У х в а л а

іменем україни

21 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Іваненко Ю.Г., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг», третя особа - Міністерство оборони України, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням компенсації втрати частини доходів та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг» (далі - ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг»), у якому просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням компенсації втрати частини доходів у розмірі 50 286 грн 72 коп. та 50 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно з наказом від 20 серпня 2012 року № 122/1-а його було звільнено з посади начальника відділу торгівлі та організації харчування Концерну «Військторгсервіс» у зв'язку з переведенням до ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» згідно з п. 5 ст. 36 КЗпП України на посаду першого заступника директора ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг».

Відповідно до Наказу Міністра оборони України від 30 жовтня 2012 року № 720 на нього покладено тимчасове виконання обов'язків директора ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг».

Зазначав, що ухвалою Господарського суду Київської області від 09 квітня 2013 його відсторонено від посади та покладено виконання обов'язків директора ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» на розпорядника майна - арбітражного керуючого ОСОБА_5

Наказом по особовому складу від 06 червня 2013 року № 20-к його було звільнено з посади заступника директора ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» за згодою сторін, у відповідності до п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Позивач зазначав, що під час звільнення адміністрація підприємства порушила терміні розрахунку та не провела остаточний розрахунок всіх належних йому сум у строки, передбачені ст. 116 КЗпП України.

Згідно з довідкою від 07 червня 2013 року № 62 відповідач визнав наявність заборгованості з виплати заробітної плати в сумі 14 337 грн 48 коп.

Станом на день звернення до суду, відповідач нарахував йому заробітну плату за період з січня по червень 2013 року в сумі 14 337 грн 48 коп., яку виплатив лише 19 січня 2015 року.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд позов задовольнити.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ДП МОУ «Білоцерківській військовий торг» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 07 червня 2013 року по 19 січня 2015 року у розмірі 49 151 грн 18 коп., компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в розмірі - 1 135 грн 54 коп., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн, а всього - 55 286 грн 72 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ДП МОУ «Білоцерківській військовий торг» просить скасувати рішення та ухвалу судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що права позивача на своєчасну оплату заробітної платипорушені відповідачем, а тому вимога позивача про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні підлягає задоволенню.

Крім цього, частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суди правильно виходили з того, що в наслідок несвоєчасної виплати відповідачем заборгованості з заробітної плати, ОСОБА_4 завдано моральної шкоди.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Інші доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноваження суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг» відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

Ю.Г.Іваненко

В.М. Колодійчук