Ухвала

іменем україни

21 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення апеляційного суду Львівської області від

19 жовтня 2015 року,

встановила:

У листопаді 2014 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що за умовами кредитного договору від 27 липня 2007 року, укладеного між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (назву змінено на ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3, останній отримав кредит у розмірі 42 800 доларів США на умовах, визначених договором, строком повернення не пізніше 25 червня 2028 року. Виконання умов кредитного договору забезпечено договором поруки, укладеним того ж дня між позивачем та ОСОБА_4, за умовами якого остання зобов'язалася відповідати в повному обсязі за виконання боржником ОСОБА_3 зобов'язань, що виникли з кредитного договору. З січня

2014 року ОСОБА_3 не здійснює своєчасне погашення платежів у повному обсязі, а ОСОБА_4, як поручитель, не забезпечила погашення кредиту.

Ураховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитом, що станом на 10 листопада 2014 року складає 32 719 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у сумі 1 573,08 грн та 2 917,63 грн пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26 червня

2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь

ПАТ «УкрСиббанк» 32 719 доларів США заборгованості за кредитним договором від 27 липня 2007 року та пеню у розмірі 4 490,71 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 19 жовтня

2015 року рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк»

32 719 доларів США заборгованості за кредитним договором від 27 липня 2007 року та пеню у розмірі 4 490,71 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови у стягненні заборгованості з

ОСОБА_4, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В іншій частині рішення апеляційного суду не оскаржується, тому не перевіряється судом касаційної інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог до поручителя

ОСОБА_4, апеляційний суд вважав, що порука є припиненою з підстав, передбачених ч. 1 ст. 559 ЦК України, оскільки мало місце підвищення процентної ставки без згоди поручителя, що призвело до збільшення обсягу його відповідальності.

Даний висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Апеляційним судом установлено, що 27 липня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (назву змінено на ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 42 800 доларів США, строком повернення не пізніше 25 червня 2028 року.

Пунктом 1.3 договору про надання споживчого кредиту передбачено, що за використання кредитними коштами у межах установленого строку кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 12,5% річних. Після закінчення 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому кредитним договором, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Також, сторони домовились, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої з обставин, передбачених договором.

На забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором, того ж дня між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, за яким остання зобов'язалися відповідати за виконання ОСОБА_3 зобов'язань за вказаним кредитним договором.

Згідно із п. п. 2.1, 3.1 договору поруки цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором. Кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується відповідальність поручителя.

Установлено, що ОСОБА_3 порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором , що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 10 листопада 2014 року склала 32 719 доларів США, з яких:

29 533,23 доларів США кредитна заборгованість, 3 185,77 доларів США заборгованості по процентах за користування кредитом, 1 573,08 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 2 917,63 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми порука припиняється за дії двох умов:внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання; ці зміни призвели, або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Зокрема, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; установлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Апеляційний суд провів аналіз наданого позивачем розрахунку заборгованості та встановив, що банк періодично без згоди поручителя збільшував розмір процентної ставки з 12, 5% до 25%, відповідні зміни до договору поруки за взаємною згодою кредитора і поручителя не вносились, банком порушено вимоги розділу 5 кредитного договору, яким передбачено порядок зміни процентної ставки.

Ураховуючи наведені обставини, суд апеляційної інстанції прийшов до правильного висновку про те, що відбулося збільшення обсягу відповідальності поручителя, що в силу положень ч. 1 ст. 559 ЦК України є підставою для припинення поруки.

Доводи касаційної скарги про стягнення кредитної заборгованості в розмірі без підвищення відсоткової ставки не ґрунтуються на законі.

Крім того, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідно до

ч. 4 ст. 559 ЦК України порука поручителя припинилась, так як строк дії договору поруки, укладеного між банком і ОСОБА_3 не встановлений, погашення кредиту здійснюється періодичними платежами згідно із графіком, а тому у позивача виникло право вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня останньої проплати платежу. Останній черговий платіж було внесено 25 грудня 2013 року, а вимоги боржнику та поручителю були направлені лише 7 жовтня 2014 року, тобто після спливу визначеного законом шестимісячного строку.

Однак посилання апеляційного суду на положення ч. 4 ст. 559 ЦК України як на підставу припинення поруки є безпідставними, оскільки пред'являючи у листопаді 2014 року позов, банк не пропустив шестимісячний строк, так як вимоги про повернення суми заборгованості на адресу як боржника так і поручителя були направлені 7 жовтня 2014 року що свідчить про дотримання позивачем строку пред'явлення позову до поручителя.

Проте неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального закону не призвело до неправильного вирішення справи про права та обов'язки сторін, тому воно не може бути підставою для скасування правильного по суті судового рішення.

За таких обставин результат розгляду апеляційним судом позову по суті відповідає вимогам закону і підстав для скасування рішення суду апеляційної інстанції не вбачається.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, під час розгляду справи судом не були порушені норми матеріального й процесуального права, а наведені в скарзі доводи висновок суду не спростовують, тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук

Судді:
В.С. Висоцька
М.К. Гримич

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська