Справа № 569/7139/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О. О.

при секретарі Слободенюк В.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що за час проживання з відповідачем без реєстрації шлюбу у них народилася дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час вони з відповідачем разом не проживають, дитина проживає разом з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та не приймає участь у її вихованні, вона знаходиться на утриманні позивача. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала частково, вказала, що відповідач перестав надавати допомогу на утримання дитини з жовтня 2015 року, просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, вказав, що погоджується на сплату аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, позивач та відповідач проживали разом однією сімєю, без укладення шлюбу. За час спільного проживання у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2). Дитина проживає разом з позивачем (а.с.3). Відповідач на даний час матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина знаходиться на утриманні позивача.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні своєї дитини не приймає, що встановлено в судовому засіданні, зокрема з жовтня 2015 відповідач перестав надавати таку допомогу, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їхньої дитини малолітньої ОСОБА_3

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В силу ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач на даний час ніде не працює, має задовільний стан здоровя, інших утриманців не має.

Проте, незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходів батьки зобов'язані утримувати дітей. Відповідач не надав суду доказів того, що він, являючись працездатним, не працює з поважної причини.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» установлено, що у 2016 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року визначений у розмірі 1 455 грн., з 1 травня 2016 року буде складати 1 531 грн., а з 1 грудня 2016 року 1 689 грн.

Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст. 141 СК України), суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів із відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі, про який просить позивач - 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Тимчасова відсутність працевлаштування відповідача не свідчить про неможливість сплачувати аліменти в такому розмірі. Відповідач не є особою похилого віку, працездатний, має задовільний стан здоровя, отже спроможний сплачувати аліменти на дитину, щомісячно, у вказаному розмірі, оскільки належне утримання дитини являється обов'язком не тільки матері, але й батька. При цьому, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини.

Суд також зазначає, що у відповідності до ч.3 ст.80 СК України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Відповідно позов підлягає задоволенню частково. При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 03 червня 2016 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 03 червня 2016 року по 02 липня 2016 року.

З приводу стягнення судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

За таких обставин, з відповідача в дохід держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Керуючись статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їхньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 (пятсот) гривень, щомісячно, починаючи з 03 червня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 03 червня 2016 року по 02 липня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. О. Першко