печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4267/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2016 року Печерський районний суд м.Києва

в складі головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Котко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення з гуртожитку та зняття з реєстраційного обліку

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання ордеру недійсним та виселення, посилаючись на те , що відповідачу ОСОБА_1 незаконно було надана житлова площа в гуртожитку АДРЕСА_1 - без згоди Міністерства регіонального розвитку та будівництва України та був звільнений .В судовому засіданні представник позивача позов підтримала , просила визнати ордер від 4.07.2013р. недійсним, виселити відповідачів без надання іншого жилого приміщення.

Відповідачі, представник відповідачів позов не визнали , вказували на те , що відповідачів в процесі одержання ордеру жодних неправомірних дій не вчинили та можуть бути виселені з наданням іншого жилого приміщення.

Суд , заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до слідую чого.

АДРЕСА_1 та знаходиться на балансі позивача.

Встановлено , що відповідачу ОСОБА_1 на підставі ордеру від 04.07.2013р. було надано жиле приміщення за адресою АДРЕСА_1.

Також встановлено , що в спірному жилому приміщенні зареєстрована та проживає відповідачка ОСОБА_2 -дружина відповідача ОСОБА_1

Відповідно до ст.. 128 ЖК України ордер на жилу площу в гуртожитку надається на підставі спільного рішення адміністрації підприємства і профспілкового комітету .

Як встановлено судом питання про надання ОСОБА_1 спірної кімнати в гуртожитку розглядалось на спільному засіданні адміністрації ПАТ «КиївЗНДІЕП» та профспілкового комітету інституту 01.07.2013р. (а.с.40 -42), що підтвердили в судовому засіданні сторони.

Відповідно до ст..127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки.

Судом встановлено , що ОСОБА_1 на момент видання ордеру працював Генеральним директором підприємства на підставі контракту № 27 від 1.11.2012р.

Відповідно ст.129 ЖК України, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Відповідно до ст..59 ЖК України Ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадку подання громадянами не відповідаючи дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення , неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення , а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу при визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом 3 трьох років з дня його видачі.

Представник позивача не надано доказів на підтвердження своїх вимог , що для вирішення питання про надання житла в гуртожитку необхідна згода Міністерства регіонального розвитку та будівництва України, при таких обставинах суд вважає , що позовні вимоги про визнання ордеру недійсним є безпідставними та не підлягає задоволенню. Оскільки ордер виданий відповідно до законодавства.

Згідно ст..125 ЖК України без надання іншого приміщення у випадках , зазначених в статті 124 цього Кодексу , не може бути виселено , осіб , які пропрацювали на підприємстві , в установі , організації , що надали їм службове жиле приміщення , не менш як десять років. , осіб , що звільнені з посади , в зв»язку з скороченням чисельності чи штату працівників.

Відповідно до ст..132 ЖК України сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв'язку з роботою чи навчанням. Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Осіб, які припинили роботу з інших підстав, ніж ті, що зазначені в частині другій цієї статті, а також осіб, перелічених у статті 125 цього Кодексу, може бути виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення.

На підставі Наказу №391К/ОС від 10.09.2014р. відповідача ОСОБА_1 звільнено з посади на підставі ст..36 ч.1 п.8 КЗпП України

Відповідно до ст..21 ч.1 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частиною 3 цієї статті визначено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку , що позовні вимоги позивача про виселення знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, встановлено відповідачі підлягають виселенню без надання іншого приміщення, відповідно до ст..132 ЖК України.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню в рівних частинах сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Керуючись ст..59, 125, 127,129 , 132 ЖК України, ст.ст.10,11,60, 88, 209, 212,215 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення з гуртожитку та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2 з кімнати (блоку) АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» судовий збір в розмірі 243грн.60 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Печерський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Остапчук Т.В.