Справа №587/771/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Моісеєнко О. М.
Номер провадження 22-ц/788/1579/16 Суддя-доповідач - Сибільова Л. О.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Дубровної В. В. , Криворотенка В. І. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану її представником ОСОБА_4, на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 26 серпня 2016 року про закриття провадження

в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу та поділ майна,

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2016 року ОСОБА_5 в особі свого представника ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, вимоги якого, уточнивши їх 13 травня 2016 року (а. с. 15-17), мотивував тим, що він з 1994 року, будучи не одруженим, проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6, яка теж була не одружена, в належному їй на праві власності будинку по АДРЕСА_1. 27 жовтня 1994 року він був зареєстрований у вказаному будинку.

Під час спільного проживання всі їх грошові кошти витрачались на інтереси сім'ї - для придбання продуктів харчування, речей побутового призначення, спільно вирішувались всі питання щодо ведення спільного господарства, витрачання спільних коштів.

Під час спільного проживання та ведення спільного господарства вони тримали худобу, птицю, обробляли земельну ділянку, за рахунок спільних коштів здійснювали будівництво, облаштування та оздоблення будинку: на території домоволодіння був побудований сарай, до будинку підведене газопостачання, встановлені металопластикові вікна, оздоблена зовнішня частина будинку. Домоволодіння відповідача істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових і грошових затрат.

З листопада 2015 року сімейні відносини були припинені, відповідач почала мешкати у своїх дітей в м. Суми, а йому запропонували залишити домоволодіння, право користування яким він набув на законних підставах. Іншого житла він не має. Йому стало відомо про те, що відповідач має намір продати спірне домоволодіння.

Посилаючись на положення ч. 2 ст. 3, ч. ч. 1, 2 ст. 74, ст. 60, ч. 1 ст. 62 СК України щодо визначення поняття сім'ї, права чоловіка та жінки, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі, на майно, набуте за час спільного проживання, статусу майна як спільної сумісної власності подружжя, просив встановити факт спільного проживання з ОСОБА_6 однією сім'єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з 1994 року по жовтень 2015 року; визнати домоволодіння АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю сторін; визнати за ним право власності на 1/4 частину вказаного домоволодіння.

Ухвалою судді від 16 травня 2016 року відкрите провадження у даній справі.

26 серпня 2016 року представник рідної сестри позивача ОСОБА_5 ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі до залучення до участі в справі правонаступника позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, посилаючись на те, що ОСОБА_3 є спадкоємицею другої черги після смерті позивача, а спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 26 серпня 2016 року у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відмовлено за безпідставністю.

Провадження у справі закрите у зв'язку зі смертю позивача.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вказує, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не взято до уваги, що спірні правовідносини допускають правонаступництва з огляду на положення ст. 1219 ЦПК України, яка містить вичерпний перелік прав та обов'язків особи, які не входять до складу спадщини.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника спадкоємця позивача, який підтримав скаргу з викладених в ній мотивів, представника відповідача, яка заперечує проти скарги та вважає ухвалу суду вірною, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у справі помер, а спірні правовідносини не допускають правонаступництва, оскільки позивач просив встановити факт проживання однією сім'єю з відповідачем, цей факт рішенням суду не встановлений, право на утворення сім'ї є особистим немайновим правом особи і не може бути успадковане.

Проте такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 31).

ОСОБА_3 є його рідною сестрою, що підтверджується доказами в справі, а тому, в силу положень ст. 1262 ЦК України, є спадкоємцем другої черги за законом.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі Сумською районною державною нотаріальною конторою 16 серпня 2016 року після смерті ОСОБА_5 заведена спадкова справа за № 59373995 (а.с.37).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1219 ЦК України встановлено, що не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України.

Межі заявлених вимог включають в себе, зокрема, предмет та підстави позову.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 31, п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

Згідно роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», предмет позову - це те, що конкретно вимагає позивач, підстава позову - чим він обґрунтовує свої вимоги, зміст вимоги - який спосіб захисту свого права він обрав. Оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.

Частиною 1 ст. 4 СК України передбачено, що особа, яка досягла шлюбного віку, має право на створення сім'ї.

Проте з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 звернувся до суду з вимогою щодо захисту своїх майнових прав на частину спірного домоволодіння з тих підстав, що він проживав однією сім'єю з відповідачем без реєстрації шлюбу. Позивач не просив визнати за ним право на створення сім'ї. Виходячи зі змісту вимог, з якими позивач звернувся до суду, предметом позову не є його особисте немайнове право - право на створення сім'ї, як помилково вважав суд першої інстанції, а встановлення факту, що вже відбувся, тобто факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а тому така вимога не є вимогою про захист особистого не майнового права сторони.

З огляду на зазначене висновки суду про те, що право на створення сім'ї є особистим немайновим правом сторони і не може бути успадковане, а тому спірні правовідносини не допускають правонаступництва, є помилковими.

В зв'язку з наведеним висновок суду про наявність правових підстав для закриття провадження у справі не відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Ухвала в частині відмови у зупиненні провадження у справі, відповідно до положень п. 13 ч. 1,ч. 2 ст. 293 ЦПК України апеляційному оскарженню не підлягає, а тому в цій частині не переглядається.

Відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала про закриття провадження у справі підлягає скасуванню з направлення справи для продовження розгляду справи в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану її представником ОСОБА_4, задовольнити.

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 26 серпня 2016 року про закриття провадження в даній справі скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до Сумського районного суду Сумської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -