Справа №585/3516/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Шульга В. О.
Номер провадження 22-ц/788/282/16 Суддя-доповідач - Попруга С. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Гагіна М. В. , Рибалки В. Г.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 січня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області, ОСОБА_4

про визнання незаконними та скасування рішень,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 січня 2016 року відмовлено в позові ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

По суті ОСОБА_3 доводить, що вона раніше за ОСОБА_4 звернулася з відповідною заявою до Бобрицької сільської ради про надання їй у власність спірної земельної ділянки. Наведені у рішенні суду мотиви щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою ОСОБА_4 є непереконливими. Висновки суду першої інстанції протирічать ст.ст. 3, 14 Конституції України, ст.ст. 1, 5, 12, 116, 122, 125, 126 ЗК України, ст.ст. 6, 50 ЗУ «Про землеустрій», ст.ст. 26, 59, 73 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», рішенню Конституційного Суду України у справі № 7-рп/2009 рік.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та її представники ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтримали доводи апеляційної скарги, а ОСОБА_4, її представник та представник Бобрицької сільської ради Роменського району ОСОБА_7 заперечували проти них, вважали рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції по суті встановлено, що рішенням Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області від 30 грудня 2014 року «Про дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства в с. Бобрик, на території Бобрицької сільської ради», надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_4 орієнтовною площею 0,32 га, з них: 0,09 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в АДРЕСА_1 на території Бобрицької сільської ради Роменського району; 0,23 га - для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності, що знаходиться в с. Бобрик, на території Бобрицької сільської ради Роменського району.

Рішенням Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області від 30 грудня 2014 року «Про розгляд заяв», відмовлено ОСОБА_3 у наданні земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 на території Бобрицької сільської ради у зв'язку з наданням її іншому громадянину.

Зазначені рішення Бобрицька сільська рада Роменського району Сумської області прийняла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивачкою ОСОБА_3 не доведено, що вищезгаданими рішеннями були порушені її законні права та інтереси.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмета доказування. Обставини, якими мотивовано рішення підтверджуються належними й допустимими доказами, яким суд дав оцінку з дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України, тому підстав для їх переоцінки колегія суддів не вбачає. Названі обставини доведено відповідачами, тоді як ОСОБА_3 на порушення положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надала належних доказів на підтвердження своїх вимог.

Висновки суду по суті спору відповідають встановленим фактам. Суд дійшов цих висновків з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, на які послався в рішенні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з наступних підстав.

Так, у п.7 постанови № 3 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року, зокрема, роз'яснено, що, спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЗК України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.п. «а», «б», «к» ч.1 ст.12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Статтею 116 ЗК України, зокрема, передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.123 ЗК України, зокрема, передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Оспорювані рішення Бобрицької сільської ради відповідають вищезгаданим нормам закону, оскільки прийняті в межах повноважень цієї ради, при цьому також було враховано, що ОСОБА_3 не має будь-яких передбачених законом переваг відносно права ОСОБА_4 на отримання земельних ділянок у власність.

Так, як убачається з фотокопії письмового клопотання ОСОБА_4 від 26 вересня 2014 року вона звернулася до сільського голови Бобрицької сільської ради та просила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку безоплатної приватизації АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,32 га, з яких 0,09 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 0,23 га, для ведення особистого селянського господарства (а.с.40).

Рішенням Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області від 30 грудня 2014 року «Про дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства в с. Бобрик, на території Бобрицької сільської ради» надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_4 орієнтовною площею 0,32 га, з них: 0,09 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в АДРЕСА_1 на території Бобрицької сільської ради Роменського району; 0,23 га - для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності, що знаходиться в с. Бобрик, на території Бобрицької сільської ради Роменського району.

Як убачається з протоколу пленарного засідання 58 сесії 6 скликання Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області, з обраних 15 депутатів, приймало участь у роботі сесії 11 депутатів, «за» вищезгадане рішення проголосувало 10 депутатів. Також 10 депутатів були «за» рішення про відмову ОСОБА_3 у наданні їй земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 на території Бобрицької сільської ради у зв'язку з наданням її іншому громадянину (а.с.41-42).

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 36392653, від 17 квітня 2015 року, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки за адресою Сумська обл., Роменський район, АДРЕСА_1; кадастровий номер: НОМЕР_1; цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); площа: 0,0891 га (а.с.47).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 36445647, від 17 квітня 2015 року, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 кадастровий номер: НОМЕР_2; цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; площа: 0,2272 га (а.с.48).

Зазначені титульні документи позивачка не оспорює, доказів про те, що вона раніше не отримувала безоплатно у власність земельних ділянок з аналогічним цільовим призначенням, земельним ділянкам згаданим вище, позивачкою не подано.

Відповідно до ч.4 ст.116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Інші доводи апеляційної скарги не мають юридичного значення, а тому не впливають на висновки суду по суті спору.

Ураховуючи викладене, колегія суддів також вважає, що відсутні порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 291, 303, 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -