Справа № 357/4074/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Антко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом посилаючись на те, що 11.05.1981 року померла його бабуся ОСОБА_3, після смерті якої залишилась спадщина у вигляді житлового будинку № 9 по вул. Надрічній в с. Чупира Білоцерківського району Київської області. Спадкоємицею першої черги по закону після смерті його бабусі являлася його мати ОСОБА_4, яка фактично прийняла спадщину, оскільки проживала з нею, але не оформила своїх спадкових прав і померла 15 березня 2008 року. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину в Білоцерківській районній державній нотаріальній конторі Київської області позивач не має можливості, оскільки для оформлення спадкового майна необхідно встановити факт родинних відносин між померлою ОСОБА_3 та померлою ОСОБА_4, так як у свідоцтві про народження його матері неправильно записане імя бабусі - «Марфа», замість правильного «Марія», а тому просив суд встановити факт, що ОСОБА_3, яка померла 11 травня 1981 року, являється матірю померлої 15 березня 2008 року ОСОБА_4, та його рідною бабою, а також визнати за ним право власності на 3/4 частини житлового будинку № 9 по вул. Надрічній в с. Чупира Білоцерківського району Київської області.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проти задоволення позову заперечував.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_3, яка 11.05.1981 року померла. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку № 9 по вул. Надрічній в с. Чупира Білоцерківського району Київської області. Даний факт підтверджується копією спадкової справи після смерті ОСОБА_4, довідкою Чупирянської сільської ради від 30.03.2016 року №02-33-459, а також цей факт ствердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які являються близькими родичами сторін по справі і знають родове дерево останніх.

Як встановлено в судовому засіданні, спадкоємицею першої черги по закону після смерті бабусі позивача являлася його мати ОСОБА_4, яка проживала з бабусею та фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав і померла 15 березня 2008 року. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину в Білоцерківській районній державній нотаріальній конторі Київської області позивач не має можливості, оскільки для оформлення спадкового майна необхідно встановити факт родинних відносин між померлою ОСОБА_3 та померлою ОСОБА_4, так як у свідоцтві про народження його матері, неправильно записано імя її матері «Марфа», замість правильного «Марія». Помилка при оформленні свідоцтва про народження ОСОБА_3 / ОСОБА_4 / ОСОБА_7 виникла через неуважність органу, який його видав.

Встановлення факту родинних відносин необхідно позивачу для оформлення спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

По справі було встановлено, що державним нотаріусом ОСОБА_8 було відмовлено ОСОБА_1 в оформленні спадкових справ та видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 9 по вул. Надрічній в с. Чупира Білоцерківського району Київської області, після померлої 15.03.2008 року ОСОБА_4, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок та відсутні докази родинних стосунків між спадкодавцем та спадкоємцем.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків / спадщини/ від фізичної особи, яка померла / спадкодавця/, до інших осіб / спадкоємців/.

Згідно ст.1218 ЦК україни до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст..1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, подружжя, батьки .

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Такі ж норми знайшли своє відображення у ЦК УРСР/ в редакції 1963 р./, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно ст.537 ЦК Української РСР в ред.1963 р. частина майна, що залишилася не заповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу.

Статтею 529 ЦК Української РСР в ред..1963 р. було визначено коло спадкоємців за законом першої черги діти, дружина і батьки померлого.

Згідно ст.548 ЦК Української РСР в ред..1963р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

А відповідно до ст.549 ЦК Української РСР в ред..1963 р. дії , що свідчать про прийняття спадщини :

1/ якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном ;

2/ якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до діючих станом на момент відкриття спадщини рекомендацій, викладених в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР № 4 від 24.06.1983р. « Про практику розгляду судами України справ про спадкування», якщо у передбачений ст.549 ЦК Української РСР шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. « Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

По справі було встановлено, що 11.05.1981 р. померла бабуся позивача ОСОБА_3, яка за життя заповіту не залишила, але після якої залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку № 9 по вул. Надрічній в с. Чупира Білоцерківського району Київської області.

Також встановлено, що 15.03.2008 р. померла мати позивача ОСОБА_4, яка була спадкоємицею першої черги по закону після смерті ОСОБА_3, яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ.

Згідно довідки № 02-33-869 від 02.12.2015 року виданої виконкомом Чупирянської сільської ради про те, що згідно з обліковою інформацією: ОСОБА_4 прийняла спадщину на протязі 6 місяців з дня смерті спадкодавця, а саме: сплачувала страхові платежі в травні місяці 1981 року, обробляла земельну ділянку з квітня по вересень 1981 року, робила поточний ремонт житлового будинку з березня по травень 1981 року.

Згідно листа № 02-14-159 від 09.12.2015 року Чупирянської сільської ради вбачається, що згідно записів в господарській книзі сільської ради № 0374-3 житловий будинок № 9 по вул. Надрічній в с. Чупира належить померлій ОСОБА_3

Постановою від 23.03.2016 р. державний нотаріус Білоцеркіської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_8 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 9 по вул. Надрічній в с. Чупира у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок.

З довідки, виданої № 02-14-159 від 09.12.2015 року Чупирянської сільської ради, судом встановлено, що згідно записів в господарській книзі сільської ради № 0374-3, житловий будинок № 9 по вул. Надрічній в с. Чупира Білоцерківського району належав ОСОБА_3. Згідно довідки № 02-33-869 від 02.12.2015 року виданої виконкомом Чупирянської сільської ради, ОСОБА_3 до дня смерті проживала в цьому будинку і була за цією адресою зареєстрована.

Оскільки, судом встановлено, що будинок № 9 по вул. Надрічній в с. Чупира Білоцерківського району був побудований у 1962-1969 роках, застосуванню підлягають правові норми щодо набуття права власності на нерухоме майно, які діяли на той час, а саме, Цивільний кодекс УРСР в редакції 1963 р.

Згідно ст.120 ЦК УРСР 1963 р./ до внесення змін згідно Закону України « Про власність» від 06.01.1994р./ колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок. продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу.

Таким чином, суд вважає, що померла ОСОБА_3 набула у власність житловий будинок під № 9 по вул. Надрічній в с. Чупира Білоцерківського району відповідно до законодавства, яке діяло на час його забудови. А тому позивач ОСОБА_1, як спадкоємець за законом за правом представлення, передбаченого ст. 1266 ЦК України в ред. 2004 р., а також в порядку ст.ст. 1273-1275 ЦК України в ред. 2004 р. після фактичного прийняття спадщини ОСОБА_4, набув право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_3

А тому за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на 3/4 частини житлового будинку в порядку спадкування за правом представлення після смерті бабусі ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 р., ст.ст. 1216, 1218, 1266, 1273, 1274, 1275 ЦК України; ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 209-218, 256-259, 294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, яка померла 11 травня 1981 року, являється матірю померлої 15 березня 2008 року ОСОБА_4, та рідною бабою ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини житлового будинку № 9 по вул. Надрічній в с. Чупира Білоцерківського району Київської області, в порядку спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_9