Справа № 216/2793/16-ц
провадження № 2/216/1811/16
У Х В А Л А

про відмову у передачі справи на розгляд іншому суду

30 серпня 2016 року.

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючогосудді ОСОБА_1

при секретарі Городнічевій Т.О.

за участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група", про захист прав споживача з приводу виконання договору №28-0412-15-00152 від 01.10.2015 р., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з Відповідача за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-0412-15-00152 від 01 жовтня 2015 року на свою користь страхове відшкодування у сумі 1 910 590,41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.10.2015 року між сторонами було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм а пасажирами на транспорті №28-0412-15-00152, предметом договору є страхування транспортного засобу LEXUS LX 570, 2013 ОСОБА_4 КОЛЬОРУ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. 25.01.2016 р. Позивач звернувся з заявою про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування, з інформацією про незаконне заволодіння даних транспортним засобом невстановленими особами біля ТЦ "Караван" по вул. Нижньодніпровська у смт. Ювілейне Дніпропетровської області.

05.07.2016 року надійшла до суду заява представника відповідача ОСОБА_5 про передачу вище вказаного позову за підсудністю до Соломянського районного суду м. Києва, оскільки Позивач при зверненні до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу порушив правила підсудності, оскільки позови до юридичних осіб пред'являються за їхнім місцезнаходженням, згідно Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Відповідача є місто Київ, вул. І.ФЕдорова, 32А. Крім того, посилання позивача на Закон України "Про захист прав споживача" є безпідставними, оскільки не наведено жодного факту порушення його прав, як споживача послуг, а в матеріалах доданої до вказаної заяви - жодного доказу, а також сам позивач зазначає, що причиною звернення до суду невиконання відповідачем умов договору добровільного страхування.

Під час обговорення питання про передачу справи на розгляд Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, позивач та представник позивача, кожен окремо, заперечували щодо передачі цивільної справи на розгляд іншому суду.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, вважає за необхідне у задоволенні заяви про передачу справи до Соломянського районного суду м. Києва відмовити, з наступних підстав.

Закон України "Про захист прав споживачів" регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг, виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" судам роз'яснено, що оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

А, отже Позивач, як особа яка зазнала шкоди, внаслідок настання страхового випадку і звернулась до Відповідача з заявою про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування, є споживачем послуг даної страхової компанії в розумінні положень ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів".

Тобто, Закон України "Про захист прав споживачів" регулює правовідносини між сторонами на підставі укладеного між ними Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм а пасажирами на транспорті №28-0412-15-00152 від 01.10.2015 р., та стосується правовідносин, що виникли між Позивачем та Відповідачем.

Статтею 107 ЦПК України передбачено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

У пункті 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві (ч.14 ст. 110 ЦПК).

Стаття 109 ЦПК України встановлює загальні правила підсудності, відповідно до ч.2 якої, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Згідно ч.5 ст.110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Виходячи з положень вищенаведених норм права, позивач має право за своїм вибором звернутися з зазначеним позовом за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Як убачається, з матеріалів справи Позивач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, отже в межах територіальної підсудності Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що вищезазначена позовна заява була прийнята без порушення правил підсудності, встановлених ст. 109, 110 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст. 116 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_5, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі її постановлення без участі особи, яка її оскаржує - протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Бондарєва О.І.