У х в а л а

іменем україни

14 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

Мазур Л.М., Попович О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Божко Катерини Ігорівни, за касаційними скаргами Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції та Концерну «Міські теплові мережі» на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 23 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаною скаргою, у якій просив:

- визнати постанову головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (далі - Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ) Божко К.І. від 25 лютого 2015 року про відкриття виконавчого провадження № 46658655 неправомірною;

- зобов'язати головного державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ Божко К.І. винести постанову про відмову в прийнятті виконавчого документу та відкритті виконавчого провадження по ньому.

На обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилався на те, що в провадженні головного державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ Божко К.І. знаходиться виконавчий документ від 23 березня 2012 року № 2-3447/10 на виконання судового наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2010 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь Концерну «Міські теплові мережі» грошових коштів у сумі 1 623 грн 47 коп.

Заявник вказував, що 12 березня 2015 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 46658655 йому стало відомо, що 25 лютого 2015 року головним державним виконавцем Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та розпочато примусове виконання рішення суду за заявою стягувача після закінчення строку пред'явлення документу до виконання, оскільки судовий наказ, виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя від 07 грудня 2010 року, набрав чинності 10 січня 2011 року, судом встановлено строк пред'явлення документу до виконання до 10 січня 2014 року, а виконавчий документ був виданий стягувачеві 23 березня 2012 року, проте заява про примусове виконання подана лише 24 лютого 2015 року.

Зважаючи на вищевикладене ОСОБА_3 просив задовольнити скаргу у повному обсязі.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2016 року в задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 23 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2016 року скасовано і постановлено нову ухвалу, якою задоволено скаргу.

Визнано неправомірною постанову головного державного виконавця Жовтневий ВДВС Запорізького МУЮ Божко К.І. від 25 лютого 2015 року про відкриття виконавчого провадження № 46658655.

Зобов'язано головного державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ Божко К.І. вирішити питання щодо винесення постанов про відмову: у прийнятті виконавчого документу № 2-3447/10 від 23 березня 2012 року на виконання судового наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2010 року у цивільній справі про стягнення з ОСОБА_3 на користь Концерну «Міські теплові мережі» грошових коштів у сумі 1 623 грн 47 коп.; у відкритті виконавчого провадження за цим виконавчим документом.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційних скаргах Жовтневий ВДВС Запорізького МУЮ та Концерн «Міські теплові мережі», мотивуючи свої доводи порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просять скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційних скарг та заперечення на них ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_5, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_3, виходив із того, що стягувачем додержано всі вимоги щодо пред'явлення виконавчого документа для примусового виконання до ВДВС та підстави для відмови у прийнятті до виконання виконавчого документа у державного виконавця відсутні.

Апеляційний суд, скасувавши ухвалу суду першої інстанції та постановивши ухвалу про задоволення скарги, виходив із того, що заява стягувача про примусове виконання судового наказу від 03 вересня 2012 року за № 3805/юр не є належним доказом звернення стягувача до органів ВДВС саме 03 вересня 2012 року, оскільки вона не має вхідного реєстраційного номеру органів ВДВС та у додатку до неї зазначено про надання виконавчого листа №2-3447/10 від 07 грудня 2010 року, який судом такою датою не видавався, а висновком позапланової перевірки стану ведення діловодства Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ від 02 лютого 2015 року не встановлено факту отримання 03 вересня 2012 року заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-3447/10 від 23 березня 2012 року.

З огляду на вказане апеляційний суд дійшов висновку, що постанова головного державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ від 25 лютого 2015 року про відкриття виконавчого провадження є неправомірною у зв'язку із відкриттям виконавчого провадження після спливу строку на пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Однак з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 07 грудня 2010 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ за заявою Концерну «Міські теплові мережі» про стягнення з ОСОБА_3 на користь Концерну «Міські теплові мережі» грошових коштів у сумі 1 653 грн 47 коп. Рішення набрало чинності 10 січня 2011 року, строк пред'явлення до виконання - 10 січня 2014 року, виконавчий лист видано 23 березня 2012 року (а. с. 145).

03 вересня 2012 року стягувачем згідно заяви № 3805/юр від 03 вересня 2012 року до Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ пред'явлено до виконання виконавчий документ № 2-3447/10 від 07 грудня 2010 року, виданий 23 березня 2012 року (а. с. 63).

24 лютого 2015 року виконавчий документ зареєстровано в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень та передано для розгляду державному виконавцю.

25 лютого 2015 року головним державним виконавцем Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ Божко К.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованості у розмірі 1 653 грн 47 коп., копію якої боржник отримав особисто 12 березня 2015 року.

05 березня 2015 року винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору та 11 березня 2015 року постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій та за вих. № 5853/5, № 5852/5 відповідно направлені боржнику.

Обґрунтовуючи скаргу заявник посилався на те, що головним державним виконавцем Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та розпочато примусове виконання рішення суду за заявою стягувача після закінчення строку пред'явлення документу до виконання, оскільки заява про примусове виконання була подана ним лише 24 лютого 2015 року.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

За вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 11 вказаного Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 цього Закону державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Статтею 14 ЦПК України закріплено принцип обов'язковості виконання рішення суду.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що стягувачем виконавчий лист № 2-3447/10 пред'явлено до виконання до Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ 03 вересня 2012 року, що підтверджується відтиском штемпеля ВДВС на його заяві від 03 вересня 2012 року № 3805/юр, проте відповідальними особами за ведення діловодства в Жовтневому ВДВС Запорізького МУЮ були порушені строки передачі виконавчого документа державному виконавцеві, вказані в Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби.

Зазначені обставини підтверджуються актом про проведення позапланової перевірки щодо стану ведення діловодства Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ від 02 лютого 2015 року (а. с. 49), згідно з яким протягом 2012-2013 років до канцелярії Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ стягувачем Концерн «Міські теплові мережі» пред'явлені 560 заяв разом з судовими наказами для здійснення примусового виконання рішень судів про стягнення боргу за комунальні послуги, проте у зв'язку зі значною кількістю заяв, кожна окрема заява в акті не вказувалась.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що стягувачем додержано всі вимоги щодо пред'явлення виконавчого документа для примусового виконання до ВДВС та підстави для відмови у прийнятті до виконання виконавчого документа у державного виконавця були відсутні, оскільки датою подання письмової заяви є саме дата подання її до установи Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ, тобто, дата звернення стягувача з заявою про відкриття виконавчого провадження є датою пред'явлення виконавчого листа до виконання, а тому стягувач не може нести відповідальність за невчасне винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

З огляду на викладене зроблені в ухвалі апеляційного суду висновки про неправомірність постанови головного державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ БожкоК.І. від 25 лютого 2015 року про відкриття виконавчого провадження № 46658655 про примусове виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь Концерну «Міські теплові мережі» грошових коштів у сумі 1 623 грн 47 коп. є помилковими, у зв'язку із чим вона підлягає скасуванню із залишенням в силі ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скаргиЖовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції та Концерну «Міські теплові мережі» задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 23 лютого 2016 року скасувати, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2016 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М. Коротун

Л.М. Мазур

О.В. Попович