Справа № 202/2322/16-ц
Провадження № 2/202/1458/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 серпня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Журавльов А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про визначення порядку користування житловим приміщенням, визнання наймачем житлового приміщення та вселення,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення порядку користування та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення. У червні 2016 року позовні вимоги уточнив ОСОБА_1, ставши повнолітнім, подавши позов до ОСОБА_2 та виконкому Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради. У позовній заяві він посилається на те, що відповідач по справі ОСОБА_2 є його рідним дядьком. Спірна квартира АДРЕСА_1 не приватизована та знаходиться у комунальній власності громади міста та була надана за ордером ОСОБА_4 батьку відповідача, ОСОБА_5 матері відповідача, ОСОБА_6 матері позивача, ОСОБА_2 - відповідачу. ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 померли. На теперішній час у спірній квартирі зареєстровані позивач та відповідач. Рішенням виконкому Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради від 22.05.2015 року за ОСОБА_1 було закріплено право користування жилим приміщенням № 40 у будинку № 6 по вул. Воронезькій у м. Дніпропетровську . З серпня 2015 року відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні квартирою, змінив замки, до квартири не впускає. Під час проживання у спірній квартирі ОСОБА_1 постійно займав житлову кімнату площею 10,8 кв. м., відповідач займав житлову кімнату площею 10,7 кв. м., всі інші приміщення знаходилися у загальному користуванні. Просив визначити наступний порядок користування житловим приміщенням № 40 у будинку № 6 по вул. Воронезькій у м. Дніпропетровську: ОСОБА_1 виділити у користування кімнату площею 10,8 кв. м. (приміщення № 8), ОСОБА_2 виділити у користування кімнату площею 10,7 кв. м. (приміщення № 5), коридор площею 2,9 кв. м. (приміщення № 1), санвузол площею 2,8 кв. м. (приміщення № 2), кухню площею 5,9 кв. м. (приміщення № 3), жилу кімнату площею 20,7 кв. м. (приміщення № 4), комору площею 0,9 кв. м. (приміщення № 6) та комору площею 0,7 кв. м. (приміщення № 7) залишити у загальному користування, визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, наймачем жилого приміщення (кімнатою) площею 10,8 кв. м. (приміщення № 8), зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні жилим приміщенням № 40 у будинку № 6 по вул. Воронезькій у м. Дніпропетровську шляхом вселення ОСОБА_1 у жиле приміщення № 40 у будинку № 6 по вул. Воронезькій у м. Дніпропетровську, стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі і просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив.

Представник відповідача виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради у судовому засідання позовні вимоги визнала частково. Суду пояснила, зміна договору найму житлового приміщення відноситься до компетенції Дніпропетровської міської ради. Тому в частині визнання ОСОБА_1 наймачем жилого приміщення просила відмовити. В іншій частині проти задоволення позову не заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, згідно ордеру на жиле приміщення №013759 від 16.07.1993 року (а. с. 15) ОСОБА_4 була надана квартира АДРЕСА_2 на склад сімї з чотирьох чоловік: він, ОСОБА_5 дружина, ОСОБА_2В син, ОСОБА_6 дочка. Спірна квартира складається із 3-х кімнат: однієї ізольованої кімнати площею 10,8 кв. м., ізольованої кімнати площею 10.7кв. м., ізольованої кімнати площею 20,7 кв. м., кухні площею 5,9 кв. м., ванної кімнати площею 2,8 кв. м., коридору площею 2,9 кв. м., комори площею 0,9 кв. м., комори площею 0,7 кв. м. Загальна площа квартири складає 55,4 кв. м. Згідно довідки КВЖРЕП Індустріального району № 429 від 15.03.2016 року (а. с. 16) у спірній квартирі зареєстровані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Мати ОСОБА_1 ОСОБА_6 померла 26 квітня 2010 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть І-КИ № 347239 (а. с. 12).

З рішення виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська № 106 від 22.05.2015 року ( а. с. 13-14) вбачається, що мати неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла, батька неповнолітнього ОСОБА_7 рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2010 року було позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_8. Після смерті матері опікуном була призначена ОСОБА_5. Опікун ОСОБА_5 померла 01.04.2015 року, тому опікуном над неповнолітнім ОСОБА_1 було призначено ОСОБА_3, надано ОСОБА_1 статус дитини, позбавленої батьківського піклування, за неповнолітнім ОСОБА_1 була закріплена квартира АДРЕСА_1.

Позивач був зареєстрована у спірній квартирі, але проживав за адресою свого опікуна: АДРЕСА_3. 06 червня 2016 року позивачу виповнилося 18 років, що підтверджується копією паспорту (а. с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом із ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму житлового приміщення.

Позивач зареєстрований у спірній квартирі і тому має право користуватися житловою площею у цій квартирі, а відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди у проживанні позивача у спірній квартирі. Відповідач змінив замки на вхідних дверях у квартиру та не впускає туди позивача. Це підтверджується його зверненням до Органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради з приводу надання дозволу для зняття позивача з реєстрації у спірній квартирі (а. с. 26). Тому позовні вимоги в частині вселення підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 104 ЖК України член сімї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сімї, які проживають разом з ним, укладання з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу.

Кімната, яку просить виділити у користування позивач, відповідає вимогам ст. 63 ЖК України щодо укладання окремого договору на житлову кімнату. Виділення позивачу ізольованої жилої кімнати площею 10,8 кв. м. не погіршить його житлові умови та житлові умови відповідача ОСОБА_2 За час проживання позивача у спірній квартирі був визначений такий порядок користування квартирою він проживав саме у цій кімнаті площею 10,8 кв. м., а відповідач у кімнаті площею 10,7 кв. м. Тому суд вважає, що в частині встановлення порядку користування спірною квартирою позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання позивача наймачем житлової кімнати площею 10,8 кв. м. суд вимушений відмовити, оскільки права позивача не були порушені в цій частині. Позивач не надав суду доказів того, що він звертався до Дніпропетровської міської ради з приводу укладання з ним окремого договору найму житлового приміщення та йому було відмовлено. Тому суд вважає, що дана вимога була заявлена позивачем передчасно.

Керуючись ст. ст. 63, 64, 104 ЖК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України від 12 квітня 1985 року № 2 , ст. ст. 11, 15, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_4.

Виділити ОСОБА_1 у користування в квартирі АДРЕСА_4 ізольовану кімнату площею 10,8 кв. м., виділити у користування ОСОБА_2 ізольовану кімнату площею 10,7 кв. м., залишити у загальному користуванні: кімнату площею 20,7 кв. м., коридор площею 2,9 кв. м., комору площею 0,9 кв. м., кухню площею 5,9 кв. м., комору площею 0,7 кв. м., ванну кімнату площею 2,8 кв. м.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко