печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5326/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого : судді Матійчук Г.О.,

при секретарі: Іванові Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАШ АВТО» про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом та просив визнати договір фінансового лізингу № 002711 від 11 грудня 2015 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «ВАШ АВТО» недійсним та стягнути на користь позивача кошти у сумі 198 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 грудня 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір фінансового лізингу, предметом якого є транспортний засіб FOTON. Договір не містить умов, які є кваліфікуючими ознаками саме договору фінансового лізингу та не є нотаріально посвідченим. В договорі та додатках до договору відсутні будь-які відомості про продавця товару. Договір та специфікація не містять інших індивідуальних ознак предмета лізингу. Зокрема, виду транспортного засобу, року випуску, об'єму двигуна, технічного стану. Крім того, лізингодавець наділений правами одностороннього розірвання договору без обов'язку компенсації сплачених коштів. На виконання умов договору позивачем здійснено авансовий платіж на користь ТОВ «ВАШ АВТО» в загальному розмірі 198 000 грн., який підлягає поверненню. Позивач вважає договір таким, що не відповідає загальним вимогам до правочинів, які встановленні ст. 203 ЦК України.

Представники позивача подали до суду заяву, в якій просили розглядати справу без їх участі та зазначили, що позовні вимоги позивач підтримують в повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 грудня 2015 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВАШ АВТО» укладено договір №002711 фінансового лізингу, предметом якого є транспортний засіб Foton FT 474, тип КПП - механічний, привід 4х4.

Згідно п. 8.2 вказаного договору вартість предмета лізингу становить 13 043,48 доларів США, що еквівалентно 330 000 грн.

На виконання умов договору ОСОБА_1 здійснив авансовий платіж на рахунок ТОВ «ВАШ АВТО» в розмірі 198 000 грн. що підтверджується квитанцією ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 11 грудня 2015 (100 000 грн.) та квитанцією КП «ПриватБанк» від 28 грудня 2015 (98 000 грн.).

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, які виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою зазначений договір є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Згідно ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 16 грудня 2015 року (справа №6-2766цс15).

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Оскільки договір фінансового лізингу від 11 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ВАШ АВТО» нотаріально посвідчено не було, він є нікчемним, а отже визнання недійсним вказаного договору та повернення позивачу коштів, сплачених на виконання умов цього договору відповідає вимогам закону в силу вимог ч. 2 ст. 308 ЦПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про визнання договору фінансового лізингу недійсним та повернення коштів, які були сплачені позивачем на виконання умов договору.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи те, що при зверненні до суду ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору, вони підлягають стягненню на користь позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 215, 220, 799, 806, ЦК України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 209, 212-215, 223, 224-228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАШ АВТО» про визнання договору недійсним - задовольнити.

Визнати недійсним договір фінансового лізингу № 002711 від 11 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВАШ АВТО».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАШ АВТО» на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 198 000 (сто дев'яносто вісім тисяч) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАШ АВТО» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 21 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою, яка була відсутня при проголошенні рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Г. О. Матійчук