АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 672/1443/15-ц
Провадження № 22-ц/792/481/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Федорової Н.О.,

суддів Баса О.Г., Матковської Л.О.,

при секретарі Бондарі О.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2 та

її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 15 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

3 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом. В його обґрунтування зазначив, що з 18 листопада 2004 року він має право на зайняття адвокатською діяльністю. 3 серпня 2015 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір на представництво інтересів у суді. 13 серпня 2015 року він приймав участь в попередньому судовому засіданні у вказаній справі, під час якого ОСОБА_2 заявила, що він є коханцем ОСОБА_4 Така інформація не відповідає дійсності, чим принизила його честь та гідність. Про вказане дізналась дружина, що спровокувало конфлікти та непорозуміння у сімї. Вся ця ситуація негативно позначилась на його здоровї, оскільки незадовго до цього він переніс гострий інфаркт міокарда та три операції, після чого йому було рекомендовано не хвилюватись. Крім того, поширена ОСОБА_2 неправдива інформація розповсюдилась по місту. При зустрічі із знайомими він змушений спростовувати вказану інформацію та доводити її недостовірність. В результаті протиправних дій відповідачки, які полягають у приниженні честі, гідності та внаслідок цього ділової репутації, йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 8000 грн. А тому, просив суд визнати недостовірними відомості про те, що він являється коханцем ОСОБА_4, поширені 13 серпня 2015 року ОСОБА_2; зобовязати ОСОБА_2 вибачитись перед ним в присутності складу Городоцького районного суду Хмельницької області та учасників судового розгляду, які були присутні в судовому засіданні 13 серпня 2015 року; стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду у розмірі 8000 грн.

________________________________________________________________________________________________

Доповідач у першій інстанції ОСОБА_5 Провадження № 22-ц/792/481/16

Суддя-доповідач ОСОБА_6 Категорія № 40, 41

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 15 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Непогоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким зобовязати ОСОБА_2 вибачитись перед ним в присутності складу Городоцького районного суду Хмельницької області та учасників судового розгляду, які були присутні в судовому засіданні 13 серпня 2015 року; стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду в розмірі 8000 грн.

Рішення вважає незаконним, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт не згідний із висновком суду про те, що висловлювання ОСОБА_2 в судовому засіданні не носять стверджувального характеру, а мають характер оцінки дій позивача під час представництва інтересів ОСОБА_4, тому не можуть бути предметом судового захисту.

Судом не враховано, що поширена ОСОБА_2 інформація не відповідає дійсності, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало, а тому вона є недостовірною. Вважає, що спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач підтримав апеляційну скаргу з мотивів, які в ній зазначені.

Відповідач заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення законним та справедливим.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріалами справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним та обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, дана їм правильна оцінка, а його висновки узгоджуються з матеріалами справи і відповідають закону.

Встановлено, що позивач відповідно до свідоцтва № 345, виданого кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Хмельницької області 18.11.2004 року має право на зайняття адвокатською діяльністю.

03.08.2015 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_4 договір про представництво її інтересів у справі за позовом ОСОБА_2 до неї про визнання права власності на частину спадкового майна (а.с. 4).

Під час попереднього розгляду зазначеної справи 13 серпня 2015 року ОСОБА_2 висловилась про те, що її батько ОСОБА_7 за життя попереджав, щоб вона не звязувалась із ОСОБА_4, бо її завжди захистить її коханець ОСОБА_1

3 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив визнати недостовірними відомості про те, що він являється коханцем ОСОБА_4; зобовязати ОСОБА_2 вибачитись перед ним в присутності складу Городоцького районного суду Хмельницької області та учасників судового розгляду, які були присутні в судовому засіданні 13 серпня 2015 року; стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду у розмірі 8000 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі Постанова) розяснив судам, що при розгляді зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного звязку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Також, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та зясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, згідно зі ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням субєктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 19 Постанови).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення та відмовляючи в позові, правильно виходив з того, що в діях відповідачки відсутній юридичний склад правопорушення, зокрема, у судовому засіданні не доведено належними та допустимими доказами факту поширення інформації та поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності, оскільки висловлювання останньої є оціночним судженням, яке не підлягає перевірці на дійсність.

Доводи апеляційної скарги про те, що вислів відповідачки має стверджувальний характер і не є оціночним судженням не відповідають ні матеріалам справи, ні вимогам закону.

З огляду на положення ст. 60 ЦПК України, позивач у вказаній категорії справ має належним чином довести, що поширена про нього недостовірна інформація є саме фактичним твердженням, яке підлягає перевірці. На іншій же стороні, у випадку надання вказаній інформації такого статусу, лежить обовязок довести її дійсність.

Відповідно до матеріалів справи, під час розгляду 13 серпня 2015 року позову ОСОБА_2, остання висловилась про те, що її батько ОСОБА_7 за життя попереджав, щоб вона не звязувалась із ОСОБА_4, бо її завжди захистить її коханець ОСОБА_1.

Враховуючи вищевикладене, вислів відповідачки не містить повідомлень про події чи факти, а є її судженням відносно мотивів представництва ОСОБА_1 інтересів ОСОБА_4

Твердження ж апелянта про те, що повідомлена відповідачкою інформація є недостовірною, а отже такою, що не відповідає дійсності, безпідставні, оскільки її дійсність перевірити неможливо.Так, наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень ні.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 15 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова