Провадження № 2/638/4779/16
16 грудня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді Грищенко І.О.,
при секретарі Самогньозд О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
02.09.2016 року позивач, в особі ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просив стягнути на його користь з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором, в розмірі 251592,52 грн., а також судові витрати.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.12.2011 року задоволено позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк". Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" суму заборгованості за кредитним договором, в розмірі 91987, 04 грн. Таким чином, з вирахуванням зазначеної суми, станом на день звернення з позовом до суду сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 251 592,52 грн.

Уповноважений представник позивача ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності, на судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглядати у відсутність представника. В разі неявки на судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про причину неявки не повідомив, про день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовою рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Доказів, що підтверджують поважність причини неявки, не представив. Представника, який би діяв від його імені, до суду не направив. Заяви про перенесення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутністю, не надав. Оскільки з причини неявки відповідача неодноразово відкладалися судові засідання, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи у відповідності до вимог ст. 191 ЦПК України, відсутні та продовжує розгляд справи за відсутністю відповідача. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом справи встановлено, що 18.07.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір № № DN81AR03110193, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 62250,16 грн. із сплатою відсотків у розмірі 9,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.07.2012 року.

Позивачем зобовязання за договором виконано, видано відповідачу кредит.

Відповідач, у свою чергу, належним чином договір не виконав, у звязку із чим, станом на 15.07.2016 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 343579,56 грн., з яких:

-40528,58 грн. заборгованість за кредитом;

-55750,56 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом;

-8181,01 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;

-239119,41 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.12.2011 року задоволено

позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк". Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" суму заборгованості за кредитним договором, в розмірі 91987, 04 грн.

Таким чином, з вирахуванням зазначеної суми, станом на день звернення з позовом

до суду сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 251 592,52 грн.

На неодноразові письмові вимоги позивача погасити заборгованість, відповідач не відреагував.

Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 527 ЦК України, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

З вимог ч.2 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав зобовязання і не сплатив своєчасно суму заборгованості за кредитним договором, тому вбачаються підстави для стягнення з нього на користь позивача вищезазначеної суми заборгованості.

Судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду та підтверджений документально, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3,4,11,57-60, 88, 169, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 527, 530, 611, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ПАТ комерційний банк ПриватБанк - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором № DN81AR03110193 від 18.07.2007 року у розмірі 251 592,52 (двісті пятдесят одна тисяча пятсот девяносто дві грн. 52 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ПАТ комерційний банк ПриватБанк, судовий збір в розмірі 3773 (три тисячі сімсот сімдесят три) грн. 89 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем в палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Відповідачем заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у разі відмови судом 1 інстанції у задоволенні його заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя: І.О.Грищенко