Дата документу 17.02.2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17 лютого 2016 року. м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: Редько О.В.,
при секретарі: Мазуриній О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області обєднану цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором та позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором,
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08 грудня 2015 року було обєднано позови ПАТ «Універсал банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та позови ПАТ «Універсал банк» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором, та позов ПАТ «Універсал банк» до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором.
Позивач у судове засідання не з'явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі по справі, а також відповідачі по обєднаним справам в судове засідання 17 лютого 2016 року не з'явилися, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за їхньої відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа, заявлена у обєднаних позовах, у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не сповістила, однак неявка третьої особи не перешкоджає розгляду даного позову по суті.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 05.06.2008 року між Відкритим Акціонерним Товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «Універсал Банк» (ОСОБА_5 - Банк) та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №098-2008-1959 (далі - Кредитний договір)./а.с.5-12/
Відповідно до п.1.2 Кредитного договору строк кредитування за Кредитним договором становить період з дати надання Банком кредиту Позичальнику по 01 червня 2025 року включно (що є датою остаточного погашення всієї суми кредиту).
Відповідно до п.2.1.3 Кредитного договору сторони погодили, що зобов'язання Банка надати кредит виникає з моменту відкриття Позичальником поточного рахунку у Банку для здійснення розрахунково-касового обслуговування операцій Позичальника з надання та погашення Кредиту.
Відповідно до п.2.3 Кредитного договору видача кредиту за Кредитним договором проводиться на поточний рахунок Позичальника, відкритий згідно умов п.2.1.3 Кредитного договору.
Відповідно до п.2.4 Кредитного договору погашення основної суми кредиту та процентів здійснюється шляхом сплати Позичальником щомісячних платежів.
05.06.2008 року для забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №098-2008-1959 від 05.06.2008року між Банком та ОСОБА_2 (далі Поручителі, окремо Поручитель), були укладені договори поруки № 098-2008-1959-Р/1, № 098-2008-1959-Р/2, № 098-2008-1959-Р/3 (далі - Договір поруки), відповідно до умов якого Поручителі зобов'язуються перед Банком відповідати за невиконання Позичальником його зобов'язань, що виникли з Кредитного договору №098-2008-1959 від 05.06.2008 року.
Відповідно до п.1.2 Договору поруки, Поручитель засвідчує, що йому добре відомі усі умови Кредитного договору №098-2008-1959 від 05.06.2008року і він погоджується з ними.
Відповідно до п. 1.4 Договору поруки відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною.
Банк свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, що підтверджується меморіальним ордером №0982902USD000041 та випискою за 06.06.2008р.
Позичальник та Поручителі зобов'язання за Кредитним договором та Договором поруки належним чином не виконують.
- 401,16 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом;
- 1537,43 доларів США - заборгованість за відсотками;
- 78,52 доларів США - заборгованість за підвищеними відсотками.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, встановленої договором.
Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.
Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з позичальника є обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі витікають з договірних відносин, які є обов'язковими для виконання сторонами.
У той же час, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителів з огляду на таке.
Як вбачається зі статті 559 частині 4 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом тільки 08.06.2015 року, а тому строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, є таким, що сплив.
Так, як вбачається з розрахунку заборгованості /а.с. 21/, право вимоги на предявлення позову виникло у позивача починаючи з 31.07.2014 року. Тобто, з моменту виникнення права вимоги про стягнення заборгованості з позичальника та поручителів минуло більше, ніж 6 місяців.
Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.
Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може.
З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "предявлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.
Вказана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 17.09.2014 року по справі № 6-53цс 14, і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.
Отже, враховуючи вищевказані вимоги позивачем пропущений строк пред'явлення вимог про стягнення заборгованості з поручителів.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2931,83 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 212- 215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором та позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором - задовольнити частково.
- 401,16 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом;
- 1537,43 доларів США - заборгованість за відсотками;
- 78,52 доларів США - заборгованість за підвищеними відсотками.
В решті позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Редько