Справа № 148/1880/16-ц
Провадження №2/148/672/16
У Х В А Л А

19 вересня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області

Суддя Тульчинського районного суду Робак С.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Одночасно у позовній заяві позивач просить відстрочити сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, клопотання про відстрочку сплати судового збору, суддя вважає, що в задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору слід відмовити, а позовну заяву належить залишити без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Оскільки позивачем не подано доказів на підтвердження її важкого майнового стану, що унеможливлює сплату судового збору вважаю, що у відстроченні оплати вказаних судових витрат слід відмовити.

Разом з цим, у ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014, якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно до статті 82 ЦПК, то наслідки, передбачені статтею 121 ЦПК, застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

Відтак, дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України, а саме: не сплачений судовий збір.

Згідно пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Оскільки розмір мінімальної заробітної плати становить 1378 грн., отже судовий збір за подання вищевказаного позову складає 6890 грн.

Відповідно ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.119 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, і надається строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору в розмірі 6890 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.82, ст.119, ст. 121 ч.1 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу залишити без руху до усунення недоліків.

ОСОБА_3 Володимирівні строк для усунення указаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі не виправлення недоліків за вказаний термін позовна заява буде повернута та вважитись неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: