КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/1705/16-ц
Провадження № 2/488/1198/16 р.
31.10.2016 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,
при секретарі Бучневій К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -
В С Т А Н О В И В:
Посилаючись на вищевикладене, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_2 остаточно просив стягнути з відповідача безпідставно отримані грошові кошти в сумі 18 750,00 грн., інфляційні витрати за період з 04.11.2014 року по 30.09.2016 року в розмірі 9 901,88 грн., 3% річних за той же період в розмірі 1 072,99 грн. та судові витрати.
В судове засідання сторони не з'явилися.
Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 надали суду заяви, в якій уточнені позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити та справу розглядати без їх участі. Також не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання неодноразово не зявлявся, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, причина його неявки суду не відома.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи вбачається, що 06.08.2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали угоду № 0608, за якою ОСОБА_3 зобов'язався продати, а позивач купити квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ціною у 312 500,00 грн., що еквівалентно 25 000 доларів США. Цим договором сторони визначили, що нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу мав бути укладений у строк, до 01.09.2014 року.
У рахунок вартості вказаної квартири позивач передав, а відповідач прийняв грошові кошти у розмірі 18 750,00 грн., що еквівалентно 1 500 доларів США за офіційним курсом НБУ, визначеним на момент виконання вказаного зобов'язання, про що ОСОБА_3 власноруч була складена розписка, копія якої наявна в матеріалах справи.
При цьому сторонами були погоджені всі істотні умови договору купівлі-продажу, та строк укладення цього договору, крім цього, відповідач взяв на себе зобов'язання у випадку, якщо дана угода не відбудеться у обумовлений сторонами строк, повернути позивачу отримані грошові кошти - у сумі 18 750,00 грн. та у строк до 03.11.2014 року. Однак судовим розглядом встановлено, що нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири між сторонами не був укладений, і відповідач ОСОБА_3 грошові кошти позивачеві не повернув.
Судом також встановлено, що ОСОБА_3 на момент укладання вищевказаних угод не був власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, тобто без належних правових підстав отримав від ОСОБА_2 грошові кошти.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути п'отерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
За ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно.
Згідно вимог ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Також, за ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За наданими суду розрахунками індекс інфляції за період з 04.11.2014 року по 30.09.2016 року становить 9901,88 грн., 3% річних - 1072,99 грн.
З урахуванням викладеного, суд знаходить позов ОСОБА_2 обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягується судовий збір, сплачений позивачем при подачі даного позову в розмірі 610,25 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 18 750,00 грн., інфляційні витрати в розмірі 9 901,88 грн., 3% річних в розмірі 1 072,99 грн., 610, 25 грн. судового збору, а всього стягнути 30 335,12 грн.
Копію рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який ухвалив рішення за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Позивачем рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги до суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
СУДДЯ Л. І. Селіщева