______________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6381/16-ц
Провадження № 2-о/520/237/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2016 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ :

01.06.2016 року заявник звернулась до суду з заявою, в яку в подальшому уточнила та згідно редакції від 19.08.2016 року просила суд встановити юридичний факт належності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 5-1069 від 01.06.2011 року, виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ОД 020466, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 31 липня 1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1231, земельної ділянки (кадастровий номер :41:007:0130) площею 0,1055 га, яка розташована в м. Одесі по вулиці Академіка Вільямса, будинок 22 та яка складається з земельної ділянки загальною площею 0,100 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з межами та конфігурацією визначеними у кадастровому плані складеному ТОВ «Земельно-кадастрове бюро «Резолют» за точками 1-2-3-4-5-6-7-8-9-14-15-16-17-1 та земельної ділянки загальною площею 0,0055 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства з межами та конфігурацією визначеними у кадастровому плані, складеному ТОВ «Земельно кадастрове бюро «Резолют» за точками 9-10-11-12-13-14-9.

В своїй заяві посилається на те, що на сьогодні для присвоєння кадастрового номеру двом ділянкам окремо та в подальшому оформлення правовстановлюючих документів відповідно до вимог чинного законодавства необхідно встановлення факту щодо проходження меж земельної ділянки, що розташована за адресою місто Одеса, вулиця Академіка Вільямса, будинок 22, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та особистого підсобного господарства відповідно до кадастрового плану розробленого ТОВ «Земельно-кадастрове бюро «Резолют».

Вищевказане і стало підставою, для звернення до суду з даною заявою.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України.

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Представник зацікавленої особи Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення вказаної заяви.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає заяву підлягаючою задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає справу в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.

У ч.1 ст.256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до «Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 01.02.1998 року за № 42 громадянці ОСОБА_5 було передано безоплатно в особисту власність земельну ділянку, площею 1055 кв.м., в тому числі: 1000 кв.м. для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та 55 кв.м. для введення особистого хазяйства за адресою вул. Академіка Вільямса, 22.

На підставі вищевказаного рішення ОСОБА_5 було видано Державний акт ОСОБА_4 ІІІ-ОД № 024066 на право власності на земельну ділянку площею 0,1055 га в межах згідно з планом, що розташована на території Київського району м. Одеси по вул. Академіка Вільямса, 22, з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку та господарських будівель і та ведення особистого підсобного господарства.

Отже у вищевказаному державному акті зазначено подвійне цільове призначення земельної ділянки за адресою м. Одеси по вул. Академіка Вільямса, 22.

14 листопада 2010 року ОСОБА_5 померла, спадкоємцем першої черги її майна стала донька ОСОБА_1.

21 червня 2011 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 на імя ОСОБА_1 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом р/№ 5-1067, відповідно до якого остання успадкувала житловий будинок з надвірними спорудами під № 22, розташований в м. Одесі, вулиця Вільямса, який складається в цілому з черепашникового житлового будинку під літерою «А», загальною площею 40,3 кв.м., житловою площею 23,7 кв.м. та надвірних споруд, розташованих на земельній ділянці площею 1055 кв.м., яка знаходиться у приватній власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ОД № 024066, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 31 липня 1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1231, кадастровий номер земельної ділянки :41:007:0130.

Окрім того, 21 червня 2011 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 на імя ОСОБА_1 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом р/№ 5-1069, відповідно до якого остання успадкувала земельну ділянку площею 1055 кв.м., що розташована за адресою м. Одеса, вул.. Ак. Вільямса, 22.

З метою виготовлення землевпорядної документації щодо розділу земельної ділянки у відповідності до вимог ст. 56 ЗУ «Про землеустрій» заявник ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «ЗКБ «РЕЗОЛЮТ».

Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗКБ «РЕЗОЛЮТ» було виготовлено план поділу земельної ділянки площею 0,1055 га на дві, а саме: земельної ділянки (№1) загальною площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Вільямса, буд. 22 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з межами та конфігурацією господарства визначеному у кадастровому плані (межі земельної ділянки за точками 1-2-3-4-5-6-7-8-9-14-15-16-17-1) та земельної ділянки (№ 2) загальною площею 0,0055 га, яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Вільямса, будинок 22, з цільовим призначенням для ведення особистого господарства з межами та конфігурацією визначеному у кадастровому плані (межі земельної ділянки за точками 9-10-11-12-13-14-9).

Судом встановлено, що спірних питань по межі між суміжниками не виявлено та претензій щодо меж земельної ділянки заявниці ОСОБА_1 з боку суміжних землевласників немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Статтями 125-126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування" та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно з ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із зайвою.

Відповідно до п. 7 Перехідних положень Земельного кодексу України Громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Таким чином, зважаючи що державний акт серії ІІІ ОД № 024066 на право власності на земельну ділянку та Свідоцтво про право на спадщину за законом є чинними та зареєстрованими у встановленому законом порядку, неможливість оформити окремі правовстановлюючі документи на земельні ділянки не відповідає чинному законодавству, порушує права та інтереси заявника і обмежує її право власника земельної ділянки на її відчуження.

Окрім того, зміна чинного законодавства не скасовує право власності на земельну ділянку.

В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до ч. 1 та 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суд України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 обґрунтована та заявлена відповідно до чинного законодавства, а від так суд вважає за необхідне задовольнити вищевказану заяву в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 212-215, 234, 256, 259 ЦПК України ,-

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена Управління Держгеокадастру у м.Одесі Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 5-1069 від 01.06.2011 року виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ОД 020466 виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 31 липня 1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1231, земельної ділянки (кадастровий номер :41:007:0130) площею 0,1055 га, яка розташована в м. Одесі по вулиці Академіка Вільямса, будинок 22 та яка складається з земельної ділянки загальною площею 0,100 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з межами та конфігурацією визначеними у кадастровому плані складеному ТОВ «Земельно-кадастрове бюро «Резолют» за точками 1-2-3-4-5-6-7-8-9-14-15-16-17-1 та земельної ділянки загальною площею 0,0055 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства з межами та конфігурацією визначеними у кадастровому плані, складеному ТОВ «Земельно кадастрове бюро «Резолют» за точками 9-10-11-12-13-14-9.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Куриленко О. М.