АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіної Любові Олександрівни на рішення Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2016 у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві, треті особи: ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «Старокиївський Банк» про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом в якому просив суд зняти арешт на заборону відчуження з автомобіля TOYOTA AURIS 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 номер реєстрації НОМЕР_3, що належить ОСОБА_2 накладений постановою відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в місті Києві у виконавчому провадженні номер 46778323.

Справа № 757/32670/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/15074/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Васильєва Н.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 20.04.2015 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в місті Києві винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: розшук вказаного автомобіля, що зареєстрований за боржником у виконавчому провадженні ОСОБА_3. 01.05.2015 на трасі Київ - Харків працівниками міліції було затримано автомобіль та складено акт з тимчасового затримання транспортного засобу. Автомобіль було вилучено. Проте при накладенні арешту на майно боржника, а особливо на автомобіль, державним виконавцем було порушено порядок накладення арешту, оскільки не враховано, що 11.03.2014 між ОСОБА_2 та боржником було укладено договір купівлі-продажу вказаного автомобіля. 11.03.2014 на підтвердження повноважень розпоряджатися автомобілем відповідачем було видано довіреність на право розпорядження автомобілем, яка посвідчена приватним нотаріусом Панченко О.В., та планувалось скасувати довіреність після офіційної реєстрації автомобіля в органах ДАЇ. Більш того, право власності на автомобіль було підтверджено заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19.04.2016, яке набуло законної сили.

На даний час ОСОБА_2 є власником вказаного автомобіля на підставі договору купівлі-продажу, дійсної довіреності та рішення суду. Однак у зв'язку з тим, що вказаний автомобіль не було зареєстровано в органах ДАІ, він формально залишається у власності боржника, а враховуючи той факт, що його було арештовано, власник не може розпоряджатися власністю.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2016 позовну заяву ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві, треті особи: ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «Старокиївський Банк» про зняття арешту з майна - задоволено.

Знято арешт та заборону відчуження з автомобіля TOYOTA AURIS 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 номер реєстрації НОМЕР_3, що належить ОСОБА_2 накладений постановою відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в місті Києві у виконавчому провадженні номер 46778323.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ПАТ «Старокиївський Банк» подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права, не повне з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Вказує на те, що судом не досліджено та не взято до уваги, що договір купівлі-продажу автомобіля від 10.03.2014 укладений без нотаріального посвідчення, як і не досліджено ту обставину, чому позивачем не дотримано строків на офіційну реєстрацію автомобіля. Також зазначає, що судом не досліджено правила виключної підсудності справи про зняття арешту з майна. Враховуючи вищевикладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовної заяви.

В судовому засіданні представник ПАТ «Старокиївський Банк» підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просив про задоволення заявлених ними вимог.

Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, без підтвердження поважності причин неявки. Тому підстав для визнання причин неявки відповідача в судове засідання поважними колегія суддів не вбачає, та керуючись ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19.04.2016 задоволений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3. про визнання договору дійсним та права власності. Визнано дійсним договір купівлі-продажу від 10.04.2014 автомобіля TOYOTAAURIS 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 державний номер реєстрації НОМЕР_3. Визнано право власності на автомобіль TOYOTA AUR1S 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 державний номер реєстрації НОМЕР_3 за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Згідно відмітки на копії вказаного судового рішення воно набрало законної сили 29.06.2016 /а.с.9-11/.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Констиції України, ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У відповідності до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з повозом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Оскільки рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19.04.2016 визнано право власності на вказаний автомобіль за позивачем, то висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимоги в частині зняття арешту і заборони відчуження з вказаного автомобіля є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги щодо недодержання сторонами договору нотаріальної форми договору відхиляються колегією суддів, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Посилання представника ПАТ «Старокиївський Банк» на скасування апеляційним судом рішення Печерського районного суду міста Києва від 19.04.2016 не можуть бути прийняті до уваги суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційна скарга не містила доводів щодо скасування рішення суду, яке стало підставою для ухвалення рішення, що є предметом оскарження. Відсутні вказані обставини були і на час розгляду справи судом першої інстанції. До того ж, згідно п. 3 ч. 2 ст. 361 ЦПК України скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення є підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Твердження особи, яка подала апеляційну скаргу про порушення позивачем строків на офіційну реєстрацію автомобіля не є підставою для скасування вказаного судового рішення, оскільки саме у зв'язку з наявністю арешту на майно унеможливлюється здійснення його перереєстрації.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень правил підсудності не знайшли свого підтвердження, оскільки правила виключної підсудності застосовуються до нерухомої майна, а предметом даного спору є рухоме майно.

Обставини щодо проведення в ПАТ «Старокиївський Банк» ліквідаційної процедури не впливають на вирішення даної справи по суті, а тому посилання на це в апеляційній скарзі не приймаються до уваги апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що висновки суду першої інстанції, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, рішення суду ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому підстав до його скасування з мотивів викладених у апеляційній скарзі не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» ПантіноїЛюбові Олександрівни - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2016 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий:

Судді