Справа № 346/5707/15-ц
Провадження № 2/346/2322/15
18 січня 2016 року м. Коломия
Коломийський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі: головуючого- судді : Пятковського В.І.,
секретаря Ільницької О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про втрату права на житло,
Позивач, звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, що у с. Коршів, вул. Грушевського, 24 а, Коломийського району Івано-Франківської області.
У 2010 році в с. Баб»янка Коломийського району став будуватися чоловічий монастир і він допомагаючи у будівництві познайомився із відповідачем, монахом архімандритом Діонісієм (ОСОБА_2), який прибув до монастиря згідно відповідних церковних канонів. Можливості приписатись відразу у монастирі у ОСОБА_2 не було, а тому той попросив його здійснити реєстрацію у власному будинку в с. Коршів. Оформивши відповідні документи відповідач у будинок так і не вселявся, а проживав у с. Баб»янка і звичайно не ніс жодних витрат по утриманню та оплаті комунальних послуг житла у якому рахувався і продовжує рахуватися зареєстрованим.
Нещодавно йому стало відомо, що осінню минулого року, відповідач звільнився із монастиря і вибув у невідомому напрямку.
У звязку з виниклими обставинами, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом.
У судовому засіданні позов підтримав, просив задоволити.
Відповідач будучи належно повідомленим судом про час і місце розгляду справи по останньому відомому місцю проживання, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд до відома не поклав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення в заочному порядку.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому підлягаючими задоволенню виходячи із наступного.
Як видно із досліджених письмових доказів, зокрема свідоцтва про право власності на житловий будинок від 30 січня 2001 року, виданого на підставі рішення Коршівської сільської ради від 25 січня 2001 року, житловий будинок, що розташований за адресою: Коломийський р-н, с. Коршів, вул. Грушевського, 24 а, належить на праві приватної власності позивачу.
Із довідки Коршівської сільської ради Коломийського району № 2537 від 19 листопада 2015 року вбачається, що у даному будинку зареєстровано ряд осіб, у тому числі відповідач.
Із довідки Української Православної церкви Івано-Франківської єпархії від 23 листопада 2015 року за № 218 видно, що в період з 26 лютогго 2010 року, згідно з рішенням ОСОБА_3 Української Православної Церкви архімандрит Діонісій (ОСОБА_4) був призначений настоятелем Угорницького чоловічого монастиря в с. Баб»янка Коломийського району Івано-Франківської області і проживав на території монастиря до звільнення з посади.
Витяг із журналу № 39 засідання ОСОБА_3 Української Православної Церкви від 27 жовтня 2015 року вказує, що того дня відповідача звільнено з посади намісника Свято-Михайлівського Угорницького монастиря
Зазначені відомості підтверджують посилання позивача проте, що відповідач не проживає та ніколи фактично не проживав по місцю реєстрації. На це також вказують дані акту від 19 листопада 2015 року складеного комісією у складі голови Коршівської сільської ради, депутата та секретаря цієї ж ради, а також двох жителів села.
Про відсутність відповідача за місцем реєстрації вказав і свідок, ОСОБА_5, який був допитаний у судовому засіданні і підтвердив факт того, що відповідач взагалі не вселявся у будинок позивача.
В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У ст. 15 ЦК України кожній особі гарантується право на судовий захист.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Враховуючи вказані обставини та законодавче регулювання виниклих правовідносин, суд вважає, що відповідач втратив право користування житлом у будинку позивача.
На підставі наведеного та ст. ст. 15, 321 ЦК України, ст. 72, 163 ЖК України, керуючись ст.ст. 213, 215, 223, 224-226, 294 ЦПК України суд,
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим будинком ОСОБА_1 по вул. Грушевського, 24 а, що у с. Коршів Коломийського району, Івано-Франківської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя П'ятковський В. І.