Номер провадження: 22-ц/785/569/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Комаровської Н.В., Сватаненко В.І.

з участю секретаря Ярахмедова Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 17 листопада 2015 року,

встановила:

В серпні 2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 16.03.2006 р. між відповідачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір, на підставі якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0% на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взяті на себе зобовязання не виконав, внаслідок чого станом на 31.05.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 15 377,79 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Відповідач позов не визнав.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 17 листопада 2015 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивача ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи заперечень на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведені позовні вимоги про укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на законі та підтверджуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження укладення кредитного договору позивач надав заяву ОСОБА_2 від 16.03.2006року про відкриття карткового рахунку з кредитним лімітом 2 000 грн. під 3% на місяць, без зазначення строку дії картки, строку повернення коштів, а також Умови і правила надання банківських послуг(а.с.9-20). В заяві ОСОБА_2 зазначено, що ця заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складають між ОСОБА_2 та Банком договір надання банківських послуг. Однак на підтвердження укладення договору позивачем не надані Правила користування платіжною карткою та Тарифи. А з Умов і правил надання банківських послуг(а.с.10-20) не вбачається коли вони прийняті та чи діяли вони станом на 16.03.2006року. Зазначені умови не підписані ОСОБА_2, а тому не можуть вважатися складовою частиною договору.

Оскільки позивач відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України не надав належних і допустимих доказів підписання сторонами кредитного договору, зазначених Умов, Правил та Тарифів, отримання відповідачем платіжної картки з зазначенням строку її дії та зарахування на картку грошових коштів, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в позові.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 11 лютого 2015 р. у справі № 6-240цс14; від 10 червня 2015 р. у справі № 6-698цс15, які відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України мають враховуватися судами загальної юрисдикції.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що заява ОСОБА_2 від 16.03.2006року підтверджує укладення кредитного договору та отримання кредитної картки, оскільки з даної заяви не вбачається, що ОСОБА_2 отримав кредитну картку з певним строком дії (відповідні відмітки цього в заяві відсутні).

Наданий до апеляційної скарги витяг з особового рахунку не може вважатися належним доказом отримання ОСОБА_2 кредитних коштів, оскільки відсутні докази отримання ним кредитної карти, по якій зроблений зазначений розрахунок.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, судове рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 17 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Судді апеляційного суду Одеської області В.Д.Коротков

ОСОБА_3

ОСОБА_4