Справа № 333/298/16-ц
Провадження № 2/333/803/16
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

25 січня 2016 р. м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про стягнення грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки, середньомісячного заробітку, 3% річних та інфляційних втрат, -

ВСТАНОВИВ:

22.01.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про: 1) стягнення з ГУ МВС України в Запорізькій області компенсації за всі дні невикористаної відпустки, за період 2002 2007 рр. у сумі 6 119 грн. 85 коп.; 2) стягнення з ГУ МВС України в Запорізькій області середнього заробітку за весь час затримки фактичного розрахунку (компенсації за всі дні невикористаної відпустки, за період 2002 2007 рр.) при звільненні, по дату до 01.01.2016 року, в сумі 65 395 грн. 80 коп.; 3) стягнення з ГУ МВС України в Запорізькій області 3% річних від простроченої суми компенсації за всі дні невикористаної відпустки в сумі 550 грн. 78 коп.; 4) стягнення з ГУ МВС України в Запорізькій області інфляційні втрати від суми компенсації за всі дні невикористаної відпустки в сумі 4 167 грн. 61 коп.; 5) стягнення з ГУ МВС України в Запорізькій області моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що під час звільнення позивача за власним бажанням в грудні 2007 року з посади старшого дільничного інспектора міліції відділення дільничних інспекторів міліції Орджоінікідзевського районного відділу Запорізького міського управління, відповідачем не була виплачена компенсація за всі дні невикористаної відпустки за період 2002 2007рр.

Позовні вимоги ґрунтуються на приписах ст. ст. 9, 15, 509, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 118, 122, 151, 152, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 47, 83, 116, 117, 233, 237-1, 238 Кодексу законів про працю України.

Суд вважає, що заявнику слід відмовити у відкритті провадження у справі, з огляду на наступне.

Служба в органах внутрішніх справ - різновид державної служби, що відбувається в спеціалізованому органі виконавчої влади і здійснюється спеціально уповноваженими суб'єктами з метою реалізації функцій держави в практичній юридичній діяльності. Вона має всі риси і принципи державної служби як різновиду професійної служби.

Правову основу служби в органах внутрішніх справ складають Конституція України, закони та інші нормативно-правові акти, у тому числі нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, акти органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, статути органів внутрішніх справ.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 18 КАС України справа предметно підсудна окружному адміністративному суду.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно з вимогами ст. 115 ЦПК України, якщо суддя вирішуючи питання про відкриття провадження у справі встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Враховуючи характер спірних правовідносин, субєктивний склад сторін та беручи до уваги, що позовні вимоги ОСОБА_1 заявлені у сфері публічно-правових відносин, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, так як є справою адміністративної юрисдикції, у звязку з чим повинна розглядатись за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд розяснює позивачу право на звернення із вказаним позовом до окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в порядку, передбаченому КАС України.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадженні у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про стягнення грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки, середньомісячного заробітку, 3% річних та інфляційних втрат.

Позовну заяву повернути позивачу для подачі до належного суду.

Розяснити позивачу право на звернення з вимогами до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області в окружний адміністративний суд з адміністративним позовом в порядку, передбаченому КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання ухвали.

Суддя В.Б. Кулик