РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2016 р. м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді Собіни І.М.

Суддів: Оніпко О.В., Хилевича С.В.

Секретар судових засідань ОСОБА_1

З участю ОСОБА_2 та представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи на заочне рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства „Сведбанк про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и л а:

В липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовними вимогами до ВАТ „Сведбанк про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними.

Заочним рішенням Здолбунівського районного суду від 12 серпня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю.

Визнано недійсними: кредитний договір № 1703/0808/55-031 від 04 серпня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ВАТ „Сведбанк, та іпотечний договір № 1703/0808/55-031-Z-1 від 04 серпня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ВАТ „Сведбанк.

Стягнуто з ПАТ „Сведбанк судовий збір в розмірі 214гривень 60коп.

У поданій на заочне рішення Здолбунівського районного суду від 12 серпня 2013 року апеляційній скарзі представник ТОВ „Кредитні ініціативи оскаржуване рішення вважає таким, що суперечить вимогам чинного законодавства, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи .

Доводив, що 28 листопада 2012 року між ПАТ „Сведбанк та ТОВ „Факторингова компанія „Вектор Плюс відповідно до чинного законодавства України був укладений договір факторингу № 15.

Згідно умов цього договору відбулося відступлення права вимоги, серед інших, за кредитним договором № 1703/0808/55-031 від 04 серпня 2008 року, який був укладений між ВАТ „Сведбанк та ОСОБА_2

Відповідно до договору факторингу № 15, ТОВ „Факторингова компанія „Вектор Плюс набуло прав кредитора до ОСОБА_2

28 листопада 2012 року між ТОВ „Факторингова компанія „Вектор Плюс та ТОВ „Кредитні ініціативи було укладено договір факторингу, відповідно до якого відбулася передача права вимоги щодо погашення заборгованості по кредитним договорам, серед інших боржників, також і по кредитним зобовязанням ОСОБА_2 відповідно до кредитного договору № 1703/0808/55-031 від 04 серпня 2008 року.

Таким чином з моменту переуступки права вимоги по кредиту 28 листопада 2012 року і на час розгляду Здолбунівським районним судом вищевказаної позовної заяви ОСОБА_2 до ПАТ „Сведбанк усі права кредитора за вищевказаним кредитним договором позичальника ОСОБА_2 належали і належать ТОВ „Кредитні ініціативи.

Вказував, що приймаючи до уваги факт переуступки права вимоги по кредитному договору ОСОБА_2 від ВАТ Сведбанк і в кінцевому результаті до ТОВ „Кредитні ініціативи, ухвалення 12 серпня 2013 року оскаржуваного рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 безпосередньо стосується прав та обовязків ТОВ „Кредитні ініціативи, як нового кредитора в якості сторони по даній справі.

Суд першої інстанції у своєму рішенні не наводить конкретних невідповідностей змісту кредитного договору вимогам ст. ст. 11 та 18 Закону України „Про захист прав споживачів, а лише цитує ці норми.

При аналізі відповідності кредитного договору, укладеного 04 серпня 2008 року, суд посилається на зміни які були внесені в ст. 11 Закону України „Про захист прав споживачів пізніше, а саме Законом „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг № 3795-VI від 22 вересня 2011 року та безпідставно погодився з наявністю підстав для застосування таких положень ст. 11 Закону „Про захист прав споживачів.

Не погоджується з мотивами рішення про те, що мав місце доведений факт укладення позивачем оспорюваного кредитного договору під впливом тяжких для нього обставин та на вкрай невигідних умовах.

Про вкрай невигідні умови свідчить, зокрема, те, що оспорювані договори є односторонніми, передбачають лише права банку та обовязки і відповідальність позичальника. В той же час відповідальність банку за невиконання умов договору не передбачена.

Про вкрай невигідні та несприятливі умови кредитного договору від 04 серпня 2008 року позивач зрозумів лише після 5-ти років користування кредитними коштами і в підтвердження невигідності умов даного договору жодних доказів суду не надав.

Ухваливши оскаржуване рішення без вирішення питання про застосування наслідків недійсного правочину, суд першої інстанції не дослідив та не витребував у позивача та відповідача інформацію про суму одержаного кредиту, суму коштів, фактично сплачених позивачем по кредиту на момент прийняття оскаржуваного рішення.

Зазначає, що розгляд справи відбувся за відсутності в розпорядженні суду інформації про належного відповідача в справі та без вирішення питання про залучення правонаступника кредитора ТОВ „Кредитні ініціативи.

Не залучивши належного відповідача, суд позбавив товариство на подачу заяви про застосування правових наслідків недійсності кредитного договору у відповідності до ст. 1057-1 ЦК та подання заяви про застосування позовної давності (згідно ст. 267 ЦК).

Просив заочне рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні його вимог.

Колегія суддів заслухавши доповідача, доводи представника відповідача у межах апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції дійшла висновку про її задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем ОСОБА_2 та ВАТ „Сведбанк, правонаступником якого був ПАТ „Сведбанк 04 серпня 2008 року було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивачу було надано кредит в розмірі 139000доларів США на строк до 04 серпня 2018 року зі сплатою 12,5% за користування кредитними коштами.

Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 04 серпня 2008 року між ВАТ „Сведбанк та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, відповідно до якого позичальник передав в іпотеку банку житловий будинок розташований в м. Здолбунові, вул. Польова № 20, Рівненської області.

Відповідно до Глави 73 ЦК України на підставі договорів факторингу між ПАТ „Сведбанк, Факторинговою компанією „ОСОБА_1 плюс та ТОВ „Кредитні ініціативи відбулася передача права грошової вимоги щодо погашення заборгованості по ряду кредитних договорів, у тому числі і по кредитному договору № 1703/0808/55-031 укладеного з ОСОБА_2

Проте, судом першої інстанції, новий кредитор ТОВ „Кредитні ініціативи, яке отримало право вимоги з 28 листопада 2012 року, за кредитним договором від 04 серпня 2008 року до участі у справі, як правонаступник ПАТ „Сведбанк залучено не було.

Частиною 1 статті 292 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для правильного вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Задовольнивши вимоги позивача, суд першої інстанції на вказані положення закону уваги не звернув, не навів у рішенні відповідних фактичних даних та доказів, обмежившись лише цитуванням положень Закону України „Про захист прав споживачів.

ОСОБА_2 не надав суду докази тяжких для нього обставин та вкрай невигідних умов, які змусили його укласти кредитний договір.

Кредитний договір та договір іпотеки підписані особисто ОСОБА_2

Пунктом 11.1 кредитного договору сторони передбачили, що укладаючи цей договір, позичальник усвідомлює та підтверджує, що умови договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими.

Підписанням цього договору позичальник свідчить, що він до підписання цього договору ознайомився з усіма умовами, на яких ВАТ „Сведбанк здійснює кредитування фізичних осіб на цілі не повязані з підприємницькою діяльністю, (у тому числі з умовами типових кредитних договорів банку та загальною сукупною вартістю всіх витрат, повязаних з отриманням кредиту в ВАТ „Сведбанк, та свідомо обрав умови кредитування, викладені в цьому договорі).

Укладаючи цей договір, позичальник свідчить, що під час укладання та виконання цього договору позичальник не знаходиться під впливом омани, обману, насильства, погрози, зловмисної угоди або збігу важких обставин (а.с.13,14).

Не ґрунтуються на матеріалах справи і висновки суду про те, що укладені договори є односторонніми, які не містять обовязків банку перед позичальником.

Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність позовних вимог про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними.

Враховуючи наведене, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та покладення на нього обовязку про відшкодуванню ТОВ „Кредитні ініціативи сплаченої суми судового збору.

Керуючись ч. 5 ст. 88, ч. 1 ст. 232, ч. 1 ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст. 309, ст. ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи задовольнити.

Заочне рішення Здолбунівського районного суду від 12 серпня 2013 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог про визнання кредитного договору № 1703/0808/55-031 від 04 серпня 2008 року, укладеного між ОСОБА_2 (Позичальником) та Відкритим акціонерним товариством „Сведбанк (Банк), а також іпотечного договору № 1703/0808/55-031-Z-1 від 04 серпня 2008 року, укладеного між ОСОБА_2 (Іпотекодавець) та Відкритим акціонерним товариством „Сведбанк (Іпотекодержатель), ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи 133,18гривні судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено сторонами в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів починаючи з дня набрання ним законної сили.

Головуючий І.М.Собіна

Судді: О.В.Оніпко

ОСОБА_3