Справа № 594/1097/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Королівської сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння АДРЕСА_1. Поряд з тим, зазначила, що ще за життя, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3, померла ОСОБА_2, на випадок своєї смерті, належне їй майно заповіла позивачу.

Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просила суд визнати за нею право власності на будинковолодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_2.

В судове засідання сторони не з»явилися. Позивач ОСОБА_1 зідно поданої заяви розгляд справи просила провести без її участі, при цьому зазначила, що позов підтримує.

Від сільського голови Королівської сільської ради ОСОБА_3 до суду надійшла заява, в якій такий просив розгляд справи провести без участі представника відповідача, при цьому зазначив, що відповідач позов визнає.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Королівка Борщівського району Тернопільської області померла ОСОБА_2, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 04 січня 2010 року Королівською сільською радою Борщівського району Тернопільській області.

Поряд з тим, встановлено, що за життя померла ОСОБА_2 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами що в с.Королівка по вул. АДРЕСА_2 Борщівського району та інше все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і на що за законом матиме право, в тому числі земельну частку/пай згідно державного акту серії НОМЕР_2 від 23.09.2002 року, майновий пай серії НОМЕР_3 від 05.05.2005 року, ощадну книжку НОМЕР_4 заповіла позивачу ОСОБА_1.

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено копією заповіту від 13 травня 2005 року, посвідченого секретарем виконкому Королівської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за №61.

Поряд з тим встановлено, що позивач ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 прийняла спадщину, подавши у шестимісячний строк заяву до Борщівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, на підставі якої до майна померлої було заведено спадкову справу за №324/2010. А 29 вересня 2016 року звернулася до нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини, а саме, права власності на будинковолодіння, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Наведене стверджується матеріалами спадкової справи №324/2010 на ім»я ОСОБА_2, інформацією Борщівської державної нотаріальної контори від 29.09.2016 року № 1058/02-14.

До складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2, окрім іншого, входить будинковолодіння АДРЕСА_1, в якому померла проживала та яке відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України "Про власність") ОСОБА_2, була його єдиним членом, що стверджено копіями особового рахунку з погосподарських книг Королівської сільської ради на ім"я ОСОБА_2 за 1991-1995 р.р., довідкою Королівської сільської ради №707 від 24.10.2016 року.

Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

А отже, ОСОБА_2 на відповідній правовій основі, набула право на ціле будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1 однак у визначеному законом порядку, за життя, не оформила своє право власності на вказаний нерухомий об"єкт.

Відповідно до рішення Королівської сільської ради 22 скликання 5 сесії, ОСОБА_2 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0, 63 га., з них - 0, 25 га для обслуговування житлового будинку, та 0, 38 га для ведення особистого підсобного господарства.

Згідно довідки Королівської сільської ради №709 від 24.10.2016 року, рішенням сесії Королівської сільської ради від 05.02.1997 року, ОСОБА_2 було передано у безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 25 га для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1

З довідки Королівської сільської ради №710 від 24.10.2016 року вбачається, що вулиця, на якій проживала ОСОБА_2, АДРЕСА_2 перейменована на вулицю АДРЕСА_1. Наведене також вбачається і з копії рішення №53 3-ї сесії 5-го скликання Королівської сільської ради від 17.11.2006 року.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що інші особи своїх прав на майно померлої не заявляли.

Вказані обставини, сторонами не оспорювалися, були стверджені матеріалами спадкової справи № 324/2010, відкритої щодо майна померлої ОСОБА_2.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 12 березня 2014 року, виготовленого СПД ФОП ОСОБА_4, інвентаризаційна вартість будинковолодіння АДРЕСА_1 становить 154048 грн.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об"ємі.

Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 1216-1218 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на будинковолодіння по вул.АДРЕСА_1, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Королівка Борщівського району Тернопільської області.

Судові витрати по справі покласти на сторони, в межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при його оголошенні - в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Головуюча: