на земельні ділянок суперечать вимогам чинного законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 17 Земельного кодексу України (редакція станом на 2008 рік) до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 п. 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розмежування землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених у абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади.

Так, судом встановлено, що вищевказані земельні ділянки знаходяться за межами с. Підгірці Обухівського району Київської області.

Суд погоджується із доводами позову, що вказані обставини відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України та ст. 45 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом пред'явлення цього позову.

Разом з тим суд вважає за доцільне застосувати позовну давність за заявою сторони у спорі - представників відповідачів, зробленою до винесення ним рішення.

При цьому суд виходить з наступного.

Положення пункту 4 частини першої статті 268 ЦК України за своєю суттю направлене на захист прав власників та інших осіб від держави.

Оскільки держава зобовязана забезпечити належне правове регулювання відносин і відповідальна за прийняті її органами незаконні правові акти, їх скасування не повинне ставити під сумнів стабільність цивільного обороту, підтримувати яку покликані норми про позовну давність, тому, на відміну від інших учасників цивільних правовідносин, держава несе ризик спливу строку позовної давності на оскарження нею незаконних правових актів державних органів, якими порушено право власності чи інше речове право.

Отже з огляду на статус держави та її органів як субєктів владних повноважень, положення пункту 4 частини першої статті 268 ЦК України не поширюються на позови прокуратури, які пред"являються від імені держави і направлені на захист права державної власності, порушеного незаконними правовими актами органу державної влади.

На такі позови поширюється положення статті 257 ЦК України щодо загальної позовної давності, і на підставі частини першої статті 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як субєктів владних повноважень довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів.

Згідно ст.ст.256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Тобто позовна давність встановлює строки захисту цивільних прав.

Відповідно до ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Тобто, для правильного застосування ч. 1 ст. 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і обєктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

Держава здійснює повноваження власника землі через спеціально створені уповноважені органи в галузі земельних відносин.

Відчуження спірних земельних ділянок відбувалось на підставі рішень виконавчого комітету Козинської селищної ради. При цьому підготовка цих рішень, виготовлення відповідної технічної документації, затвердження її, реєстрації права власності на землю відбувалась за участю інших державних органів, які мали повноваження контролю та виявлення порушень при здійсненні Козинською селищною радою повноважень власника землі.

Відповідно до ч.2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України; запобігання порушенням законодавства України у сфері використання та охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення.

Як встановлено судом, органами державної влади, у тому числі структурними підрозділами Київської обласної державної адміністрації, неодноразово здійснювалися передбачені чинним законодавством України погодження проектів землеустрою оспорюваних земельних ділянок.

Так, 14 березня 208 року рішенням 27 сесії 5 скликання ОСОБА_4 сільської ради Обухівського району Київської області було затверджено проект землеустро щодо спірної земельної ділянки.

Тобто державі, в особі утворених нею органів, які мали повноваження щодо розпорядження землями державної власності та контролю за додержанням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України, було і обєктивно могло бути відомо про порушення права власності держави на землю з часу вчинення цього порушення. Разом із тим, ці уповноважені державою органи не вчинили покладених на них законом обовязків щодо усунення цих порушень протягом позовної давності, а тому право держави, як власника землі не підлягає судовому захисту.

Позовна давність за вимогами про оскарження рішення ОСОБА_4 сільської ради Обухівського району від 14.03.08 року закінчилась 15.03.2011 року.

ОСОБА_3 державна адміністрація з клопотанням про поновлення позовної давності до суду не зверталась, а звернулась до суду із заявою, в якій зазначала, що позов прокурора підтримує.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов предявлений поза межами позовної давності, а тому у задоволенні позову слід відмовити

Керуючись ст.3, 4, 10, 11, 15, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.261,267 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в Київській області в інтересах держави в особі ОСОБА_3 районної державної адміністрації, Київської області, Головного управління Держземагенства в Київській області до ОСОБА_4 сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, про визнання незаконними та скасування рішень, визнання державних актів недійсними, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Обухівській районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_14