Дата документу 22.09.2016
ЄУ № 420/1472/16-ц
Провадження №2/420/744/16
22 вересня 2016 року Новопсковський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Бондар Ю.О.
за участю секретаря Сіренко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов, у разі повторної неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно (на 09.09.2016, 22.09.2016) не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 15 червня 2011 року між ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 500213394 (далі кредитний договір), який відповідно до п. 1 договору складається з двох розділів: Розділ №1 «Базові умови кредитування» та Розділ №2 «Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», які нероздільно пов'язані між собою та складають єдиний документ, включаючи всі додатки до нього, які складають невід'ємну частину цього договору.
Пунктом 2.6 Розділу №1 кредитного договору визначено порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором, а саме: платежі з повернення кредиту, проценти за його користування та інші платежі за цим договором здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до цього договору та його невід'ємною частиною.
Відповідно до п. 2.8 розділу №1 кредитного договору комісійна винагорода банку за управління кредитом 330,00 грн. за кожний місяць користування Кредитом по дату остаточного повернення кредиту, зазначену в п. 2,3.
Згідно з п. 3 розділу №1 кредитного договору всі відносини між позичальником та банком, що виникають на підставі цього договору врегульовуються розділом №2 «Загальними умовами кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк», затвердженими розпорядженням ПАТ «Альфа Банк» №1142 від 01.04.2011. Вказані у цьому пункті «Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк», є невід'ємною частиною цього договору та визначають інші істотні умови цього договору, зокрема, але не виключно порядок і умови нарахування процентів за користування кредитом, умови здійснення платежів, умови настання відповідальності за неналежне виконання зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом та/або комісійної винагороди та/або інших платежів, що вказані у цьому договорі, а також будь-які інші умови, необхідні для врегулювання відносин між позичальником та банком.
Договір підписаний 15.06.2011 особисто відповідачем ОСОБА_2
Судом встановлено, що 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа банк» та ТОВ «Дата ОСОБА_1» було укладено договір факторингу з подальшими змінами та доповненнями, відповідно до умов якого ТОВ «Дата ОСОБА_1» (фактор) зобов'язався передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа банк» (клієнту) за плату, а клієнт зобов'язався відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від фактора.
08 грудня 2014 року між ПАТ «Альфа банк» та ТОВ «Дата ОСОБА_1» було укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу від 30 вересня 2014 року, якою доповнено перелік договорів, що відступаються, до якого, серед інших, включено і кредитний договір №500213394 від 15.06.2011, укладений між ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_2
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої сторони (боржника).
Таким чином, внаслідок укладення вищевказаного договору факторингу та додаткової угоди до нього відбулася заміна кредитора, а саме: ТОВ «Дата ОСОБА_1» набуло статусу нового кредитора за договором №500213394 від 15.06.2011, позичальником згідно якого є відповідач ОСОБА_2
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 22.06.2016 заборгованість відповідача ОСОБА_2 за кредитом складає 8873,17 грн., заборгованість по відсоткам 628,18 грн., заборгованості по комісії 1650,00 грн.
Матеріалами справи доведено прострочення виконання відповідачем зобовязання щодо своєчасної та належної оплати грошових коштів за кредитним договором №500213394 від 15.06.2011.
Згідно ст.546 ЦК України одним із видів забезпечення виконання зобовязання є неустойка.
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
Згідно ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання
Згідно п. 13 розділу № 2 кредитного договору позичальник зобов'язується повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за його користування, комісії, якщо сплата комісій передбачена розділом 1 цього договору та/чи інші платежі за цим договором, у порядку, визначеному договором; за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій позичальник зобовязаний сплатити штраф.
Повним поверненням простроченої заборгованості позичальника за цим договором є повне виконання позичальником своїх зобов'язань щодо повернення простроченої заборгованості за кредитом, сплати простроченої суми процентів за його користування прострочених сум комісій, якщо сплата комісій передбачена розділом №1 цього договору та/або інших платежів за договором.
Виконання позичальником зобов'язань з оплати простроченої заборгованості не звільняє його від оплати штрафів, що передбачені цим договором у разі невиконання позичальником своїх зобов'язань щодо сплати платежів за цим договором.
В той же час, відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки, виданої Новопсковською селищною радою 29.07.2016 за вих. № 1332, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» від 2 грудня 2015 року № 1275-р смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області віднесене до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
На підставі викладеного, судом встановлено, що відповідач є субєктом Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відносно якого, відповідно до ст. 2 зазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобовязань.
Судом також встановлено, що 22.06.2016 року за вих. № DMG/152 позивачем на адресу відповідача направлена вимога про повернення заборгованості за кредитним договором.
Однак, суми боргу в 30-денний строк, як це вимагалося в зазначеному повідомленні, відповідач ОСОБА_2 не сплатив.
Таким чином, аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позов ТОВ «Дата ОСОБА_1» підлягає задоволенню, шляхом стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитом 8873,17 грн., заборгованості за відсотками 628,18 грн., заборгованості за комісією 1650,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 223-233 ЦПК України, суд
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: