Справа № 522/9615/15-ц
Провадження № 2-о/522/17/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Ільченко Н.А.,

при секретарі Довгань Ж.А.,

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2 військової освіти та науки Міністерства оборони, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, у якій просить встановити факт прирівнення вищої військової освіти (повна вища освіта) за дипломом серії УВ № 626624 від 22.06.1993 року, Військова академія імені ОСОБА_3 (м.Москва) 1990-1993 рік денна форма навчання ОСОБА_1 до вищої освіти освітнього ступеня магістра з 01 липня 2014 року.

В обґрунтування заяви заявник вказує, що йому необхідно встановити факт прирівнення вищої військової освіти (повна вища освіта) за дипломом серія УВ №626624, Військова академія ім. М.В. Фрунзе (м. Москва) 1990-1993 рік, денна форма навчання до вищої освіти ступеня магістра для виникнення і зміни особистих прав в сфері науки і освіти, відносно вищевказаного диплома з метою його працевлаштування на посадах, де вимагається наявність освіти за ступенем вищої освіти освітнього рівня «магістр», а також подальшої інтеграції в Європейський освітній простір.

Крім того, заявник у своїй заяві зазначає, що суть справи полягає в тому, що він успішно закінчив Військову академію ім. М.В. Фрунзе (м. Москва) денна форма навчання та отримав 22.06.1993 року диплом вищої освіти серія УВ №626624.

На підставі вимог розділу XV Прикінцеві та перехідні положення ст.. 2 п. 2 Закону України «Про вищу освіту» визначено, що вища освіта за освітньо - кваліфікаційним рівнем спеціаліста (повна вища освіта) після набрання чинності Законом прирівнюється до вищої освіти ступеня магістра.

Відповідно до змісту відповіді ОСОБА_2 військової освіти і науки Міністерства оборони України, як вказано у заяві, це свідчить про те, що його диплом вищої військової освіти 22.06.1993 року, серія УВ №626624 Військова академія ім. М.В. Фрунзе (м. Москва) 1990-1993 рік, денна форма навчання з 01.09.2014 року прирівнюється до кваліфікаційно - освітнього рівня «магістр».

Крім того, заявник зазначає, що йому стало відомо у серпні 2014 року, що на підставі вимог Закону України «Про вищу освіту», вища освіта за освітньо - кваліфікаційним рівнем спеціаліста (повна вища освіта) після набрання чинності Законом прирівнюється до вищої освіти ступеня магістра.

Після набрання чинності вищевказаним Законом України «Про вищу освіту» заявник звернувся до ОСОБА_2 військової освіти і науки Міністерства оборони України з листом про надання відповідних роз'яснень та отримав позитивну відповідь за вих.. №263/1/154 від 21.01.2015р., але, як зазначає заявник, ця відповідь з роз'ясненнями за своїм змістом носить лише загальний характер тлумачення окремої норми закону і не визначає конкретної особи якої це стосується, а саме: прізвища, ім'я та по батькові заявника і реквізитів прирівняного документу про вищу військову освіту - диплома серії УВ №626624, Військова академія ім. М.Ф. Фрунзе (повна вища освіта) 22.06.1993 року, ОСОБА_1

У цій відповіді, як зазначив заявник, не має конкретного речення про те, ІНФОРМАЦІЯ_1, прирівнюється до вищої освіти ступеня магістра.

Заявник звернувся до суду із заявою, у якій просив справу розглядати за його відсутності, вимоги підтримав, просив заяву задовольнити у повному обсязі.

Представник зацікавленої особи у судове засідання не зявився, про слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить зворотнє поштове повідомлення, причину своєї неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 7 Закону України «Про вищу освіту» документ про вишу освіту (науковий ступінь) видається особі, яка успішно виконала відповідну освітню (наукову) програму та пройшла атестацію.

Законом встановлюються такі види документів про вищу освіту (наукові ступені) за відповідними ступенями: диплом молодшого бакалавра; диплом бакалавра; диплом магістра; диплом доктора філософії; диплом доктора наук.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону, здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою відповідної освітньої (освітньо-професійної чи освітньо - наукової) або наукової програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти.

Відповідно, виділяються такі ступені вищої освіти: 1) молодший бакалавр; 2) бакалавр; 3) магістр; 4) доктор філософії; 5) доктор наук.

Документ про вищу освіту державного зразка видається вищим навчальним закладом тільки за акредитованою освітньою програмою. За неакредитованою освітньою програмою вищі навчальні заклади виготовляють і видають власні документи про вищу освіту у порядку та за зразком, що визначені вченою радою вищого навчального закладу. У разі здобуття особою вищої освіти за узгодженими між вищими навчальними закладами, у тому числі іноземними, освітніми програмами вищі навчальні заклади мають право виготовляти та видавати спільні дипломи за зразком, визначеним спільним рішенням учених рад таких вищих навчальних закладів.

Згідно вимог розділу XV Прикінцеві та перехідні положення ст.. 2 п. 2 Закону України «Про вищу освіту» визначено, що вища освіта за освітньо - кваліфікаційним рівнем спеціаліста (повна вища освіта) після набрання чинності Законом прирівнюється до вищої освіти ступеня магістра.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 листопада 1997 р. № 1260 «Про документи про вищу освіту та вчені звання», документи про вищу освіту та вчені звання, видані раніше уповноваженими закладами освіти та органами виконавчої влади, є дійсними й обміну не підлягають.

Дублікати Карток Документів видаються в разі їх утрати, а також пошкодження, які призвели до порушення їх цілісності чи до знищення всіх або більшості реквізитів, відсутність яких унеможливлює встановлення власника Документа. У разі, якщо первинний Документ містив помилку в прізвищі, імені, по батькові власника, дублікат Картки виконується з урахуванням необхідних змін.

Згідно до зразків документів про освіту, затверджених Постановою КМУ від 12.11.1997 № 1260, здійснення будь-яких уточнюючих записів не передбачено.

Згідно з рекомендаціями, наданими у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 (зі змінами, внесеними постановою Пленуму від 25 травня 1998 р., ) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», та витягу Пленуму Верховного Суду України від 19.06.2013 року «Про практику про встановлення юридичних фактів» чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у статті 256 ЦПК України і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту батьківства, володіння будинком на праві власності тощо.

Судом установлено, що у 1993 році ОСОБА_1 успішно закінчив Військову академію ім.. ОСОБА_3 (м.Москва) денна форма навчання і 22.06.1993 року отримав диплом вищої військової освіти.

ОСОБА_1 звернувся з заявою до Міністерства про надання відповідних розяснень стосовно диплому вищої військової освіти, а саме диплома про закінчення Військової академії імені ОСОБА_3 (м. Москва) від 22.06.1993 УВ № 626624.

ОСОБА_2 військової освіти та науки Міністерства оборони України від 21.05.2015 № 263/1/154 надало відповідь на звернення ОСОБА_1, в якому зазначено, що відповідно до Закону України «Про вишу освіту», диплом, який ОСОБА_1 отримав після закінчення Військової академії імені ОСОБА_3, прирівнюється до вищої освіти ступеня магістра.

ОСОБА_1 отримав диплом серія УВ №626624, Військова академія ім. М.В. Фрунзе (м. Москва) у 1990-1993 рік, в іншій державі, а тому, процедура підтвердження відповідності рівня освіти, отриманої в іншій країні, для роботи чи навчання в Україні вирішується відповідно до положень наказу Міністерства освіти і науки України від 05.05.2015 року №504, оскільки нострифікація документів про освіту здійснюється у Міністерстві освіти України. Процедура підтвердження має на меті забезпечити права громадян, що здобули освіту в іноземних державах, на продовження освіти та професійної діяльності в Україні і здійснюється в індивідуальному порядку.

Згідно порядку визнання здобутих в іноземних вищих закладах ступенів вищої освіти затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України 05.05.2015 № 504, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 травня 2015 р. за № 614/27059 встановлено процедуру визнання в Україні здобутих в іноземних вищих навчальних закладах ступенів вищої освіти та/або пройдених періодів навчання з метою забезпечення права громадян, які здобули вищу освіту або пройшли певний період навчання у навчальних закладах інших держав, на продовження навчання та/або провадження професійної діяльності відповідно до законодавства України.

Згідно зазначеного порядку визнання здійснюється за заявою особи, поданою до компетентного органу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не звертався до компетентного органу з відповідною заявою.

Виходячи з наведеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2 військової освіти та науки Міністерства оборони, про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.А. Ільченко