Справа № 308/8277/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за первісним позовом Ужгородської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_1 сільської ради до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 сільської ради Ужгородського району про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Ужгородська міжрайонна прокуратура звернувся до суду інтересах держави в особі ОСОБА_1 сільської ради із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

За ухвалою від 23.07.2015 судом було відкрито провадження у цивільній справі за вищезазначеною позовною заявою та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

В подальшому, згідно ухвали від 29.01.2016 року, судом було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 сільської ради Ужгородського району про визнання договору недійсним.

За ухвалою від 02.12.2016 року судом було прийнято до розгляду заяви ОСОБА_1 сільської ради від 17.12.2015 року та від 22.07.2016 року про збільшення розміру позовних вимог та розглянути по суті збільшені позовні вимоги позивача ОСОБА_1 сільської ради про стягнення заборгованості у розмірі 8 176,62 грн., яка складається з: 5 069,36 грн. основна сума заборгованості, 874,91 грн. втрати від інфляції, 169,52 грн. проценти за користування коштами; 2 062,83 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязання.

Представником позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 01.12.2016 року було подане до суду клопотання про закриття провадження у звязку з відмовою від позову у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

02.12.2016 року представником позивача ОСОБА_1 сільської ради Ужгородського району Закарпатської області була подана до суду заява про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України у звязку з відмовою позивача від позову, оскільки відповідачем було повністю сплачено суму боргу у розмірі 8 176,62 грн., яка була предметом позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Що стосується зустрічного позову, то оскільки відповідач повністю сплатив суму боргу з урахуванням розміру збільшених позовних вимог, тобто фактично визнав умови спірного договору, його заява про закриття провадження за зустрічним позовом є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо основного позову, судом встановлено, що з урахуванням заяв від 17.12.205 року та від 22.07.2016 року про збільшення розміру позовних вимог позивач просив суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 сільської ради Ужгородського району суму боргу у розмірі 8 176,62 грн., яка складається з: 5 069,36 грн. основна сума заборгованості, 874,91 грн. втрати від інфляції, 169,52 грн. проценти за користування коштами; 2 062,83 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязання.

До заяви про закриття провадження у справі додані докази сплати заборгованості у повному обсязі, а саме: квитанція від 20.09.2016 року № 1874/з1 на суму 6 447,36 грн., квитанція від 30.11.2016 року № НОМЕР_1 на суму 1 729,26 грн., що разом складає 8 176,62 грн.

Слід зазначити, що позов до суду був поданий Ужгородською міжрайонною прокуратурою Закарпатської області в інтересах держави в особі ОСОБА_1 сільської ради. При цьому процесуальне становище органів прокуратури та їх права визначені ст. 45, 46 ЦПК України.

Так відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Проте, згідно ч. 1, 4 ст. 46 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до статті 45 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду. Відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті.

За заявою від 02.12.2016 року прокурор зазначив, що проти закриття провадження у цій справі не заперечує.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позивач обґрунтовано не підтримує позовні вимоги, оскільки на цей час повністю відсутній предмет спору, що виключає провадження у цій справі, прокурор не заперечує проти закриття провадження за цим позовом, тому суд дійшов висновку про необхідність задовольнити зазначену заяву та закрити провадження у справі за первісним позовом.

Що ж стосується сплаченого судового збору сторонами у справі суд зазначає наступне.

Прокурором при зверненні до суду судовий збір не сплачувався.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції за станом на 10.07.2015, яка діяла на дату звернення до суду з відповідним позовом, від сплати судового збору були звільнені органи прокуратури - при здійсненні своїх повноважень.

У подальшому, позивачем ОСОБА_1 сільською радою при зверненні до суду із заявою від 17.12.2015 року про збільшення позовних вимог, яка була прийнята судом до розгляду за ухвалою від 02.12.2016 року, був сплачений судовий збір у розмірі 1 218,00 грн. за платіжним дорученням від 16.12.2015 року № 214, а при зверненні до суду із заявою від 22.07.2016 року про збільшення позовних вимог, яка була прийнята судом до розгляду за ухвалою від 02.12.2016 року, був сплачений судовий збір у розмірі 160,00 грн. за платіжним дорученням від 19.07.2016 року № 102, оскільки позивач не був звільнений від сплати судового збору за Законом України «Про судовий збір».

Позивачем остаточно заявлено до стягнення вимоги у сумі 8 176,62 грн., при цьому сплачено судовий збір у загальній сумі 1 378,00 грн., що відповідає пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Як зазначено у п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Проте, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача.

Судом встановлено, що відповідачем сплачено всю суму боргу після відкриття провадження у цій справі, тобто позивач відмовився від позову унаслідок повного задоволення його вимог відповідачем, відтак слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати із сплати судового збору у розмірі 1 378,00 грн.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 45, 46, 89, 206, 210, 293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі № 308/8277/15-ц в частині зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 сільської ради Ужгородського району про визнання договору недійсним.

Закрити провадження у справі № 308/8277/15-ц за первісним позовом Ужгородської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_1 сільської ради до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Ужгород, вул. Шумна, 24/13, ідентифікаційний номер суду невідомий, на користь Сорожницької сільської ради, Ужгородський район, с. Сторожниця, вул. Шевченка, 8, ідентифікаційний код 22114785, витрати із сплати судового збору у розмірі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.).

Розяснити сторонам, що відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4