Провадження № 2/127/4751/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за борговою розпискою,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за борговою розпискою.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та жоден з його представників не зявилися, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надавали.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин.

Ознайомившись з матеріалами цивільної справи, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що судові засідання по справі призначалися неодноразово, зокрема на 02.11.2016 року, 29.11.2016 року, 22.12.2016 року.

Позивач та його представник в зазначені судові засідання не зявились. Зокрема перед судовим засіданням, призначеного на 02.11.2016 року представник позивача ОСОБА_3 надіслала до суду клопотання про перенесення судового засідання, оскільки вона не може зявитися в судове засідання, так як перебуватиме у відрядженні, про що доказів суду не надала. Судове засідання було відкладено на 29.11.2016 року, в яке ні позивач, ні його представники не зявилися, позивач надіслав до суду телеграму, в якій просив відкласти розгляд справи за сімейними обставинами. Доказів існування будь-яких сімейних обставин, що перешкоджали явці позивача до суду на цю дату суду не представлено. Судове засідання повторно було відкладено на 22.12.2016 року, в яке позивач та його представники знову не зявилися, клопотання про відкладення справи від них не надходило, про призначене судове засідання позивач повідомлений судом завчасно в передбачений законом спосіб.

Згідно ч.1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більш двох місяців із дня відкриття провадження у справі, в зв'язку з чим дії позивача у вигляді систематичної неявки у судові засідання суд відносить до таких, що суперечать вимогам ч. 3 ст. 27 ЦПК України, та розцінює їх як зловживання стороною своїми процесуальними правами, що призводить до порушення розумних строків розгляду справи.

Частиною 3 ст. 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

При цьому, діюче цивільно-процесуальне законодавство не повязує обовязок суду залишити заяву без розгляду з поважністю повторної неявки позивача в судове засідання, яке в даному випадку до уваги не береться.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Аналіз викладених вище обставин, повторна неявка в судові засідання позивача, якому було відомо про провадження у справі та дати судових засідань, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду позову, що в свою чергу призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті виниклого спору.

На підставі наведеного, беручи до уваги підстави для залишення позову без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача, встановлені ЦПК України, який не пов'язує причини повторної неявки з їх поважністю, а також розумність строків розгляду справи, суд приходить до висновку залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за борговою розпискою - без розгляду.

Суд розяснює, що, відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК України, особа, заяву якої залишено без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п. 3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за борговою розпискою - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: