Провадження № 2/750/352/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Логвіної Т.В.,

при секретарі Примак Т.В.,

з участю позивача, представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 Сіражідіна Алікулієвича до Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з останнього збитки у вигляді упущеної вигоди в сумі 20 645 грн. 15 коп., 1 097 грн. 55 коп. у відшкодування витрат на лікування та 6 606 грн. 40 коп. у відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач є власником нежитлового приміщення приміщення магазину по вул. Мстиславській, 33 в м. Чернігові та 01 липня 2015 року зазначене приміщення було передано ним в оренду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2, орендна плата становить 20 000 грн. в місяць. У звязку з тим, що права позивача були порушені тривалим не укладанням відповідачем договору на електропостачання у передбачений законодавством України порядок та строк, вчинення протиправної поведінки співробітників відповідача, позивач не отримав доходу у вигляді орендної плати, який міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його права не були порушені. Крім того, внаслідок постійного нервового збудження та душевних страждань, стан здоровя позивача погіршився і 25 серпня 2015 року він потрапив на лікування в лікарню УМВС до неврологічного відділення з загостренням основного діагнозу та перебував на лікуванні з 25.08.2015 року по 03.09.2015 року, витратив на лікування 1097 грн. 55 коп. Також неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яку він оцінює у 6 606 грн. 40 коп.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на його безпідставність.

Суд, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи та допитавши свідка ОСОБА_3, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 27.01.2015 року (а.с. 6-7), ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення приміщення магазину, що розташоване за адресою: м. Чернігів, вул. Мстиславська, буд. 33.

Згідно договору оренди нежитлового приміщення від 01 липня 2015 року, ОСОБА_1 передав в строкове платне використання нежитлове приміщення магазин непродовольчих товарів по вул. Мстиславській, 33/12 в м. Чернігові фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 для здійснення підприємницької діяльності, орендна ставка за один місяць складає 20 000 грн.

Відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками регулюють Закон України «Про енергетику», Правила користування електричною енергією для населення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 (далі - ПКЕЕ),та інші нормативно- правові акти в галузі електроенергетики.

Основним положенням державних будівельних норм України «Будинки і споруди житлових будинків ДБН В .2.2-15-2005», що затверджені наказом Державного комітету України з будівництва та архітектури від 18.05.2005р. №80, встановлено, що нежитлове приміщення є самостійним обєктом цивільно - правових відносин.

У разі розташування обєкта споживача, який належить фізичній особі на підставі права власності або користування, в приміщеннях, які не відносяться до житлового фонду, відносини між споживачами та енергопостачальником регулюються ПКЕЕ шляхом укладення договору про постачання електричної енергії, з наданням відповідно копій документів (пункт 5.4 ).

13 лютого 2015 року позивачем ОСОБА_1 була направлена заява до Чн.МЕМ про укладання відповідного договору про постачання електричної енергії, але твердження в судовому засіданні представника відповідача про те, що позивач не надав необхідних документів до даної заяви, ніяким чином не спростовані.

Як вбачається з пояснень представника позивача та матеріалів справи,зокрема листа №13/1633 від 23.02.15 р., позивача було інформовано про надання необхідних документів в усній та письмовій формі, що свідчить про недотримання п.5.4. ПКЕЕ.

Крім того, відповідно до п. 6.18 ПКЕЕ у разі звільнення займаного приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов'язаний повідомити постачальника електричної енергії та (у разі наявності відповідного договору) електропередавальну організацію або основного споживача не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договору, і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно. Постачальник електричної енергії зобов'язаний припинити постачання електричної енергії за договором, а електропередавальна організація (основний споживач) - передачу електричної енергії (спільне використання технологічних електричних мереж) з заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією. За умови одночасного розірвання договору про постачання електричної енергії з попереднім споживачем, виплати всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, та звернення нового споживача щодо укладення договору про постачання електричної енергії в межах одного розрахункового періоду припинення електропостачання об'єкта не здійснюється

Попередній власник нежитлового приміщення по вул. Мстиславській, 33 в м. Чернігові ОСОБА_4 направила листа №4817 до Чн.МЕМ про припинення постачання електроенергії лише 27.05.2015 року та 17.06.2015 р. листом №5550 від 17.06.15 р. просила залишити її звернення без розгляду.

23.06.2015 р. листом № 5759 ОСОБА_4 повторно просила Чн.МЕМ виключити обєкт з договору, у звязку з чим 24.06.2015 р. листом № 13/5285 Чн.МЕМ повідомили про повторне припинення електропостачання з 27.07.15 р.

27.07.2015 р. інспектором Чн.МЕМ було припинено постачання електроенергії та складено акт 002450 про припинення електропостачання магазину по вул. Мстиславській, 33 в м. Чернігові, що узгоджується з положеннями Закону України «Про електроенергетику» та ПКЕЕ.

05.08.2015 року була підписана додаткова угода №5 до Договору про постачання електричної енергії №2819 від 16.05.2007 р., укладеного ПАТ «Чернігівобленерго» та ФОП ОСОБА_4, про виключення обєкту за адресою по вул. Мстиславська,33.

05.08.2015 року листом №12/6366 Чн.МЕМ запропоновано ОСОБА_1 провести відповідні дії (ПУЕ) для укладення договору про постачання електричної енергії у звязку з тим, що при укладенні такого договору необхідно здійснити технічну перевірку розрахункового засобу обліку, а під час перевірки та обстеження електроустановки було встановлено невідповідність монтажу вимогам ПУЕ, а саме: п.п.1.5.30, 1.5.32, 2.1.58, про що листом №12/6866 від 14.08.2015 р. було повідомлено позивача та надано час для виправлення недоліків.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 18.08.2015 року всі недоліки усунуті та він просить укласти договір про постачання електроенергії за адресою: м. Чернігів, вул. Мстиславська,33.

Договір про постачання електричної енергії між сторонами укладено 26.08.2015 р., 28.08.2015 року позивачем складено розписку, відповідно до якої претензій до Чн.МЕМ він не має.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено порушень з боку відповідача положень Закону України «Про енергетику», Правил користування електричною енергією для населення чи інших нормативно- правових актів в галузі електроенергетики.

Згідно з приписами статті 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності складу цивільного правопорушення, до якого законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Враховуючи те, що неправомірність дій відповідача судом не встановлена та те, що позивачем у порушення вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України на підставі належних та допустимих доказів не доведено того, що йому було завдано збитків у вигляді упущеної вигоди, за відсутності причинного звязку між витратами позивача на лікування, його моральними стражданнями та діями відповідача, суд доходить висновку, що позов, за викладеними в ньому підставами, необґрунтований та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення в порядку ч. 1 статті 294 ЦПК України.

Суддя