БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/23/16
Справа № 356/1002/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2016 Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючий суддя Капшученко І. О.,

за участю секретарів Мамей Н. І, ОСОБА_1, ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника позивача ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Публічне акціонерне товариство ОСОБА_7 «Правекс - Банк» про поділ спільного майна подружжя

В С Т А Н О В И В:

До Березанського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, якою позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 49 230,65 грн. в порядку поділу придбаного в період їх шлюбу автомобіля FORD Transit, державний номер НОМЕР_1. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що під час шлюбу позивачем та відповідачем на спільні кошти був придбаний автомобіль НОМЕР_2, який 12.03.2013 зареєстрований на імя відповідача; для придбання автомобіля відповідачем було отримано кредит у ПАТ КБ «Правекс - Банк» та укладено кредитний договір № 016R2CA130720001 від 12.03.2016; станом на 12.10.2015 сума заборгованості складає 238921,00грн. Позивач посилався на положення ст.ст. 368,371 ЦК України, 60, 61,68,69,0,71 СК України.

Позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, якою просить стягнути з відповідача в порядку поділу спільного майна подружжя, а саме автомобіля FORD Transit, державний номер АІ 5152ЕС, кошти в сумі 108 818,53 грн., залишивши автомобіль у власності відповідача.

В судовому засіданні позивач повністю підтримала свої уточнені позовні вимоги, пояснивши, що даний автомобіль був придбаний в період їх спільного з відповідачем подружнього життя для задоволення їх сімейних потреб; у період шлюбу з відповідачем останній займався підприємницької діяльністю (торгівля у тому числі мякими меблями), позивач доглядала спільну з відповідачем дитину ОСОБА_8, доходу не мала, була домогосподаркою; кредит погашав відповідач.

Представник позивача у судовому засіданні позов просив задовольнити, обґрунтувавши доводами викладеними у позовній заяві також наголосив, що спірний автомобіль придбаний відповідачем, як фізичною особою під час шлюбу, а не як фізичною особою підприємцем, тому є спільною сумісною власністю.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, пояснивши, що даний автомобіль був придбаний під час їх з позивачем шлюбу, оформлений на нього у встановленому законодавством порядку та використовувався виключно для здійснення ним його підприємницької діяльності.

Представник відповідача проти позову заперечував, вказав, що позовні вимоги сформульовані некоректно, суперечать правовим позиціям Верховного Суду України.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, ПАТ КБ «Правекс - Банк» повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, надійшла до суду заява про розгляд справи без участі представника.

Від третьої особи надійшли пояснення по суті позову у яких вказано, що даний автомобіль не підлягає відчуженню та поділу подружжям, так як є заставним майном відповідно до Договору застави транспортного засобу № 016R2CA130720001 ОСОБА_7 проти поділу на частки предмету застави та вважає, що подружжя придбало майно у кредит, не має право його відчужувати до повної виплати кредиту; банк заперечує проти переведення невиплаченого боргу або частини не виплаченого боргу або частини невиплаченого боргу за кредитним договором на позивача. Сторони можуть претендувати на компенсацію одна одній частини коштів сплачених по кредиту.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне.

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 30.01.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 17, про що видано свідоцтво про шлюб (а.с.8). Даний шлюб розірвано за рішенням Березанського міського суду Київської області від 02.10.2015, яке набрало законної сили 12.10.2015 (а.с.8-9).

У період їх шлюбу було придбано автомобіль НОМЕР_3, який 12.03.2013 зареєстрований на імя відповідача. Для придбання даного автомобілю відповідачем було укладено кредитний договір № 016R2CA130720001 від 13.03.2013 з лімітом кредитування 238 921,00 грн. з відсотковою ставкою 18% (а.с.99-100). 13.03.2013 було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Кредитного договору № 016R2CA130720001 від 13.03.2013 (а.с.102). Для забезпечення виконання відповідачем в повному обсязі своїх зобовязань перед банком 13.03.2013 відповідач уклав Договір застави транспортного засобу № 016R2CA130720001 (а.с.103-105). Окрім того, 13.03.2013 між ОСОБА_9 та ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК», а також ОСОБА_10 було укладено Договори поруки № 016R2CA130720001, згідно з якими поручитель ОСОБА_9 та ОСОБА_9 (ОСОБА_3 В.) несуть солідарну з відповідачем відповідальність перед банком щодо виконання зобовязань за Кредитним договором № 016R2CA130720001 від 13.03.2013 (а.с.99-109).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 016R2CA130720001 від 13.03.2016 укладеного між ОСОБА_11 та ПАТ КБ «Правкс - Банк» сплачувались грошові кошти за погашення суми тіла кредиту та відсотків за користування кредитом (а.с. 98).

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні повідомила про те, що з весни 2014 року ОСОБА_3 не проживала з ОСОБА_4 та батьками останнього у м. Березань по вул. Воровського у м. Березань.

Свідок ОСОБА_13, який є чоловіком рідної сестри ОСОБА_4, повідомив, що подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з квітня 2014 року разом не проживає, раніше подружжя проживало у батьків відповідача. Мета придбання автомобіля FORD Transit йому не відома.

Свідок ОСОБА_14 повідомив суду про те, що він хрестив ОСОБА_8, були у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 негаразди у родині та вони розлучилися.

За загальним правилом відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 Сімейного кодексу України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, грошові кошти, отримані одним з подружжя за кредитним договором, укладеним в інтересах сімї, слід вважати спільними коштами подружжя.

Стаття 69 СК України визначає право подружжя на поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до абз. 1 п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Верховний Суд України в пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, розяснює, що при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що борги подружжя та права вимоги за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї враховуються тільки при розподілі майна і розподіляються між подружжям пропорційно присуджених їм часткам.

Таким чином, спільною власністю чоловіка та дружини, яка може ділитися між ними відповідно до ст.69 СК України, може бути лише майно, придбане подружжям у кредит, а не кошти, вже витрачені на погашення кредиту.

Позивач обґрунтовує суму бажаної грошової суми за автомобіль, виходячи з суми коштів, сплачених відповідачем за час їх перебування в шлюбі в порядку погашення кредиту, взятого для його купівлі. Тобто позивач ототожнює два відмінні поняття автомобіль як обєкт цивільно-правового обороту, який в силу цього має відповідний грошовий еквівалент його вартість, та суму кредитних коштів, яка на виконання ч. 1 ст. 1054 ЦК України сплачена банку для погашення взятого кредиту, та включає в себе не лише кошти, надані банком для оплати вартості автомобіля, а й відсотки за кредитним договором.

Відтак, з урахуванням положення п. 4.4-4.5 Кредитного договору № 016R2CA130720001 від 13.03.2013, дані кошти були списані банком з рахунку відповідача в рахунок погашення заборгованості за кредитом та процентів за користування ним, відтак, вибули з його володіння, ставши при цьому власністю третьої особи.

Суд вважає, що вимога позивача, як спосіб поділу спільного майна подружжя, про стягнення з відповідача коштів витрачених на погашення банківського кредиту не є способом захисту, встановленим нормами законодавства, тому правових підстав для задоволення заявлених вимог немає.

Керуючись 15, 30, 62, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст. ст. 60, 61, 69, СК України , Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року , суд,

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Публічне акціонерне товариство ОСОБА_7 «Правекс - Банк» про поділ спільного майна подружжя відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. О. Капшученко