Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа № 711/9621/16-ц
Номер провадження2/711/2707/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Черкаської міської ради про визнання наймачами квартири, -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до Черкаської міської ради про визнання наймачами квартири. Свої позовні вимоги мотивують тим, що відповідно до ордеру №1151 від червня 1967р., що виданий житловим відділом міськкомунгоспу Черкаської міської ради депутатів трудящих, квартиру №89, що в будинку №57 по вул. Лазо в м. Черкаси, площею 44,49кв.м. та складається з 4-х кімнат, надано Дніпроцивільпромбуд як гуртожиток.

Відповідно до наказу Держбуду УРСР від 20.10.1989р. №139 з 01.01.1990р. перетворена в Черкаський державний проектний інститут «Черкасицивільпроект». Інститут «Черкасицивільпроект» наказом Мінбудархітектури України від 22.12.1993р. №235 перетворений у ВАТ «Черкасицивільпроект», яке з 28.04.2010р. стало ПрАТ «Черкасицивільпромпроект».

Наказом №66-К від 16.09.1988р. ОСОБА_1 була прийнята на роботу в Черкаську філію проектного інституту «Дніпроцивільпромбуд», де й працює на даний час.

З липня 1988р. ОСОБА_2 також була прийнята на роботу до Черкаської філії проектного інституту «Дніпроцивільпромбуд», де й працює на даний час.

Відповідно до клопотання адміністрації ДПІ «Черкасицивільпроект» за №12/820 від 12.10.1993р. 19.11.1993р. до квартири №89, що по вул. Різдвяна, 57 в м. Черкаси, були зареєстровані позивачі, які вселилися до квартири в листопаді 1993р.

З часу заселення до квартири, вони сплачують комунальні послуги за користування нею.

У грудні 2015р. позивачі звернулися до Черкаської міської ради із заявою щодо приватизації вказаної квартири. Між тим, отримали відповідь від 29.12.2015р. їм було відмовлено у приватизації житла, усно мотивуючи, що вони не є наймачами квартири.

Таким чином, вважають що відповідачем порушуються їхні права та інтереси, гарантовані Конституцією України, оскільки для подальшої приватизації квартири, їм потрібно, щоб суд визнав їх наймачами квартири.

Отже, позивачі просять суд, - визнати їх наймачами квартири №89, що по вул. Різдвяна, 57 в м. Черкаси.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з»явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивачів за довіреностями ОСОБА_3 повністю підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ЧМР за довіреністю ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав:

встановлено, що відповідно до ордеру №1151 від червня 1967р., що виданий житловим відділом міськкомунгоспу Черкаської міської ради депутатів трудящих, квартиру №89, що в будинку №57 по вул. Лазо (в подальшому Різдвяна) в м. Черкаси, площею 44,49кв.м. та, яка складається з 4-х кімнат, надано «Дніпроцивільпромбуд» як гуртожиток.

Наказом №66-К від 16.09.1988р. ОСОБА_1 прийнята на роботу до Черкаської філії проектного інституту «Дніпроцивільпромбуд», де й працює на даний час. Дані обставини підтверджуються довідкою від 13.10.2016р. №01-03/361.

Наказом №60-к від 26.08.1988р. ОСОБА_2 також була прийнята на роботу до Черкаської філії проектного інституту «Дніпроцивільпромбуд», де й працює на даний час, що підтверджується довідкою від 13.10.2016р. №01-03/362.

Відповідно до наказу Держбуду УРСР від 20.10.1989р. №139 філія з 01.01.1990р. перетворена в Черкаський державний проектний інститут «Черкасицивільпроект». Інститут «Черкасицивільпроект» наказом Мінбудархітектури України від 22.12.1993р. №235 перетворений у ВАТ «Черкасицивільпроект», яке з 28.04.2010р. стало ПрАТ «Черкасицивільпромпроект».

За клопотанням адміністрації ДПІ «Черкасицивільпроект» за №12/820 від 12.10.1993р. 19.11.1993р. до квартири №89, що по вул.. Різдвяна, 57 в м. Черкаси, були зареєстровані позивачі, а саме, - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 19.11.1993р., що підтверджується даними довідки від 08.12.2015р., виданої КП «Придніпровська СУБ» ЧМР, та даними їхніх паспортів НС №982356 та НЕ №334913 відповідно.

На звернення позивачів від 18.12.2015р. до Черкаської міської ради щодо документів про приватизацію квартири №89, по вул. Різдвяна, 57 в м. Черкаси, - директором департаменту економіки та розвитку ЧМР від 29.12.2015р. №7470-2 надана відповідь про те, що відсутні підстави для здійснення ними приватизації вказаної квартири, оскільки житлове приміщення розміщене у гуртожитку і ордер виданий не ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а організації проектній установі.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що договір найму житлового приміщення вказаної квартири між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з одного боку та Черкаською міською радою з іншого, - не укладався і вони з даного приводу, тобто укладання такого договору, до Черкаської міської ради не зверталися. Також, сторони зазначили, що на даний час між ними відсутній спір щодо законності/незаконності проживання позивачів у квартирі №89 тощо.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту визначені, зокрема, ЦК України та ЖК України.

З»ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає, що позивачі у позовній заяві та їхній представник в судовому засіданні не надали до суду жодних належних, допустимих та переконливих доказів у підтвердження заявлених позовних вимог. Слід зазначити, що поняття приватизація житлового приміщення у гуртожитку та укладання договору найму житлового приміщення не є тотожними. На думку суду, позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають захисту способом, обраним позивачами. Оскільки позивачами не доведено обставин щодо порушення їхніх прав чи інтересів Черкаською міською радою, то у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі викладеного та, керуючись ЦК України, ЖК України, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 174, 79, 88, 209-223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Черкаської міської ради про визнання наймачами квартири, - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_5