Справа № 755/8193/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н. О.

при секретарі Іова О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» про визнання недійсним окремих пунктів кредитного договору,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» про визнання недійсним окремих пунктів кредитного договору посилаючись на те, що 01.06.2007 року між ним та ПАТ ,,Європейський газовий банк»було укладено кредитний договір № 28-010607, відповідно до якого було надано кредит у розмірі 37500 доларів США. Свої вимоги позивач обґрунтовує необхідністю визнання недійсними пункту 3.1, 8.2 кредитного договору № 28-010607 від 01.06.2007 року в редакції внесених до нього змін договором про внесення змін до кредитного договору від 29.04.2011 року; пункту 8.2, 3.5 кредитного договору № 28-010607 від 01.06.2007 року та внесених до нього змін договором про внесення змін до кредитного договору від 23.05.2012 року, оскільки договорами про внесення змін до основного кредитного договору було внесено зміни до неіснуючих пунктів договору, що суперечить вимогам Закону України ,,Про захист прав споживачів". Також зазначає, що було встановлено підвищення процентної ставки за користування кредитом у два рази: з 17 % річних - до 34 % річних, що є несправедливим. Тому просить визнати вказані пункти договору недійсними.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує з підстав зазначених в письмових запереченнях, зокрема просить застосувати позовну давність.

Суд, вислухавши пояснення позивача, думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, 01 червня 2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ »Європейський газовий банк»було укладено кредитний договір № 28-010607, відповідно до якого позивачу було надано кредит у розмірі 37500 доларів США (а.с.4-5).

29 квітня 2011 року та 23 травня 2012 року договорами «Про внесення змін до кредитного договору» було внесено зміни до кредитного договору № 28-010607 від 01 червня 2007 рокудо пунктів договору, а саме: пункту 3.1, 8.2 та пункту 3.5, 8.2 (а.с.10,12).

Частиною 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 2 ст. 642 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних умов договору (відвантажила товари, надала послугу, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ст.ст. 11,18 ЗУ «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовується положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнано недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Договором про внесення змін до кредитного договору від 29.04.11 передбачено внесення змін до п. 3.1. основного договору від 01.06.2007 року щодо зобов'язань позичальника, однак п. 3.1. основного договору стосується розділу щодо зобов'язань банку.

Вказаними змінами до п. 3.1. договору, встановлено підвищення процентної ставки за користування кредитом до 34 % річних.

Вказана умова суперечить положенням ст.ст. 11,18 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Договором про внесення змін до кредитного договору від 29.04.11 передбачено внесення змін до пункту 8.2. основного договору від 01.06.07.

Як вбачається зі змісту кредитного договору № 28-010607 від 01.06.07, додаткових угод до нього від 03.07.2007, 30.05.2008, вказаного пункту 8.2., до якого вносились зміни, не існує.

Договором про внесення змін до кредитного договору від 23.05.12 передбачено внесення змін до п. 3.5. основного договору від 01.06.07. Вказаного п. 3.5. в договорі не існує.

Договором про внесення змін до кредитного договору від 23.05.12 передбачено внесення ряду змін до п.п. 3.1., 8.2.,3.5. Як вбачається з вищенаведеного, вказаних пункті в не існує в кредитному договору від 01.06.2007.

Даний факт представник відповідача не оспорює.

Таким чином, вказані дії відповідача призвели до порушення положень ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів».

В той же час, слід зазначити наступне.

Позивач ставить вимоги про недійсність пункту 3.1, 8.2 кредитного договору № 28-010607 від 01.06.2007 року в редакції внесених до нього змін договором про внесення змін до кредитного договору від 29.04.2011 року; пункту 8.2, 3.5 кредитного договору № 28-010607 від 01.06.2007 року та внесених до нього змін договором про внесення змін до кредитного договору від 23.05.2012 року.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки.

За загальним правилом (ч.1 ст. 261 Цивільного кодексу України) перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи вищевказані положення ЦК України, строк позовної давності у позивача сплив 29.04.2014 року та 23.05.2015 року відповідно. З позовом ОСОБА_1 звернувся 18.05.2016 року, тобто з пропуском трирічного строку на звернення до суду. В той же час, позивачем не було заявлено клопотання про його поновлення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні позов слід відмовити у зв'язку з пропуском позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 203, 208, 215, 257, 261, 639, 639, 642, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 10,11, 58, 60, 88, 208, 212-215, 218, ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» про визнання недійсним окремих пунктів кредитного договору відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його оголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.О. Яровенко