Справа № 444/2499/15-ц
Провадження № 2/444/79/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

при секретарі Петришин М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Великодорошівської сільської ради Жовківського району, третя особа : Жовківська державна нотаріальна контора про визнання в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Великодорошівської сільської ради Жовківського району, третя особа : Жовківська державна нотаріальна контора про визнання в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання за ним в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті його матері, ОСОБА_6.

Свої позовні вимоги, мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати Позивача, ОСОБА_6.

ОСОБА_6 розпорядження на випадок смерті щодо належного їй майна не залишила.

Після смерті матері Позивача залишилося четверо спадкоємців: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_6 залишилося наступне спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_2 та автомобіль марки "Москвич".

За життя мати Позивача права власності на згадане вище нерухоме майно не оформила та не зареєструвала.

Право власності на 1/8 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 за Позивачем визнано на підставі рішення Жовківського районного суду Львівської області від 22.05.2015 року у цивільній справі № 444/2996/14-ц.

06 грудня 1967 року виконавчим комітетом Угнівської сільської ради Сокальського району Львівської області зареєстровано шлюб матері Позивача (нині ОСОБА_6) ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

ОСОБА_6 стала проживати в АДРЕСА_2 разом зі своїм чоловіком та його батьками

21 червня 1962 року виконкомом Куликівської селищної ради депутатів трудящих ухвалено рішення № 50, яким оформлено право власності на домоволодіння АДРЕСА_2 за ОСОБА_9 в цілому.

ОСОБА_9 був батьком першого чоловіка ОСОБА_6 (на той час ОСОБА_9).

ОСОБА_9 помер в 1963 році, про що свідчить виписка з погосподарської книги від 22.10.15р. № 473.

Згідно згаданої довідки на час смерті ОСОБА_9 разом з ним проживали його дружина ОСОБА_10 та його сини ОСОБА_8 та ОСОБА_11.

Таким чином ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_11 в рівних частинах успадкували згаданий житловий будинок тобто по 1/3 частині.

За життя ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_11 за оформленням спадщини до нотаріальної контори не зверталися, хоча таку прийняли фактично.

Перший чоловік ОСОБА_6, ОСОБА_8 помер в 1977 році.

Спадкоємцями після його смерті були ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_4.

Кожен з них успадкував по 1/3 частині житлового будинку по АДРЕСА_2

Таким чином, ОСОБА_6 успадкувала після смерті свого чоловіка 1/9 частину житлового будинку по АДРЕСА_2

За життя мати Позивача до нотаріальної контори за отримання свідоцтва про право на спадщину не зверталася, хоча спадщину прийняла фактично, бо продовжувала використовувати будинок для свого проживання та згодом проживання свої нової сім»ї.

Оскільки спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_13 та ОСОБА_1, тому останній має право отримати у власність в порядку спадкування після смерті своєї матері 1/36 частину даного будинку.

Позивач звертався до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено через відсутність прововстановлюючого документа.

Просить задоволити позов.

Представник позивача в судове засідання не з»явилась, однак подала до суду заяву про розгляд даної справи у її відсутності. Поданий нею позов підтримує. Зустрічний позов визнає. Додатково повідомила, що клопотань немає. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідачів в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву про розгляд даної справи у його відсутності. Зустрічний позов підтримує в повному обсязі, просить задоволити.

Відповідачем Великодорошівською сільською радою Жовківського району та третьою особою Жовківською державною нотаріальною конторою надіслано до суду листи про відсутність заперечень проти позовних вимог позивача та розгляд справи у відсутності їх представників.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду із позовом про визнання за ними в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті їх матері, ОСОБА_6.

Свої позовні вимоги, мотивують тим, що спірний будинок збудований у 1948 році подружжям ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за спільні кошти під час перебування в шлюбі та належав їм на праві спільної сумісної власності.

Право власності на даний будинок було оформлене за ОСОБА_9 на підставі рішення виконкому Куликівської селищної ради № 50 від 21 червня 1962 року.

ОСОБА_9 помер в 1963 році.

Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями першої черги, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем.

Станом на час смерті ОСОБА_9 разом з ним в спірному будинку проживали його дружина ОСОБА_10 та син ОСОБА_8, які фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, а відтак успадкували частку померлого у праві власності на будинок кожний по 1/4 частині.

ОСОБА_11 станом на той час був зареєстрований в спірному будинку, однак фактично в ньому не проживав, не вступив в управління та володіння спадковим майном, не подав державній нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини, отже не прийняв спадщину.

У 1968 році ОСОБА_8 одружився з ОСОБА_6, яка зареєструвалася і стала проживати в спірному будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року народився ОСОБА_4 згідно Свідоцтва про народження НОМЕР_1

Згідно довідки № 474 від 22 жовтня 2015 року, виданої Великодорошівською сільською радою Жовківського району, ОСОБА_8 помер у 1977 році. Станом на час його смерті в спірному будинку проживали його матір ОСОБА_10, дружина ОСОБА_14 та син ОСОБА_4, які фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, отже успадкували в рівних частинах частку ОСОБА_8, тобто по 1/12 частині кожний.

Отже після смерті ОСОБА_8 частки у праві власності на спірний будинок розподілялися наступним чином: ОСОБА_10 належали 5/6 частин (1/2 + 1/4 + 1/12), а ОСОБА_14 та ОСОБА_4 - по 1/12 частині.

У 1988 році померла ОСОБА_10.

Спадкоємцем першої черги за законом після її смерті був ОСОБА_4, який проживав з померлою станом на час її смерті, вступив в управління та володіння спадковим майном, отже успадкував належні померлій 5/6 частин у праві власності на спірний будинок і в цілому став власником 11/12 частин (5/6 + 1/12).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_2 згідно Свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року народився ОСОБА_3 згідно Свідоцтва про народження НОМЕР_3

ІНФОРМАЦІЯ_4 року народився ОСОБА_1 згідно Свідоцтва про народження НОМЕР_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 померла.

Після смерті ОСОБА_6 залишилося четверо спадкоємців: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, які звернулися до Жовківської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, однак не одержали свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Дані обставини встановлені рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 22 травня 2015 року у справі № 444/2996/14-ц.

Майном, яке підлягає спадкуванню, після смерті ОСОБА_6 є 1/12 частина будинковолодіння АДРЕСА_2

У зв'язку з відсутністю заповіту померлої спадкоємцями за законом після її смерті є її чоловік ОСОБА_2 та діти - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, які в рівних частинах успадкували частку померлої у спірному майні, тобто по 1/48 частині кожний.

Після смерті ОСОБА_6 частки у праві власності на спірний будинок розподілялися наступним чином: ОСОБА_4 належать 45/48 частин (11/12 + 1/48), а ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 - по 1/48 частині.

Просять позов задовольнити.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 належить задоволити частково, позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволити виходячи з наступних підстав.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 28 жовтня 2014 року, вбачається, що ОСОБА_15 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року виданим Куликівською Селищною радою стверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_15 перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.07.1978 р.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 16.11.1968 року вбачається, що ОСОБА_4 є сином померлої ОСОБА_15.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 від 08.08.1978 року виданим Куликівською селищною радою вбачається, що ОСОБА_3 є сином померлої ОСОБА_15.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 від 15.03.1980 року виданим Куликівською селищною радою вбачається, що ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_15.

Як вбачається з матеріалів справи, після смерті ОСОБА_15 залишилося четверо спадкоємців: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_15 залишилося наступне спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_2

За життя ОСОБА_6 права власності на згадане вище нерухоме майно не оформила та не зареєструвала.

Спірний будинок збудований у 1948 році подружжям ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за спільні кошти під час перебування в шлюбі та належав їм на праві спільної сумісної власності, що стверджується копією технічного паспорта та поясненнями Відповідачів.

З рішення виконкому Куликівської селищної ради № 50 від 21 червня 1962 року, вбачається, що право власності на даний згаданий будинок оформлене за ОСОБА_9 на підставі.

ОСОБА_9 помер в 1963 році, що стверджується довідкою Великодорошівської сільської ради від 22.10.15 р. № 473.

Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Згідно ст. 529 ЦК УРСР спадкоємцями першої черги за законом є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Станом на час смерті ОСОБА_9 разом з ним в спірному будинку проживали його дружина ОСОБА_10 та син ОСОБА_8, які фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, а відтак успадкували частку померлого у праві власності на будинок кожний по 1/4 частині.

ОСОБА_11 станом на той час був зареєстрований в спірному будинку, однак фактично в ньому не проживав, не вступив в управління та володіння спадковим майном, не подав державній нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини, отже не прийняв спадщину.

ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_10

Його діти ОСОБА_16, та ОСОБА_17 ствердили своїми заявами до суду, що на прийняття спадщини, а саме будинковолодіння в АДРЕСА_2 не претендують, оскільки їх батько такої спадщини не приймав.

У 1968 році ОСОБА_8 одружився з ОСОБА_6, яка зареєструвалася і стала проживати в спірному будинку, що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 16.10.2015 р.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року народився ОСОБА_4 згідно Свідоцтва про народження НОМЕР_1

Згідно довідки № 474 від 22 жовтня 2015 року, виданої Великодорошівською сільською радою Жовківського району, ОСОБА_8 помер у 1977 році. Станом на час його смерті в спірному будинку проживали його матір ОСОБА_10, дружина ОСОБА_14 та син ОСОБА_4, які фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, отже успадкували в рівних частинах частку ОСОБА_8, тобто по 1/12 частині кожний.

Отже після смерті ОСОБА_8 частки у праві власності на спірний будинок розподілялися наступним чином: ОСОБА_10 належали 5/6 частин (1/2 + 1/4 + 1/12), а ОСОБА_14 та ОСОБА_4 - по 1/12 частині.

У 1988 році померла ОСОБА_10.

Спадкоємцем першої черги за законом після її смерті був ОСОБА_4, який проживав з померлою станом на час її смерті, вступив в управління та володіння спадковим майном, отже успадкував належні померлій 5/6 частин у праві власності на спірний будинок і в цілому став власником 11/12 частин (5/6 + 1/12).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_2 згідно Свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року народився ОСОБА_3 згідно Свідоцтва про народження НОМЕР_3

ІНФОРМАЦІЯ_4 року народився ОСОБА_1 згідно Свідоцтва про народження НОМЕР_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 померла.

Після смерті ОСОБА_6 залишилося четверо спадкоємців: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, які звернулися до Жовківської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, однак не одержали свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Дані обставини встановлені рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 22 травня 2015 року у справі № 444/2996/14-ц.

Майном, яке підлягає спадкуванню, після смерті ОСОБА_6 є 1/12 частина будинковолодіння АДРЕСА_2 Жовківського району Львівської області.

У зв'язку з відсутністю заповіту померлої спадкоємцями за законом після її смерті є її чоловік ОСОБА_2 та діти - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, які в рівних частинах успадкували частку померлої у спірному майні, тобто по 1/48 частині кожний.

Після смерті ОСОБА_6 частки у праві власності на спірний будинок розподілялися наступним чином: ОСОБА_4 належать 45/48 частин (11/12 + 1/48), а ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 - по 1/48 частині.

Ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла.

Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту ч. 1 ст. 1226 ЦК України вбачається, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачі та Відповідач ОСОБА_1 зверталися до Жовківської ДНК із заявою про прийняття спадщини, але їм було повідомлено, що свідоцтво про спадщину вони отримати не зможуть оскільки їх мати та дружина не зареєструвала права власності на нерухоме майно, що стверджується відповідним листом нотаріуса.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування.

До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема житловий будинок, іншу споруду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та задоволення позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст.10,57,60,212-215,226-229 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/48 частину будинковолодіння АДРЕСА_2 Жовківського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/48 частину будинковолодіння АДРЕСА_2 Жовківського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/48 частину будинковолодіння АДРЕСА_2 Жовківського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 45/48 частину будинковолодіння АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мікула В. Є.