У х в а л а

7 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Лященко Н.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

Київський районний суд м. Харкова від 20 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2015 року, позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Мегабанк» (далі - ПАТ «Мегабанк») задовольнив:

- стягнув солідарно з ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4» (далі - ТОВ «ОСОБА_4») на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором № 136ПВ/2006 від 15 травня 2006 року в розмірі 636 тис. 630 доларів США 97 центів (за офіційним курсом Національного банку України (далі - НБУ) на 10 квітня 2015 року становило 14 млн 916 тис. 263 грн 63 коп.) та 3 млн 603 тис. 757 грн 71 коп., що складається із: залишку кредиту в розмірі 600 тис. 976 доларів США 39 центів (за офіційним курсом НБУ на 10 квітня 2015 року становило 835 тис. 386 грн 81 коп.), а також суми штрафів у розмірі 3 млн 603 тис. 757 грн 71 коп.;

Стягнув з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 як солідарних боржників за договорами поруки № 67-526-П, № 67-527-П, № 67-526-П-1 від 13 травня 2009 року на користь ПАТ «Мегабанк» із кожного заборгованість за кредитним договором № 136ПВ/2006 від 15 травня 2006 року в розмірі 636 тис. 630 доларів США 97 центів (за офіційним курсом НБУ на 10 квітня 2015 року становило 14 млн 916 тис. 263 грн 63 коп.) та 3 млн 603 тис. 757 грн 71 коп., що складається із: залишку кредиту в розмірі 600 тис. 976 доларів США 39 центів (за офіційним курсом НБУ на 10 квітня 2015 року становило 14 млн 080 тис. 876 грн 82 коп.), та залишку нарахованих і несплачених процентів за користування кредитом у розмірі 35 тис. 654 долари США 58 центів (за офіційним курсом НБУ на 10 квітня 2015 року становило 835 тис. 386 грн 81 коп.), а також суми штрафів у розмірі 3 млн 603 тис. 757 грн 71 коп.;

- стягнув з ОСОБА_5, ТОВ «ОСОБА_4», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Мегабанк» з кожного по 3 тис. 441 грн судового збору;

- стягнув з ОСОБА_5, ТОВ «ОСОБА_4», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 на користь держави з кожного по 213 грн судового збору.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 16 грудня 2015 року касаційну скаргу ТОВ «ОСОБА_4», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 задовольнила частково; рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2015 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ «Мегабанк» до ТОВ «ОСОБА_4» про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувала, провадження у справі в цій частині закрила; в іншій частині рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2015 року залишила без змін.

18 листопада 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2015 року з передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав: неоднакового застосування судом касаційної інстанції норми матеріального права, а саме частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку»; неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права, зокрема статті 146 ЦПК України.

Обґрунтовуючи підстави подання заяви про перегляд зазначеного судового рішення, передбачені пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвалу Верховного Суду України від 30 червня 2009 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 грудня 2015 року та 19 жовтня 2016 року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному рішенні, застосовано вказані норми матеріального та процесуального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 16 грудня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що 15 травня 2006 року між банком та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, забезпечений порукою, зобов'язання за яким щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів боржник не виконав, а відтак боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Разом з тим у рішеннях судів касаційної інстанції, наданих заявником для порівняння, містяться такі висновки:

- в ухвалі від 30 червня 2009 року касаційний суд, відмовивши у відкритті касаційного провадження, зазначив, що суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм процесуального права або неправильного застосування норми матеріального права, що призвели б до неправильного вирішення справи;

- в ухвалі від 2 грудня 2015 року касаційний суд, направивши справу на новий розгляд до суду першої інстанції, виходив з того, що суд не надав належної оцінки доказам в їх сукупності;

- в ухвалі від 19 жовтня 2016 року касаційний суд, направивши справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, указав на те, що суд неповно з'ясував дійсні обставини справи, не надав належної оцінки доказам, що призвело до неправильного вирішення справи та порушення норм процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України в частині перегляду судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, необхідно відмовити.

Крім зазначеного, у поданій заяві ОСОБА_4 порушує також питання про перегляд судового рішення суду касаційної інстанції з передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування касаційним судом норм процесуального права, а саме статті 146 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Відповідно до частини третьої статті 354 ЦПК України не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до заяви про перегляд судового рішення, ухваленого за результатами касаційного провадження.

Ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2015 року не відноситься до судових рішень, перегляд яких передбачено пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, оскільки ця ухвала не перешкоджає провадженню у справі, а тому подана заява в частині її перегляду із зазначеної підстави підлягає поверненню заявнику.

Керуючись частиною третьою статті 354, частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відмовити.

Подану заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, повернути ОСОБА_4.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко