Справа №701/1269/16-ц
Провадження №2/701/545/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -ОСОБА_1.
за участі секретаря -ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_3 до Березівсьої сільської ради с. Березівка Маньківського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 11 травня 1997 року в с. Березівка, Маньківського району, Черкаської області у віці 77 років померла ОСОБА_4, про що 12.05.1997р. в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 054048, виданим 12.05.1997р. Березівською сільською радою Маньківського району Черкаської області. Довідка Березівської сільської ради Маньківського району, Черкаської області від 10.05.2016 р. № 91, надана позивачці підтверджує, що вона дійсно за власні кошти провела похорони гр. ОСОБА_4, яка померла в с. Березівка Маньківського району Черкаської області 11.05.1997 року. Довідка Березівської сільської ради Маньківського району, Черкаської області від 16.05.2016р. № 95, надана позивачці підтверджує, що 11 травня 1997 року в с. Березівка, Маньківського району, Черкаської області померла ОСОБА_4, а/з №4 від 12.05.1997р., яка проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. Також даною довідкою підтверджується, що ОСОБА_4, фактично проживала разом з позивачкою спільно і постійно однією сімєю з січня 1992 року, разом вели спільне господарство. Позивачка доглядала ОСОБА_4, здійснила поховання спадкодавця за власні кошти, приймала матеріально участь у проведенні обрядових поминальних обідів. На протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця ОСОБА_4, в управління спадковим майном вступила позивачка, яка в червні 1997 року провела ремонт будинку спадкодавця, провела городні та прибиральні роботи на присадибній земельній ділянці, вступила у володіння господарськими інструментами. Заповіт від імені ОСОБА_4, виконавчим комітетом Березівської сільської ради Маньківського району Черкаської області не посвідчувався. Позиваці стало відомо, що за життя ОСОБА_4, набула право на отримання земельної частки (паю), та на її імя було видано сертифікат серії на право на земельну частку (пай). Представник позивачки звернувся до відділу Держгеокадастру у Маньківському районі із заявою про надання інформації щодо того, чи видавався на імя ОСОБА_4, сертифікат на право на земельну частку (пай). Листом від 24.05.2016р. за № 31-28-0.2-1274/15-16 відділом Держгеокадастру у Маньківському районі повідомлено, що згідно записів в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видаються громадянам з колективної та інших форм власності, на імя ОСОБА_4, зареєстровано за №350 та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 2,76 умовних кадастрових гектара в адміністративних межах Березівської сільської ради від 20.08.1995 року серія ЧР № 046376. Проте, що дійсно видавався такий сертифікат, підтверджується також записами книги видачі сертифікатів, при цьому оригінал правовстановлюючого документа відсутній. У звязку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа було здійснено публікацію оголошення в газеті «Маньківська новини» про втрату сертифіката на право на земельну частку (пай), виданого на імя ОСОБА_4 За наявності обставин відсутності оригінала правовстановлюючого документа позивачка позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, на яку вона має право як спадкоємець четвертої черги за законом, що змусило позивачку звернутися з відповідним позовом до суду.

Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, але надали суду письмову заяву згідно якої підтримують позовні вимоги та просять суд розглянути справу у їх відсутності.

Представник Березівсьої сільської ради в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнав та просить справу слухати у його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 376, 1268, 1270 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 11 травня 1997 року в с. Березівка, Маньківського району, Черкаської області у віці 77 років померла ОСОБА_4, про що 12.05.1997р. в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 054048, виданим 12.05.1997р. Березівською сільською радою Маньківського району Черкаської області. Довідка Березівської сільської ради Маньківського району, Черкаської області від 10.05.2016 р. № 91, надана позивачці підтверджує, що вона дійсно за власні кошти провела похорони гр. ОСОБА_4, яка померла в с. Березівка Маньківського району Черкаської області 11.05.1997 року. Довідка Березівської сільської ради Маньківського району, Черкаської області від 16.05.2016р. № 95, надана позивачці підтверджує, що 11 травня 1997 року в с. Березівка, Маньківського району, Черкаської області померла ОСОБА_4, а/з №4 від 12.05.1997р., яка проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. Також даною довідкою підтверджується, що ОСОБА_4, фактично проживала разом з позивачкою спільно і постійно однією сімєю з січня 1992 року, разом вели спільне господарство. Позивачка доглядала ОСОБА_4, здійснила поховання спадкодавця за власні кошти, приймала матеріально участь у проведенні обрядових поминальних обідів. На протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця ОСОБА_4, в управління спадковим майном вступила позивачка, яка в червні 1997 року провела ремонт будинку спадкодавця, провела городні та прибиральні роботи на присадибній земельній ділянці, вступила у володіння господарськими інструментами. Заповіт від імені ОСОБА_4, виконавчим комітетом Березівської сільської ради Маньківського району Черкаської області не посвідчувався. Позиваці стало відомо, що за життя ОСОБА_4, набула право на отримання земельної частки (паю), та на її імя було видано сертифікат серії на право на земельну частку (пай). Представник позивачки звернувся до відділу Держгеокадастру у Маньківському районі із заявою про надання інформації щодо того, чи видавався на імя ОСОБА_4, сертифікат на право на земельну частку (пай). Листом від 24.05.2016р. за № 31-28-0.2-1274/15-16 відділом Держгеокадастру у Маньківському районі повідомлено, що згідно записів в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видаються громадянам з колективної та інших форм власності, на імя ОСОБА_4, зареєстровано за №350 та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 2,76 умовних кадастрових гектара в адміністративних межах Березівської сільської ради від 20.08.1995 року серія ЧР № 046376. Проте, що дійсно видавався такий сертифікат, підтверджується також записами книги видачі сертифікатів, при цьому оригінал правовстановлюючого документа відсутній. У звязку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа було здійснено публікацію оголошення в газеті «Маньківська новини» про втрату сертифіката на право на земельну частку (пай), виданого на імя ОСОБА_4 За наявності обставин відсутності оригінала правовстановлюючого документа позивачка позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, на яку вона має право як спадкоємець четвертої черги за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР від 18.07.1963р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР від 18.07.1963р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР від 18.07.1963р., вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Статтею 16 Цивільного Кодексу України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. 319 Цивільного кодексу України визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В даному випадку, відповідно до закону спадщина належить позивачці з часу відкриття спадщини. Як спадкоємець, позивачка має право на набуття майна у власність в порядку спадкування, зобовязана утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте не може цього робити у звязку з відсутністю документа, який засвідчує право власності та відсутністю можливості його отримати у звязку із смертю спадкодавця, тому позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 58-60, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 322, 328, 376, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст. 553, 548, 549 ЦК УРСР суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати право власності за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 11.05.1997р. в селі Березівка, Маньківського району, Черкаської області на земельну частку (пай), площею 2,76 в умовних кадастрових гектарах в адміністративних межах Березівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, належну покійній згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 046376 від 20.08.1995р.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі десяти днів.

СуддяОСОБА_1