Справа№592/5423/16-ц
Провадження №2/592/1771/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання - Мазіної К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і обгрунтовує його тим, що 19.09.2015 року він надав ОСОБА_2 в борг грошові кошти в сумі 26000грн., що в еквіваленті становить 1095 дол. США. Відповідач повинна була повернути йому борг, що в еквіваленті становить 1095 дол.США в строк до 19.03.2016 року. Відповідач відмовляється повернути борг. Згідно з ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми. Сума боргу ОСОБА_2 становить 27429грн. з розрахунку 1095 дол. США по курсу НБУ станом на 03.06.2016 року. 3% річних становить 175,85грн. за 78 днів прострочення станом на 03.06.2016 року. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь заборгованість в розмірі 1095дол. США, що становить 27429грн. та 3% річних в сумі 175,85грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивач пояснив, що він передавав кошти ОСОБА_2 в сумі 26000грн., що на момент передачі становило 1095 дол. США. Відповідач повернула йому кошти в сумі 26000грн., які він отримав в серпні 2016 року. Позивач зменшив суму стягнення і просить стягнути з ОСОБА_2 різницю в сумі 1429грн. (27429грн.-26000грн.), 3% річних в сумі 175,85грн. та судові витрати (а.с.68).

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав:

Судом встановлено, що 19.09.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики шляхом оформлення розписки, за якою позикодавець ОСОБА_3 передав кошти в сумі 26000грн. ОСОБА_2, а остання зобов'язалася повернути ці кошти ОСОБА_1 19 березня 2016 року.

На підтвердження даного договору позивач має розписку відповідача ( а.с.9).

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Згідно з постановою Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі №6-63цс13, правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 02.07.2014 року у справі №6-79цс14, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Позивач передав відповідачу ОСОБА_2 в борг кошти в сумі 26000грн., відповідач зобов'язалася повернути позивачу 26000грн. згідно з умовами договору позики. Зазначення в розписці еквівалента 26000грн. - 1095 дол. США станом на час отримання коштів не є підставою для стягнення суми з розрахунку 1095 дол. США, оскільки відповідач зобов'язалася повернути саме 26000грн., про що прямо зазначено в розписці.

Після звернення з позовом до суду і відкриття провадження у справі відповідач ОСОБА_2, повернула позивачу борг в сумі 26000грн. На ім'я ОСОБА_1 надійшов поштовий переказ в сумі 26000грн. 29.06.2016 року, виплачений ОСОБА_1 05.08.2016 року.

Викладені обставини підтверджуються інформацією Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (а.с.64).

Отже, сума боргу - 26000грн. повернута позивачу відповідачем в повному обсязі.

З викладених підстав, вимоги позивача щодо стягнення 1429грн. (27429грн.-26000грн.) є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач зобов'язана була повернути борг в сумі 26000грн. 19 березня 2016 року. Станом на час пред"явлення позову 03.06.2016 року сума боргу повернута не була.

Згідно з ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог.

Відповідно до вимог, заявлених позивачем, щодо стягнення 3% річних станом на 03.06.2016 року кількість днів прострочення становить 78 днів.

Отже, сума 3% річних становить 166грн.68коп. (26000грн.х3%х78дн.:365дн.:100%).

З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 суму 3% річних - 166грн.68коп.

При зверненні з позовом до суду позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір за вимогами до ОСОБА_2 в розмірі 276грн.05коп. з суми позову 27604,85грн. (27429грн.+175,85грн.).

Оскільки позивач не підтримує вимоги в розмірі 26000грн. у зв'язку зі сплатою цих коштів після звернення з позовом до суду, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 261грн.66коп. в відшкодування судового збору, виходячи з суми позову 26000грн. і 166грн.68коп. - 3% річних.

Керуючись ст.ст. 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 213-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних в сумі 166грн.68коп.

В іншій частині позову відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 261грн.66коп. в відшкодування судового збору.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під чає проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко