Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/8004/16-ц Головуючий у 1-й інст. Зосименко О. М.
Категорія 27 Доповідач Товянська О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого: судді Товянської О.В.

суддів: Гансецької І.А., Шевчук А.М.

при секретарі: Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Богунського районного суду м. Житомира Житомирської області від 13 жовтня 2016 року,

встановила:

В червні 2016р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом. Просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №6835 від 21.11.2015р., за яким з неї на користь банку стягнуто 10471,56грн. заборгованості за кредитним договором №б/н від 21.08.2008р. за період з 21.08.2008р. по 30.09.2015р. і 1700 грн. витрат, повязаних з вчиненням виконавчого напису. Зазначала, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29.06.1999р. - спірний виконавчий напис вчинено за відсутності безспірності вимоги.

Рішенням Богунського райсуду м. Житомира Житомирської області від 13 жовтня 2016р. позов задоволено. Визнано виконавчий напис №6835 від 21.11.2015р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь «Приватбанку» 10471,56грн. заборгованості за кредитним договором №б/н від 21.08.2008р. за період з 21.08.2008р. по 30.09.2015р. і 1700грн. витрат за вчинення виконавчого напису, таким, що не підлягає до виконання.

В апеляційній скарзі Банк просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові. Зазначає, що приватним нотаріусом 21.11.2015р. було вчинено виконавчий напис з додержанням чинного законодавства України.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив із того, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону, оскільки існує рішення про стягнення з позивача кредитної заборгованості, що набрало законної сили та звернуто до примусового виконання, при цьому не може існувати два виконавчі документи відносно однієї кредитної угоди, що свідчить про відсутність безспірності заборгованості.

Проте погодитись із таким висновком не можна з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи, 21 серпня 2008р. позивачка уклала із Банком кредитний договір б/н, за умовами якого отримала кредит у розмірі 17000грн. зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором заочним рішенням Богунського райсуду м. Житомира Житомирської області від 01 лютого 2012р. з неї на користь Банку стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 20688,80грн., рішення набуло законної сили і звернуто до примусового виконання. 11.05.2012р. державним виконавцем Богунського ВДВС Житомирського МУЮ відкрито виконавче провадження. Постановою від 26.07.2012р. виконавче провадження закінчено в звязку із виконанням у повному обсязі.

Статтями 87,88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ (ст.18 ЦК України, ст.87 Закону України «Про нотаріат»).

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999р. №1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Згідно із п.284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (з відповідними змінами), затвердженої наказом МЮУ від 03.03.2004р. №20/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. При цьому заборгованість боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у загальному Переліку документів (п.286).

З матеріалів справи вбачається, що для вчинення виконавчого напису Банк надав нотаріусу: оригінал кредитного договору, розрахунок заборгованості позичальника за інший період вже після ухвалення судового рішення від 01.02.2012р.

Відповідно до п.283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем і боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Крім того, виходячи із системного аналізу ст.ст.525,526,599,611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Встановивши, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 04 березня 2015р. №6-158цс15, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Безпідставним є висновок суду про те, що виконавчий напис не може бути вчинений, якщо є рішення суду про стягнення кредитної заборгованості. Суд, пославшись на правову позицію в постанові Верховного Суду України від 04.03.2015р. № 6-27цс15, не врахував, що в цій справі на час вчинення виконавчого напису в суді розглядалась справа про стягнення кредитної заборгованості, проте у даній справі при вчиненні виконавчого напису справа про стягнення кредитної заборгованості в суді не розглядалась.

На підставі наведеного рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у позові за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,309,314,316,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира Житомирської області від 13 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення. Відмовити ОСОБА_1 у позові за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: