09.08.2016 Справа № 363/2533/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 серпня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Купрієнка С.І.

при секретарі Рибки І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Литвинівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

у липні 2016 року позивач звернулася до суду із позовом у якому просила визнати за нею, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 22 по вул. Квітковій, в с. Миколаївка Вишгородського району Київської області, після смерті брата ОСОБА_2, який помер 18.03.2015 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 18.03.2015 року помер її двоюрідний брат ОСОБА_2Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями № 22 по вул. Квітковій, в с. Миколаївка Вишгородського району Київської області. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті двоюрідного брата, інших спадкоємців не має. Але у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно їй було відмовлено, у звязку з тим, що у позивача не збереглись оригінали всіх документів, що підтверджують родинні стосунки з її братом, і відновити весь ланцюжок документів про споріднення з померлим неможливо, крім того спадковий жилий будинок у встановленому порядку на імя ОСОБА_2 не був зареєстрований.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити с викладених у ньому підстав.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 18.03.2015 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть № 328875 серії І-ОК, актовий запис від 20.03.2015 року за № 6 (а.с. 14).

Як вбачається зі свідоцтв про народження ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 (а.с. 11-13).

Відповідно до довідки на нерухоме майно КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» від 4.05.2016 року № 415 право власності на житловий будинок № 22 по вул. Квітковій, в с. Миколаївка Вишгородського району Київської області у КП КОР «Вишгородське БТІ» станом на 31.12.2012 року не зареєстрований (а.с.10).

Як вбачається з копії будинкової книги на житловий будинок № 22 по вул. Квітковій, в с. Миколаївка Вишгородського району Київської області головою двору названого будинку був ОСОБА_3 (а.с. 19).

Постановою державного нотаріуса Вишгородської районної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 16.03.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними будівлями № 22 по вул. Квітковій, в с. Миколаївка Вишгородського району Київської області, у звязку з тим що ОСОБА_1 не надала до нотаріальної контори документів, які свідчать про родинні стосунки померлого гр.. ОСОБА_2 та гр.. ОСОБА_1В.(а.с. 17).

Судом було витребувано копію спадкової справи № 414/2015 щодо майна померлого 18.03.2015 року ОСОБА_2 з якої вбачається, що інших спадкоємців не має.

З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 цього Кодексу ).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено, що померлому 18.03.2015 року ОСОБА_2 належав житловий будинок з надвірними будівлями № 22 по вул. Квітковій, в с. Миколаївка Вишгородського району Київської області.

За таких обставин, судом зазначається про те, що спадкодавцю ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини належав житловий будинок з надвірними будівлями № 22 по вул. Квітковій, в с. Миколаївка Вишгородського району Київської області і це право не припинено у звязку з його смертю і тому має входити до складу спадщини.

Враховуючи те, що позивач не може оформити на себе право власності на спадкове майно, суд вважає, що право ОСОБА_1 на отримання спадщини після смерті двоюрідного брата підлягає захисту, а заявлений позов задоволенню.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок № 22 з надвірними будівлями по вул. Квітковій, в с. Миколаївка Вишгородського району Київської області в порядку спадкування після смерті її двоюрідного брата ОСОБА_2, який помер 18 березня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя