Справа № 265/1991/16-ц
Провадження № 2-н/265/137/16
У Х В А Л А

27 квітня 2016 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали заяви КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за користування послугами водопостачання та водовідведення з ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заявник КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» звернулося до суду з вищезазначеною заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_2 на їх користь заборгованість за користування послугами водопостачання та водовідведення в розмірі 1297,52 грн.

Дана заява ухвалою суду від 1 квітня 2016 року була залишена без руху для усунення недоліків відповідно до ст. 98 ЦПК України, а саме: до заяви не додана квитанція зі сплаченим судовим збором у розмірі 689,00 гривень.

Так ч.1 ст.99 ЦПК України передбачено, що за подання заяви про видачу судового наказу сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Судовий збір сплачується відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із заяви про видачу судового наказу, яку подано юридичною особою у розмірі 0,5 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 689,00 грн.

Відповідно до ч. 2ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Між тим, до заяви про видачу судового наказу не додано квитанцію про оплату судового збору, а надано клопотання про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на те, що згідно балансу (звіту про фінансовий стан) КП «Маріупольське ВУ ВКГ» підтверджується відсутність коштів на рахунку заявника.

Відповідно до ч. ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи.

При дослідженні заяви та доданих до неї документів, а також клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку, що вони не містять обґрунтувань та доказів певного майнового стану заявника у контексті передбачених законом підстав для відстрочки сплати судового збору, у звязку з чим суд, не вбачаючи підстав для задоволення клопотання КП " Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства", ухвалою суду від 7 квітня 2016 року відмовив.

Відповідно поштового повідомлення, заявник отримав ухвалу суду від 7 квітня 2016 року 14 квітня 2016 року. Станом на 27 квітня 2016 року ухвала суду не виконана.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 100 ЦПК України суддя повертає заяву про видачу судового наказу у разі якщо заявник у встановлений судом строк не усунув недоліки заяви про видачу судового наказу.

На підставі викладеного матеріали заяви КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за користування послугами водопостачання та водовідведення з ОСОБА_2 слід вважати такими, що підлягають поверненню, оскільки станом на 27 квітня 2016 року заявником не усунуті вказані судом недоліки.

Керуючись ст. 100 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за користування послугами водопостачання та водовідведення з ОСОБА_2 вважати неподаною та повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На ухвалу суду протягом пяти днів з дня її отримання може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя І.М. Міхєєва