Справа пр. №2/756/5450/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Великохацької В.В.

при секретарі - Приходько І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про визнання права власності та витребування майна від добросовісного набувача, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про витребування нерухомого майна з незаконного володіння.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що за договорами купівлі-продажу №921 та №922 від 26.08.2016 року він придбав у ОСОБА_3 котедж АДРЕСА_1

Як стверджував позивач, згадане нерухоме майно належало ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Позивач вказав, що ОСОБА_3 набула право власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31077214 від 25.08.2016 року, прийнятого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 Підставою виникнення права власності у ОСОБА_3 було рішення Апеляційного суду Харківської області від 01.08.2016 року у справі №641/9346/16-ц.

Як стверджував ОСОБА_2, попереднім до ОСОБА_3 власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, був ОСОБА_1

ОСОБА_2 зазначив, що з часу набуття (державної реєстрації) ним права власності на згадане нерухоме майно відповідач перешкоджає позивачу користуватись належним йому на праві власності майном, стверджуючи, що дане нерухоме майно належить саме йому на праві приватної власності.

З цих підстав ОСОБА_2 просив суд витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 належне позивачу на праві власності нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

До початку розгляду справи по суті ОСОБА_1 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про визнання права власності та витребування майна від добросовісного набувача, мотивуючи це тим, що поданням первісного позову ОСОБА_2 намагається узаконити викрадення, незаконне позбавлення права власності на предмет позову, що насправді належить ОСОБА_1

Як стверджував позивач за зустрічним позовом, наказом Головного управління житлового забезпечення від 16.12.2004 року №2366-С/ЖБ було видано свідоцтво право власності від 27.12.2004 року (серія НОМЕР_3), яке посвідчує, що котедж №8 площею 359 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 Право власності на підставі зазначеного свідоцтва було зареєстровано КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" 30.12.2014 року за реєстровим №44293. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач довідався, що 26.08.2016 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. були посвідчені два договори купівлі-продажу: 1) серії та номер 921 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31110255 від 26.08.2016 року) про відчуження ? частини котеджу; 2) серії та номер 922 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31110798 від 26.08.2016 року) про відчуження ? частини котеджу, відповідно до яких право власності на котедж №8, загальною площею 359 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1, перейшло до ОСОБА_2

Як стало відомо ОСОБА_1, ОСОБА_2 уклав зазначені вище договори купівлі-продажу з ОСОБА_3, яка, в свою чергу, нібито набула право власності на котедж №8, загальною площею 359 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1, на підставі рішення апеляційного суду Харківської області від 01.08.2016 року у справі №641/9346/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності.

ОСОБА_1 вказав, що згадане рішення Апеляційного суду Харківської області від 01.08.2016 року у справі №641/9346/16-ц є підробленим. Позивач зазначив, що станом на дату подання позову у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні ухвали, рішення, постанови або окремі думки по справі №641/9346/16-ц. Крім того, справа №641/9346/16-ц відсутня також при пошуку на офіційному веб-порталі "Судова влада України" у розділі "Інформація щодо стадій розгляду судових справ".

Також на письмове звернення позивача Апеляційний суд Харківської області листом від 29.08.2016 року №08-08/4/02-04/16 повідомив, що в провадженні суду справа №641/9346/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності не перебувала, а тому відповідно рішення Апеляційним судом Харківської області від 01.08.2016 року у справі №641/9346/16-ц не приймалось. Окрім цього, в Апеляційному суді Харківської області не міститься жодної інформації щодо справи №641/9346/16-ц, в тому числі сторін справи та предмету спору.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_1 просив суд на підставі ст.ст.386, 388 ЦК України визнати за ним право власності на котедж №8, загальною площею 359 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1, витребувати вказане нерухоме майно з володіння ОСОБА_2; визнати недійсним та скасувати запис про іпотеку №16320066, здійснений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В., щодо державної реєстрації іпотеки котеджу №8, загальною площею 359 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1; визнати недійсним та скасувати запис про обтяження №16320141, здійснений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В., щодо державної реєстрації обтяження (заборони) на нерухоме майно - котедж №8, загальною площею 359 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.12.2016 року первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування нерухомого майна з незаконного володіння було залишено без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Таким чином, в провадженні Оболонського районного суду м. Києва залишився зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про визнання права власності та витребування майна від добросовісного набувача.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з'явився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Залучена судом до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління житлового забезпечення від 16.12.2004 року №2366-С/ЖБ видано свідоцтво про право власності від 27.12.2004 року серії НОМЕР_3, згідно якого котедж №8 загальною площею 359 кв.м , який розташований в АДРЕСА_1, дійсно належить ОСОБА_1 на праві приватної власності (а.с.65). Право власності на підставі зазначеного свідоцтва було зареєстровано КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" 30.12.2014 року за реєстровим №44293.

З матеріалів справи вбачається, що за договорами купівлі-продажу від 26.08.2016 року серії та номер 921 та 922, посвідченими приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., ОСОБА_2 (покупець) придбав у ОСОБА_3 (продавець) котедж АДРЕСА_1 (а.с.66-68,70). Після укладення договору позивач зареєстрував право власності на вказане нерухоме майно (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31110798 та №31110255 від 26.08.2016 року).

Як стало відомо позивачу від відповідача, останній уклав зазначені вище договори купівлі-продажу з ОСОБА_3, яка нібито набула право власності на котедж №8, загальною площею 359 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1, на підставі рішення Апеляційного суду Харківської області від 01.08.2016 року у справі №641/9346/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності.

Листом Апеляційного суду Харківської області від 31.10.2016 року №П-320/16/24003 повідомлено, що згідно реєстраційних даних станом на 28.10.2016 року в провадження апеляційного суду Харківської області не надходила цивільна справа №641/9346/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок. Цивільні справи, відповідачем у яких є ОСОБА_1, в провадженні апеляційного суду Харківської області також не перебували (а.с.71 а).

Також згідно листа голови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.10.2016 року №03-09/6/5210/2016-Вих. Комінтернівський районний суд м. Харкова повідомив, що згідно КП "Д 3" цивільна справа №641/9346/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок Комінтернівським районним судом м. Харкова не розглядалась. Одночасно повідомлено, що згідно КП "Д 3" цивільні справи за участю ОСОБА_1 в суді не розглядались (а.с.72).

Таким чином, суд приймає до уваги пояснення, надані представником позивача у судовому засіданні, оскільки вони є логічними, послідовними та кореспондуються з зібраними у справі доказами.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За приписами п.2 ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння.

Судом встановлено, що відповідач набув у власність спірне майно, яке нібито належало ОСОБА_3 на підставі неіснуючого рішення апеляційного суду Харківської області від 01.08.2016 року у справі №641/9346/16-ц.

За положеннями ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

П.3 ч.1 ст.388 ЦК України визначено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Згідно з нормою ч.5 ст.12 ЦК України добросовісність набувача презюмується. Якщо набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна.

Ст.60 ЦПК України покладено на кожну із сторін обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Оскільки позивачем та його представником не доведено, що ОСОБА_2, набувач майна за договорами купівлі-продажу від 26.08.2016 року, знав чи міг знати про наявність перешкод для укладення вказаних договорів, в тому числі й те, що продавець ОСОБА_3 не мала права відчужувати котедж АДРЕСА_1, суд вважає ОСОБА_2 добросовісним набувачем спірного нерухомого майна.

Зважаючи на те, що котедж АДРЕСА_1 вибув з володіння його власника ОСОБА_1 не з його волі, суд приходить до висновку про необхідність витребувати його на користь позивача у добросовісного набувача ОСОБА_2

Також суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності на котедж №8, загальною площею 359 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання недійсним та скасування запису про іпотеку №16320066 та запису про обтяження №16320141, здійснені приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., щодо державної реєстрації іпотеки та щодо державної реєстрації обтяження (заборони) котеджу №8, загальною площею 359 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1, позаяк рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації.

Крім того, відповідач не уповноважений на вчинення вищевказаних дій, про які просить позивач у прохальній частині позову (скасування запису про іпотеку та запису про обтяження), оскільки в даному випадку не ним порушено права позивача.

У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 6890,00 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.12, 15, 16, 321, 387, 388 Цивільного кодексу України, та, керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про визнання права власності та витребування майна від добросовісного набувача - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на котедж №8, загальною площею 359 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Витребувати у ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) котедж №8, загальною площею 359 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у сумі 6890 (шість тисяч вісімсот дев'яносто) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Великохацька