Провадження № 2/761/1785/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Романчук К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління юстиції в м.Києві, Служба у справах дітей Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області, про усунення спадкоємця від права на спадкування,

в с т а н о в и в:

21.09.2015 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, в якому просить усунути ОСОБА_2 від права на спадкування майна після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, його батька, та її чоловіка.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3, з яким позивачка починаючи з 2003 року проживала однією сім'єю, а 10.09.2013 року - уклала шлюб.

При цьому, позивачка зазначає, що померлий ОСОБА_3 починаючи з 2004 року та до самої смерті переніс декілька інсультів, у зв'язку з чим був прикутий до ліжка, потребував постійного догляду та матеріальної допомоги для придбання ліків та догляду лікарів.

Позивачка у встановлений законом строк звернулась до Козелецької державної нотаріальної контори Чергігівської області з заявою про прийняття спадкового майна, яке залишилось після його смерті, де й дізналась, що окрім неї з заявами про прийняття спадщини звернулися також діти померлого: ОСОБА_2 та ОСОБА_4, яка в подальшому рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 01.12.2014 року була усунута від спадкування за померлим батьком.

Позивачка вважає, що ОСОБА_2 також необхідно усунути від права на спадкування, оскільки останній ухилявся від надання матеріальної допомоги своєму батькові, який внаслідок тяжкої хвороби перебував у безпорадному стані.

Крім того, позивачка вказує, що відповідач, будучи дорослою людиною, жодного разу за своє життя не подзвонив своєму батькові та не поцікавився його станом здоров'я, в той час як останній, коли мав таку можливість, матеріально допомагав своєму сину, прописав його за місцем своєї реєстрації, постійно телефонував йому та взагалі цікався його життям.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених в ньому.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач не ухилявся від надання допомоги своєму батькові, оскільки будучи ще неповнолітнім на момент його смерті, сам знаходився на повному державному забезпеченні та проживав у Щорській загальноосвітній школі - інтернаті І-ІІ ступенів Чернігівської обласної ради, а з батьком постійно спілкувався телефоном.

Третя особа Головне управління юстиції в м.Києві свого представника у судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки свого представника суд не сповістила.

Третя особа Служба у справах дітей Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява третьої особи про розгляд справи за її відсутності а також заперечення проти позову.

Вислухавши пояснення позивачки, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, зібрані в матеріалах справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 23.10.2013 року (а.с. 18).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2, про що свідчать копії матеріалів спадкової справи №28/2014 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 (а.с. 106-127).

Згідно положень ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено в судовому засіданні, до Козелецької районної державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 звернулися його спадкоємці першої черги за законом: ОСОБА_1, яка є його дружиною, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 від 10.09.2013 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є його сином, що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 та копією Свідоцтва про встановлення батьківства Серії НОМЕР_4, виданими 23.03.1998 року, а також ОСОБА_4, яка є його донькою, про що свідчить копія Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_5 від 10.10.1989 (а.с. 15, 63, 64, 109).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, донька померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_4, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2014 року у справі №761/25712/14-ц, яке набрало законної сили 06.05.2015 року, усунута від спадкування за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 (а.с. 124-125).

При цьому, вказаним рішенням суду встановлено, що померлий ОСОБА_3 мав тяжке захворювання, потребував стороннього догляду та лікування.

Отже, враховуючи положення ч. 3 ст. 61 ЦПК України, факти перебування ОСОБА_3 у безпорадному стані через тяжку хворобу, а також усунення його доньки від спадкування його майна, не потребує доказуванню у даній цивільній справі.

Водночас, звертаючись з позовом до суду, позивачка, як на підставу для його задоволення, посилалась на те, що ОСОБА_2 також необхідно усунути від права на спадкування, оскільки останній ухилявся від надання матеріальної допомоги своєму батькові, який внаслідок тяжкої хвороби перебував у безпорадному стані., та будучи дорослою людиною, жодного разу за своє життя не подзвонив своєму батькові та не поцікавився його станом здоров'я.

Так, відповідно до положень другого абзацу ч. 3 та ч. 5 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Крім того, при розгляді таких справ суду належить з'ясовувати чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.

Як вже зазначалось вище, спадкодавець ОСОБА_3 через хворобу перебував у безпорадному стані та потребував стороннього догляду.

Разом з тим, обставини, на які позивач посилається як на підставу для задоволення своїх позовних вимог, зокрема, стосовно того, що спадкодавець потребував матеріальної допомоги відповідача, який умисно ухилявся від її надання, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки, як встановлено судом, ОСОБА_2 на момент смерті батька був неповнолітнім.

Крім того, як вбачається з довідки Щорської ЗОШ-інтернату №353 від 17.11.2015 року, ОСОБА_2 з 04.05.2005 року по 31.08.2014 року проживав та навчався у Щорській загальноосвітній школі - інтернаті І-ІІ ступенів Чернігівської обласної ради, тобто перебував на повному державному забезпеченні, у зв'язку з чим не мав змоги матеріально допомагати своєму батькові.

Також, твердження позивачки про те, що відповідач жодного разу не приїжджав до батька та взагалі не цікався його життям і здоров'я, судом не беруться до уваги, оскільки, відповідач, будучи неповнолітнім, не мав змоги без супроводу вихователя виїжджати до Києва, що підтверджується наявною в матеріалах справи характеристикою на ОСОБА_2 із Щорської ЗОШ-інтернату І-ІІ ступеня Чернігівської обласної ради від 15.02.2016 року.

Крім того, як було встановлено в судовому засіданні з пояснень обох сторін, відповідач одного разу побував у свого батька вдома, але у супроводі вихователя, яка їхала в Київ по справах закладу.

Таким чином, беручи до уваги те, що обставини на які посилається позивачка як на підставу для задоволення своїх позовних вимог не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування майна після його батька слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління юстиції в м.Києві, Служба у справах дітей Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області, про усунення спадкоємця від права на спадкування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: