СЛОВ?ЯНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2016 року м. Слов?янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Неженцевої О.В.

при секретарі Дзюба М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м. Слов?янську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства « По газопостачанню та газифікації « Донецькоблгаз» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

30 листопада 2015 року на адресу суду у порядку виконання ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 02 листопада 2015 року за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства « По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (в інтересах структурного підрозділу Ремонтне-будівельне управління « ГАЗ-СЕРВІС») про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та моральної шкоди.

Позивач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, подав письмові клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.(а.с.42,60,69,75)

У позовній заяві без дати, яка надійшла 26 жовтня 2015року на розгляд до суду, позивачем ОСОБА_1 було зазначено про те, що він перебував з відповідачем у трудових відносинах з 02 серпня 2011 року по 24 червня 2015 року та працював водієм 1 класу. На підставі наказу № 729/15к від 4.06.2015 року його було звільнено за пунктом 1 статті 36 КЗпП України. У порушення положень статті 115 КЗпП України відповідач не виплатив йому заробітну плату на загальну суму 4649 грн.56 коп. (за березень 2015 року- 1397 грн.33 коп., за квітень 2015 року 982 грн.47 коп., за травень 2015 року- 2269 грн.76 коп.), яку він просив стягнути на його користь у примусовому порядку. Посилаючись на положення статті 117 КЗпП України просив стягнути на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 25 червня 2015 року по день фактичного розрахунку. Вважає, що незаконними діями відповідача йому була завдана моральна шкода, повязана з трудовими відносинами, яка виявилася у його моральних стражданнях та переживаннях через порушення законних прав та інтересів, гарантованих Конституцією та чинним законодавством України в частині своєчасного отримання винагороди ( заробітної плати) за свій труд. Заробітна плата є єдиним джерелом його матеріального існування, на утриманні у нього перебуває дружина та донька, яка є студенткою. Несвоєчасна виплата заробітної плати потягла скрутне матеріальне становище у сімї, неможливість задоволення своїх щоденних потреб ( на їжу, ліки, одяг тощо). Він вимушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, витрачати свій час на звернення до відповідача з питання оплати праці, а у подальшому до суду. Розмір завданої моральної шкоди оцінює у сумі 4000 грн., яку і просить стягнути з відповідача.

Представник відповідача, незважаючи на належне повідомлення про час та місце судового розгляду у судове засідання не прибув, згідно телефонограми, яка надійшла 15 січня 2016 року на адресу суду від представника ОСОБА_2, остання просила проводити розгляд справи у відсутність представника відповідача. ( а.с.67,76).

07 грудня 2015 року на адресу суду надійшли письмові заперечення на позов від представника ПАТ ОСОБА_3 та клопотання про проведення розгляду справи на відсутність представника відповідача.( а.с.47-48,49)

В цих письмових запереченнях на позов зазначено про те, що структурний підрозділ підприємства Ремонтно- будівельне управління « ГАЗ-СЕРВІС», яке розташоване у місті Макіївці Донецької області, на даний час знаходиться на непідконтрольній українській владі території, робота підприємства заблокована, з 30 червня 2015 року фактично даний структурний підрозділ не працює. Усі працівники, за виключенням начальника РБУ ОСОБА_4 та головного бухгалтера звільнились. Відкрито кримінальне провадження № 0001654 по факту захоплення невстановленими особами адміністративної будівлі РБУ « ГАЗ-СЕРВІС». Під час того як місто Макіївка було окуповано незаконним збройним формуванням « ДНР» колишні працівники працевлаштувались у структурі утвореній « ДНР» - Державному підприємстві « Донбассгаз». Жодні документи з території структурного підрозділу вивести або передати не вдалося, що виключає можливість підтвердити або спростувати зазначені позивачем обставини: перебування його у трудових відносинах з відповідачем, наявність або відсутність заборгованості по заробітній платі, враховуючи при цьому також те, що надані позивачем довідки є недостовірними, виданими невстановленими особами з проставленням невідомих штампів та печаток. Враховуючи те, що відповідно до сертифікатів Торгово- промислової палати України засвідчено настання обставин непереборної сили з 01.07.2014 р. для ПАТ « Донецкоблгаз» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області щодо виконання законодавчих актів України, та посилаючись на постанову Верховного Суду України від 11.11.2015 р по справі № 6-2159цс15, представник відповідача вважає, що несвоєчасна виплата заробітної плати на користь позивача відбувалася не з вини підприємства, тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

З урахуванням поданих письмових клопотань про проведення розгляду у відсутність позивача та представника відповідача, суд вважає можливим провести судовий розгляд справи у відсутність сторін, на підставі наявних у матеріалах справи документів.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані сторонами по справі докази, суд у межах заявлених позовних вимог ( стаття 11 ЦПК України) установив наступне.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справ і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працював водієм Ремонтно- будівельного управління « ГАЗ-СЕРВІС» Публічного акціонерного товариства « По газопостачанню та газифікації « Донецькоблгаз» з 02 серпня 2011 року по 24 червня 2015 року. На підставі наказу № 729/15к від 4.06.2015 року його було звільнено за пунктом 1 статті 36 КЗпП України. Зазначені відомості підтверджені даними його трудової книжки, копією наказу про звільнення, довідками про доходи та середню заробітну плату. ( а.с.6,7,8, 9-11).

За даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців Публічне акціонерне товариство « По газопостачанню та газифікації « Донецькоблгаз» ( далі- ПАТ) зареєстроване за адресою: 84313, Донецьк область, місто Краматорськ, вулиця Південна, будинок 1, а його відокремлений підрозділ Ремонтно- будівельне управління « ГАЗ-СЕРВІС» зареєстроване за адесою: 84112, місто Словянськ, вулиця Чубаря, будинок 28Б. ( а.с. 23-26).

На підтвердження заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) надана суду довідка Ремонтно- будівельного управління « ГАЗ-СЕРВІС» ПАТ « Донецькоблгаз» від 09 вересня 2015 року за № 142, згідно якої має місце заборгованість по заробітній платі перед позивачем на суму 4 649 грн. 56 коп. : за березень 2015 року- 1397 грн.33 коп., за квітень 2015 року 982 грн.47 коп., за травень 2015 року- 2269 грн.76 коп.

Зазначена довідка підписана посадовими особами РБУ, засвідчена печаткою та штампом підприємства.( а.с.6)

Положеннями статті 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що перевищує шістнадцять календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю (ст. 43 Конституції України) захищається законом.

Відповідно до положень статей 115, 116 КЗпП України наявність або відсутність заборгованості по заробітній платі перед позивачем має довести роботодавець, а не позивач.

Згідно статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Положеннями статті 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно статті 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як убачається з письмової інформації Управління Пенсійного фонду України в місті Словянську та Словянському районі Донецької області від 30.12.2015 року за № 23528/10, пенсійне управління має відомості щодо нарахування ОСОБА_1 за період його роботи на підприємстві відповідача- РБУ « ГАЗ-СЕРВІС» за січень 2015 року саме такого розміру заробітної плати, як про це зазначено у довідці РБУ « ГАЗ- СЕРВІС» від 09 вересня 2015 року за № 142. ( а.с.6, 73-74).

Суд вважає необхідним відзначити те, що зазначене управління пенсійного фонду знаходиться на території, підконтрольній Україні.

Той факт, що за період з лютого 2015 року по червень 2015 року включно, не проводилася сплата страхових внесків та не враховувався страховий стаж відносно ОСОБА_1, на думку суду, не є доказом відсутності заборгованості по заробітній платі за березень- травень 2015 року, враховуючи при цьому те, що відносини по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України є іншими по правовій суті, і проведення (або не проведення) таких виплат підприємством не залежить від волі робітника.

Крім того, як зроблено у запереченнях на позов представником відповідача посилання, виробнича та фінансово- господарська діяльність Ремонтно- будівельного управління « ГАЗ-СЕРВІС» припинена з 30 червня 2015 року, в той час як заборгованість по заробітній платі позивач ОСОБА_1 просить стягнути за період з березня по травень 2015 року включно.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що довідка Ремонтно- будівельного управління « ГАЗ-СЕРВІС від 09 вересня 2015 року про заборгованість заробітної плати на загальну суму 4649 грн. 56 коп. на користь ОСОБА_1 у розумінні положень статей 58 та 59 ЦПК України, є належним доказом по справі, тому ця заборгованість на підставі положень статті 115 КЗпП України підлягає стягненню з відповідача.

Положеннями статті 360-7 ЦПК України передбачено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Верховним Судом України у постанові від 11.11.2015 р по справі № 6-2159цс15 викладена правова позиція з питання застосування норм статей 116 та 117 КЗпП України та статті 263 ЦК України. Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться день звільнення. Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, за положеннями статті 17 КЗпП України обовязковою умовою для покладання на підприємство відповідальності за невиплат належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини у невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України.

Згідно статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно частина перша статті 9 ЦК України кореспондується з вищевказаною статтею КЗпП України щодо застосування ЦК України до врегулювання відносин, зокрема, до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. З огляду на неврегульованість трудовим законодавством відносин з приводу відшкодування майнової та моральної шкоди, положення цивільного законодавства можуть поширюватися на ці відносини. Враховуючи позовні вимоги щодо виплати компенсації у звязку з несвоєчасною виплатою належних працівникові сум тобто свого роду відшкодування завданої майнової шкоди, а також відшкодування моральної шкоди, що регулюються главою 82 ЦК України, застосуванню підлягають положення цивільного законодавства. Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна або невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобовязання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

Відповідно до статті 14-1 Закону України « По торгово-промислові палати в Україні», торгово- промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвічують форс-мажорні обставини ( обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення субєкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для субєктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс- мажорними обставинами(обставини непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що обєктивно унеможливлюють виконання зобовязань, обовязків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами а саме загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи ,збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо.

Із матеріалів справи убачається, що відповідно до сертифікату ( висновку) Торгово- промислової палати України від 30 липня 2014 року № 2059/05-4 ( а.с.28) встановлено, що ПАТ « Донецькоблгаз» є юридичною особою, яка здійснює основну господарську діяльність на території м. Донецьк. Починаючи з 01.07.2014 р. провадження господарської діяльності у м. Донецьк та виконання нормативно-правових актів України, що стосується податків та обовязкових платежів стало неможливим у звязку з проведенням антитерористичної операції в Донецькій, Луганській і Харківській областях. Терористичні акти, диверсії, захоплення будівель і споруд, захоплення заручників, блокування і пошкодження обєктів транспортної системи, відсутність ефективного контролю органів державної влади України в даному населеному пункті, що підтверджується листом СБУ від 13 червня 2014 року за № 33/2117, станом на 01 липня 2014 року унеможливлюють виконання зобовязань, а тому Торгово- промислова палата України засвідчує настання обставин непереборної сили з 01 липня 2014 року для Публічного акціонерного товариства « Донецькоблгаз» при здійсненні господарської діяльності та території Донецької області щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обовязкових платежів.

Аналогічні висновки Торгово-промислової палати України відносно ПАТ «Донецькоблгаз» зазначені у сертифікатах за № 1996 від 28 листопада 2014 року та за № 1140/12.12-03 від 11 серпня 2015 року ( а.с.27,29).

Враховуючи вищенаведене та вищевказану правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 11.11.2015 р. по справі № 6-2159цс15, суд приходить до висновку про відсутність вини ПАТ « Донецькоблгаз» у затримці виплати ОСОБА_1 належних при звільненні сум у строки визначені статтею 116 КЗпП України, тому не має законних підстав для стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати за період з 25 червня 2015 року та стягнення моральної шкоди, тому у цій частині заявлених позовних вимог необхідно відмовити.

При зверненні до суду за захистом порушеного права позивачем судові витрати не понесені. Приймаючи до уваги, що позивач на користь якого постановлене рішення про стягнення заборгованості по заробітній платі, звільнений від сплати судових витрат при зверненні з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави на підставі статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та статті 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.( 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої станом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Керуючись статтями 11, 60, 88, 212-215 Цивільно - процесуального кодексу України, статтями 115,116,117, 237-1 Кодексу законів про працю України, статтями 617,263 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства « По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (в інтересах структурного підрозділу Ремонтне- будівельне управління « ГАЗ-СЕРВІС» ) ( юридична адреса: 843 13, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Південна, будинок 1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) заборгованість по заробітній платі за березень 2015 року- 1397 грн.33 коп., за квітень 2015 року 982 грн.47 коп., за травень 2015 року- 2269 грн.76 коп., усього - 4 649 грн.( чотири тисячі шістсот сорок девять грн.) 56 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства « По газопостачанню та газифікації « Донецькоблгаз» ( в інтересах структурного підрозділу Ремонтне- будівельне управління « ГАЗ-СЕРВІС» ) ( юридична адреса: 843 13, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Південна, будинок 1) на користь держави (одержувач коштів Словянське УК/м. Словянськ/ 22030001, розрахунковий рахунок 0075, код платежу 22030001, ЄДРПОУ банку 37803368, ЄДРПОУ суду - 26503448 МФО 834016 Банк ГУДКУ у Донецькій області) судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства « По газопостачанню та газифікації « Донецькоблгаз» ( в інтересах структурного підрозділу Ремонтне- будівельне управління « ГАЗ-СЕРВІС» ) про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Донецької області через Слов?янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Неженцева