Справа № 740/2820/15 Провадження № 22-ц/795/100/2016 Головуючий у I інстанції -Скалозуб О. М. Доповідач - Мамонова О. Є.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого -судді - Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Губар В.С.

при секретарях: Козлачковій Ю.В., Халимон Т.В.

з участю: позивачки ОСОБА_1 та її адвоката Подолянка В.П., представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління освіти Ніжинської міської ради про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за вимушений прогул, відшкодування моральної шкоди, третя особа - начальник управління освіти Ніжинської міської ради ОСОБА_5,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до управління освіти Ніжинської міської ради, в якому просила поновити її на посаді вчителя російської мови та світової літератури Ніжинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 Ніжинської міської ради; стягнути з відповідача на її користь середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 3000 грн. Позов обґрунтовувала тим, що вона працювала вчителем російської мови та світової літератури з 1984 року. Наказом № 222-н від 29.05.2015 року її було звільнено з займаної посади за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Вважає звільнення її з посади незаконним через порушення відповідачем порядку накладення дисциплінарного стягнення, так як з наказом про звільнення її не було ознайомлено, що є порушенням ст.ст. 47, 149 КЗпП України. Причини її звільнення, наведені у наказі, є надуманими. При проведенні диктанту вона ніяким чином не возвеличувала державу-агресора, у навчально-виховному процесі забороненої літератури не використовувала. Крім того, звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України допускається лише за наявності вини працівника. Такі незаконні дії відповідача призвели до моральних страждань, вона втратила душевний спокій, не має засобів для забезпечення належного рівня життя.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 листопада 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до управління освіти Ніжинської міської ради про поновлення її на посаді вчителя російської мови та світової літератури Ніжинської міської ради ЗОШ I-III ступенів №2 Ніжинської міської ради, стягнення на її користь середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення на її користь моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Заявниця вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що при її звільненні відповідачем було грубо порушено ст.47 КЗпП України, оскільки з наказом про звільнення її не було ознайомлено, трудову книжку не було видано.

Заявниця наполягає на тому, що 12 березня 2015 року при проведенні диктанту на уроці російської мови у 8 класі вона не мала на меті возвеличувати державу агресора, у навчально-виховному процесі не використовувала заборонену літературу, а суд у своєму рішенні не конкретизував, якими саме діями вона возвеличувала державу агресора.

ОСОБА_1 вказує на те, що жоден з пунктів як Посадової інструкції вчителя світової літератури, так і Посадової інструкції вчителя російської мови вона не порушувала, а її звільнення здійснено за надуманими підставами.

Заявниця зазначає, що диктант був проведений 12 березня 2015 року, про диктант директор дізналася через 2-3 тижні і одразу направила листа до управління освіти, батьківські збори відбулися 23 квітня 2015 року, а наказ про звільнення видано 29.05.2015 року, отже відповідачем, на думку заявниці, порушено вимоги ст. 148 КЗпП України.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу начальник управління освіти Ніжинської міської ради ОСОБА_5 просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_1 та залишити в силі рішення суду першої інстанції, зважаючи на те, що проведений позивачкою диктант суперечить виховній функції педагога.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки ОСОБА_1 та її адвоката Подолянка В.П., які підтримали апеляційну скаргу, представників відповідача ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_3, які наполягали на законності рішення суду, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційними скаргами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка була звільнена на законних підставах згідно п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Як вбачається з копії трудової книжки, згідно наказу № 309 § 2 від 29.08.1984 року по відділу народної освіти Ніжинського міськвиконкому ОСОБА_1 було зараховано на посаду вчителя російської мови та літератури Ніжинської середньої школи № 2 (а.с. 175).

Наказом № 28 від 17.04.2002 року по с/ш № 2 позивачці встановлена кваліфікаційна категорія «спеціаліст вищої категорії», яка в подальшому підтверджена наказами №№ 95, 117 від 18.04.2007 року, 05.04.2012 року відповідно по управлінню освіти Ніжинського міськвиконкому (а.с. 176).

Із довідки про результати службового розслідування в Ніжинській ЗОШ I-III ступенів №2 за фактом звернення громадян вбачається (а.с.182-183), що 26 листопада 2014 року в Ніжинській ЗОШ І-ІІІ ст. № 2 на 6-му уроці світової літератури у 5 класі (вчитель ОСОБА_1.) виник конфлікт між учнями класу, який переріс у бійку. За словами учнів, на початку уроку, після того як вчитель продиктувала декілька завдань контрольної роботи, ОСОБА_7 порушував дисципліну (голосно розмовляв до своїх однокласників, малював їх карикатурні портрети, бігав по класу, провокував їх на розмову) і не давав можливості вчителю проводити урок. На зауваження вчителя він не зважав. Після невдалих спроб забезпечити належну дисципліну в класі, ОСОБА_1 (зі слів більшої частини опитуваних учнів) звернулась із запитанням: «Хто може його заспокоїти?». Інша частина учнів, ініціатором заспокоїти ОСОБА_7 назвала ОСОБА_8. Разом з тим, серед опитуваних учнів були й такі, які не назвали конкретного ініціатора конфлікту, але чули, що хтось із класу закликав провчити порушника дисципліни. Почувши такі слова, група хлопчиків накинулась на ОСОБА_7, витягли його із парти, повалили і почали завдавати удари. Бійка тривала близько однієї хвилини, однак педагогом активних дій щодо припинення конфлікту не було вжито. ОСОБА_1 підійшла до ОСОБА_7 лише тоді, коли діти розійшлися по своїм місцям, запитавши у нього як він себе почуває та запропонувала викликати швидку медичну допомогу, на що учень відмовився. Потім, ОСОБА_9, самостійно приніс склянку води постраждалому, і покликав старшу сестру ОСОБА_7, ученицю 10-го класу ОСОБА_10 Остання була допущена вчителем до брата, перепон не чинила. Переконавшись, що брат більш-менш нормально себе почуває, може перебувати на уроці, залишила клас, а вчитель продовжила урок. Це був останній урок в класі, після закінчення якого ОСОБА_7 пішов додому.

У школі було проведено розслідування випадку травматизму на уроці світової літератури та складено Акт № 24 від 28.11.2014 року за ф. Н-Н про нещасний випадок. 29.11.2014 року директор школи повідомила про зазначений випадок у чергову частину Ніжинського МВ УМВС у Чернігівській області.

Згідно довідки лікаря від 05.12.2014 року ОСОБА_7 перебував на амбулаторному лікуванні з діагнозом забій м'яких тканин, струс головного мозку з 02.12.2014 року по 05.12.2014 року.

За результатами роботи, комісія зробила наступні висновки:

1.Факти, наведені в заяві членів батьківського комітету, батьків учнів 5-го класу Ніжинській ЗОШ I-III ст. №2, підтверджено частково.

ОСОБА_11, вчитель російської мови та світової літератури, не змогла забезпечити належну дисципліну в класі, не вжила відповідних заходів щодо провокування та припинення конфлікту між учнями, про інцидент на уроці, ні адміністрацію, ні класного керівника, ні батьків не повідомила. Така поведінка педагога свідчить про неналежне виконання нею своїх посадових обов'язків.

За результатами вказаного службового розслідування наказом № 652-п від 11.12.2014 року по управлінню освіти Ніжинської міської ради за неналежне виконання посадових обов'язків, порушення трудової дисципліни оголошено догану ОСОБА_1, учителю російської та світової літератури Ніжинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 Ніжинської міської ради Чернігівської області (а.с. 27).

11 грудня 2014 року складено акт про те, що доведено до відома вчителя російської мови та світової літератури Ніжинської ЗОШ I-III ступенів №2 ОСОБА_1 зміст наказу управління освіти «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1.» №652-п від 11 грудня 2014 року, остання відмовилася від ознайомлення із вказаним наказом під розпис (а.с.28).

12 березня 2015 року на уроці російської мови у 8 класі вчителем ОСОБА_1 був проведений диктант, для написання якого використано, як зазначала сама позивачка, уривки з творів О.Суркова, А. Досталя, Ю.Лермонтова, І.Нікітіна, у яких останніми висловлювався патріотизм і любов до своєї Батьківщини вказаних авторів - Росії. Учні при написанні диктанту замінювали слова «российских полей» на слова «украинских полей», «Любимая моя» на «Украина», «Москва» на «Киев». При перевірці диктантів ОСОБА_1 вищевказані слова були закреслені і виправлені таким чином, як зазначено в першоджерелі.

При співставленні тексту диктанту, який був використаний позивачкою 12.03.2015 року, судом було встановлено, що він співпадає із текстом диктанту, що міститься у збірці «Сборник диктантов по русскому языку», видавництва «Радянська школа» 1982 року стор. 274-275.

18.05.2015 року голова батьківського комітету 8 класу ОСОБА_15 звернулася із письмовим зверненням до директора Ніжинської ЗОШ I-III ступенів №2 ОСОБА_16, у якому просила розібратися та проаналізувати ситуацію, яка склалася з вчителем російської мови ОСОБА_1 на уроці російської мови при написанні диктанту. Зазначала, що остання вчинила аморальний проступок, навмисно вибрала текст диктанту, що возвеличував державу-агресора Росію, при цьому знизила оцінку дітям за те, що вони замінили слова про Росію на слова про Україну. Також просила звільнити ОСОБА_1 від виконання своїх обов'язків (а.с.30).

18.05.2015 року директор Ніжинської ЗШО I-III ступенів №2 ОСОБА_16 направила управлінню освіти Ніжинської міської ради лист з проханням розібратися у ситуації і дати оцінку аморальному проступку ОСОБА_1 під час виконання службових обов'язків, яка склалася у 8 класі під час проведення диктанту з російської мови. Як зазначалось в листі, вчитель обрала текст, який у світлі теперішньої ситуації у країні, не сумісний з почуттям патріотизму і викликає багато запитань. У листі вказувалось, що дирекція школи, педагогічний колектив та батьківська громадськість вважають, що в діях ОСОБА_1 прослідковується навмисна пропаганда країни-агресора, порушення всіх моральних норм і принципів, зневага до патріотичних почуттів дітей, порушення норм законодавства у питанні антидержавної діяльності, що завдає шкоди суспільним відносинам і авторитету освіти (а.с.29).

У пояснювальній записці, датованій 26.05.2015 року, ОСОБА_1 вказала, що при закріпленні теми «Звертання» вона використала уривок з твору Олексія Суркова. Мета виховна - напередодні 70 річчя Перемоги у Другій світовій війні, в якій перемогу забезпечив у великій мірі український народ. Вона ознайомила учнів і з творчістю поета Олексія Суркова, який писав про патріотизм, любов до Батьківщини у своїх творах. Мета навчальна - звертання, розділові знаки при звертанні. Розвивальна мета - навчити виразного читання вірша (а.с.35).

Згідно протоколу засідання комісії по службовому розслідуванню в Ніжинській ЗОШ I-III ступенів №2 від 26.05.2015 року за результатами розгляду звернення батьківського комітету та адміністрації школи №2 з приводу конфліктної ситуації за участю вчителя ОСОБА_1 вирішено визнати факт вчинення аморального проступку вчителем ОСОБА_1 та притягнути до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 як вчителя, що вчинив аморальний проступок (а.с.33).

26.05.2015 року складено акт у складі спеціаліста I категорії управління освіти ОСОБА_17, завідувача міським методичним кабінетом ОСОБА_18, методиста ММК ОСОБА_19 про те, що 26 травня 2015 року о 11 год. 45 хв. комісія ознайомила ОСОБА_1 з протоколом засідання, остання відмовилася поставити свій підпис під протоколом (а.с.34).

Як вбачається з витягу з протоколу засідання профспілкового комітету Ніжинської ЗОШ I-III ступенів №2 від 28 травня 2015 року, на якому була присутня позивачка ОСОБА_1, профком надав згоду на звільнення за п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання обов'язків, покладених трудовим договором, вчителя російської мови та світової літератури ОСОБА_1 (а.с.39).

Наказом Управління освіти Ніжинської міської ради №222-п від 29.05.2015 року ОСОБА_1, вчителя російської мови та світової літератури Ніжинської ЗОШ I-III ступенів №2 Ніжинської міської ради Чернігівської області, 03.06.2015 року звільнено за систематичне невиконання обов'язків, покладених трудовим договором, п.3 ст.40 КЗпП України.

У наказі зазначено:

«Відповідно до наказу управління освіти Ніжинської міської ради від 11.12.2014 року № 652-п «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1.» ОСОБА_1, вчителю російської мови та світової літератури Ніжинської ЗОШ І-ІІІ ст. № 2, оголошено догану за порушення трудової дисципліни. Дане дисциплінарне стягнення не втратило юридичної сили по строку давності, не знято достроково».

«12 березня 2015 року на уроці російської мови у 8 класі вчителем ОСОБА_1 був проведений диктант, текст якого суперечить виховній функції педагога у світлі теперішньої складної суспільно-політичної ситуації в країні. Вчителем для написання диктанту використано уривок з твору Олексія Суркова, російського поета, який у даному уривку висловлював патріотизм і любов до своєї Батьківщини - Росії, яка в теперішній час являється країною-агресором по відношенню до України. Такий вчительський вибір диктанту збурив не лише учнів, які свідомо виправляли слова «российських полей» на слова «украинських полей», «Любимая моя» на «Украина», «Москва» на «Киев», а й батьків закладу і громаду міста. Прояв учнівського патріотизму, який виразився у свідомому виправленні вищевказаних слів, вчителем ОСОБА_1 був визнаний за помилки, за що діти отримали незадовільні оцінки, про що свідчить копія диктанту одного з учнів».

«Морального права та законних підстав використовувати уривок з твору Олексія Суркова для проведення диктанту у 8 класі на уроці російської мови ОСОБА_1 не мала. Вчитель в пояснювальній записці на законне обґрунтування використання в навчально-виховному процесі такого навчального матеріалу, не посилається і не могла посилатись, оскільки текст диктанту взятий педагогом з навчальної літератури (збірник диктантів), яка датується до 1991 року - до здобуття Україною незалежності. Хоча, відповідно до листа МОНУ від 07.03.2014 року № 1/9-607 вчитель має право використовувати в навчально-виховному процесі лише навчальну літературу, яка має відповідний гриф Міністерства або схвалення Міністерства для використання в загальноосвітніх навчальних закладах. Іншими словами, незважаючи на чіткі вимоги нормативних документів, вимоги профільного Міністерства, ОСОБА_1 свідомо на уроці використано навчальну літературу, яка не повинна використовуватись педагогом у теперішній час.

Управління освіти також вважає, що для вчителя, який виконує виховну функцію, возвеличення держави-агресора в процесі урочної роботи є аморальним і неприпустимим проступком. Така діяльність вчителя підриває національну свідомість підростаючого покоління - патріотів України і свободу їх вибору, шкодить авторитету як самої держави, так і загальноосвітнього навчального закладу.

Більше того, своїм вчинком учитель принизила особисту честь і гідність учнів та їх батьків, завдала душевних страждань своїм вихованцям, викликала неоднозначну реакцію по відношенню до себе громадськості міста, чим підтвердила свою невідповідність високому громадському статусу педагога.

Таким, чином, ОСОБА_1 вдалася до дисциплінарного проступку, порушивши, виконавши неналежним чином п.п.2.12-2.14, 2.21, 5.1 своєї Посадової інструкції, що вказує на систематичність здійснення нею проступків без поважних причин, що є підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення за п.3 ст.40 КЗпП України (а.с.8-9)».

03.06.2015 року складено акт про відмову ОСОБА_1 ознайомитися під розпис з наказом «Про звільнення ОСОБА_1.» №222-п від 29 травня 2015 року (а.с.40).

03.06.2015 року складено акт про те, що було доведено до відома ОСОБА_1 про необхідність 03.06.2015 року отримати за місцем роботи її трудової книжки, дане повідомлення останньою було взято до відома (а.с.41).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору, зокрема за п. 3 ст. 40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувалась при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Під порушенням трудової дисципліни розуміється невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків (порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, посадових інструкцій, положень, наказів адміністрації, технічних правил). Звільнення працівника за п. 3 ст. 40 КЗпП України може мати місце лише у випадку невиконання чи неналежного виконання працівником своїх безпосередніх обов'язків.

Відповідно до п.1.4 Посадової інструкції вчителя російської мови № 6 від 08 січня 2014 року ОСОБА_1 (а.с. 10-12), з якою остання ознайомлена під розпис 22.01.2014 року, у своїй діяльності вчитель російської мови керується Конституцією України і законами України, указами Президента України, рішеннями Кабінету Міністрів України, органів управління освіти всіх рівнів з питань освіти і виховання учнів, правилами і нормами охорони праці, техніки безпеки і протипожежного захисту, Статутом шкоди (правилами внутрішнього розпорядку, наказами і розпорядженнями директора школи, посадовою інструкцією), трудовою угодою, контрактом. Дотримується у роботі Конвенції про права дитини.

Пунктом 2 Положення про загальноосвітній навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №778 від 27 серпня 2010 року, загальноосвітній навчальний заклад у своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України «Про освіту», Про загальну середню освіту», іншими законодавчими актами України, постановами Верховної Ради України, актами Президента України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, Кабінету Міністрів України, наказами МОН, інших центральних органів виконавчої влади, рішеннями місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, цим Положенням та Статутом такого закладу.

Пунктом 34 вказаного Положення передбачено, що заклад працює за навчальними програмами, підручниками, посібниками, що мають відповідний гриф МОН, і забезпечує виконання навчально-виховних завдань на кожному ступені навчання відповідно до вікових особливостей та природних здібностей дітей.

Пунктом 2.3 Статуту Ніжинської ЗОШ І-ІІІ ст. № 2, затвердженого рішенням виконкому Ніжинської міської ради №777 від 16.12.2004 року передбачено, що відповідно до робочого навчального плану педагогічні працівники даного навчального закладу самостійно добирають програми, підручники, навчальні посібники, що мають гриф Міністерства освіти і науки України, засоби навчальної роботи, що мають забезпечувати виконання статутних завдань та здобуття освіти на рівні державних стандартів.

З метою упорядкування навчальної літератури і програм, що рекомендуються для використання в навчально-виховному процесі у загальноосвітніх навчальних закладах Міністрество освіти і науки України у листі №1/9-425 від 26.08.2014 року визначив перелік навчальних програм, підручників та навчально-методичних посібників, рекомендованих Міністерством освіти і науки України для використання в основній і у старшій школах у загальноосвітніх навчальних закладах з навчанням українською мовою у 2014/2015 навчальних роках.

Проте, у порушення п.1.4 Посадової інструкції вчителя російської мови №6 від 08.01.2014 року, п.2.3 Статуту Ніжинської ЗОШ І-ІІІ ст. № 2, п.34 Положення про загальноосвітній навчальний заклад ОСОБА_1 12.03.2015 року під час проведення диктанту на уроці російської мови у 8 класі використала збірник диктантів для 4-8 класів шкіл з українською мовою навчання за 1982 року, який не мав відповідного грифу МОН та не входив до переліку підручників та навчально-методичних посібників, рекомендованих Міністерством освіти і науки України для використання в основній і у старшій школах у загальноосвітніх навчальних закладах з навчанням українською мовою у 2014/2015 навчальному році.

Виходячи з вищевикладеного, районний суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення на роботі, оскільки останньою допущено неналежне виконання своїх безпосередніх обов'язків вчителя, що мало місце після накладення на неї дисциплінарного стягнення. А оскільки позовні вимоги про стягнення середньомісячного заробітку за час виушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про поновлення на роботі, суд грунтовно відмовив у задоволенні позову повністю.

Твердження заявниці про те, що у порушення ст.47 КЗпП України з наказом про звільнення її не було ознайомлено та не було видано трудову книжку спростовуються наявними у матеріалах справи актами від 03.06.2015 року про її відмову ознайомитися під розпис з наказом «Про звільнення ОСОБА_1.» №222-п від 29 травня 2015 року та доведено до її відома про необхідність 03.06.2015 року отримати за місцем роботи трудову книжку (а.с. 40-41).

Доводи ОСОБА_1 про те, що жоден з пунктів як Посадової інструкції вчителя світової літератури, так і Посадової інструкції вчителя російської мови вона не порушувала та про те, що її звільнено за надуманими підставами є необґрунтованими, оскільки при розгляді справи чітко встановлено порушення позивачкою п.1.4 Посадової інструкції вчителя російської мови № 6, п.2.3 Статуту Ніжинської ЗОШ І-ІІІ ст. № 2, п.34 Положення про загальноосвітній навчальний заклад.

Також не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги доводи ОСОБА_1 про неврахування положень ст. 149 КЗпП України при обранні їй стягнення у вигляді звільнення зважаючи на наступне.

Із оглянутої районним судом збірки диктантів 1982 року та копій її сторінок, долучених до матеріалів справи вбачається, що на сторінках 274-275 ОСОБА_1 вибірково використала для диктанту речення із творчості О.Суркова, А.Досталя, М.Лермонтова та І.Нікітіна, а саме:

«Ровесник! Ты любишь Отчизну свою, российских полей бесконечную снежность. Тебе, мой товарищ, я отдаю стиха своего угловатую нежность (Сурк.). Юный друг! В атаках, в плену, в душных клубах походной пыли мы родную свою страну беззаветно, как ты, любили (Сурк.). Нет на земле прекрасней тебя, страна моя, любимая моя! (А.Д.). Как часто в горестной разлуке, в моей блуждающей судьбе, Москва, я думал о тебе! (Л.). Широко ты, Русь, по лицу земли в красе царственной развернулася (Ник.)».

Використання позивачкою в навчально-виховному процесі уривків із навчальної літератури радянських часів, у яких висловлюється любов до Росії, та яка не передбачена Міністерством освіти і науки України, спричинило конфліктну ситуацію між учнями 8 класу та вчителем ОСОБА_1, оскільки під час написання диктанту учні свідомо змінювали слова «российских полей» на слова «украинских полей», «Любимая моя» на «Украина», «Москва» на «Киев», таку зміну слів ОСОБА_1 вважала за помилки, закреслювала їх та виправляла (а.с.32). ОСОБА_1 як вчитель вищої категорії про проведенні диктанту із використанням літератури радянських часів повинна була передбачити можливе неоднозначне сприйняття учнями вищезазначених уривків та після заміни учнями слів «российских полей» на слова «украинских полей», «Любимая моя» на «Украина», «Москва» на «Киев» врегулювати таку ситуацію, щоб у подальшому вона не переросла у конфлікт.

За наявності догани, встановленої наказом управління освіти Ніжинської міської ради №652-п від 11.12.2014 року за неналежне виконання посадових обов'язків, порушення трудової дисципліни, яка не оскаржена і не знята у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 повторно вчинила дисциплінарний проступок, який потягнув за собою створення конфліктної ситуації між педагогом та учнями і батьками, у педагогічному колективі, який роботодавець розцінив як підставу для звільнення позивачки за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Доводи заявниці про те, що диктант було проведено 12.03.2015 року, батьківські збори відбулися 23 квітня 2015 року, а наказ про звільнення видано 29.05.2015 року, тобто порушено строки накладення дисциплінарного стягнення, встановлені ст.148 КЗпП України, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.05.2015 року голова батьківського комітету 8 класу ОСОБА_15 звернулася до директора школи ОСОБА_16 з проханням розібратися із ситуацією, яка склалася 12.03.2015 року із вчителем російської мови ОСОБА_1 на уроці російської мови при написанні диктанту. У той же день, 18.05.2015 року директор Ніжинської ЗОШ І-ІІІ ст. № 2 ОСОБА_16 шляхом направлення листа довела до відома управління освіти Ніжинської міської ради як до безпосереднього роботодавця про вищевказану ситуацію та 29.05.2015 року Управління освіти Ніжинської міської ради видало наказ №222-п «Про звільнення ОСОБА_1.». Відтак, при звільненні ОСОБА_1 відповідачем дотримано вимоги ст.148 КЗпП України.

Незгода заявниці із наказом управління освіти Ніжинської міської ради №537-п від 16.10.2015 року, яким внесено зміни до наказу №222-п від 29.05.2015 року «Про звільнення ОСОБА_1.» у зв'язку з допущеною технічною помилкою при підготовці мотивувальної частини вказаного наказу, а саме, замість Посадової інструкції №6 вчителя російської мови було помилково зазначено Посадову інструкцію №8 вчителя світової літератури не є підставою для скасування рішення суду, оскільки підставою для звільнення стало використання позивачкою під час проведення диктанту навчальної літератури - збірника диктантів, який не передбачений Міністерством освіти і науки України. А сам факт посилання роботодавця не на ті пункти посадової інструкції або не на ту посадову інструкцію не має принципового значення у справі, за наявності та доведеності факту вчинення позивачкою дисциплінарного проступку.

За викладених обставин, рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не містить передбачених законом підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:Судді: