Справа № 161/8272/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Гринь О.М.
Провадження № 22-ц/773/1681/16 Категорія: 69 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів - Стрільчука В.А., Бовчалюк З.А.,

секретар - Кирилюк О. О.

з участю: заінтересованої особи ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

представника особи, яка не брала участі у справі - Петрука І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа - ОСОБА_1, про встановлення факту який має юридичне значення за апеляційною скаргою скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_5 подану від його імені адвокатом Петруком Ігорем Володимировичем на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 серпня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2016 року ОСОБА_6 звернувся в суд із заявою про встановлення факту який має юридичне значення.

Свою заяву мотивував тим, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 з 31 серпня 2002 року і з цього часу постійно проживають разом.

07.12.2007 року, перебуваючи у шлюбі, придбали житлову квартиру АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано на ОСОБА_1

У 2014 році йому стало відомо, що належну йому квартиру, без його відома, продано на прилюдних торгах 21.11.2012 року.

15-17 липня 2015 року державний виконавець першого ВДВС ЛМУЮ виселив із квартири ОСОБА_1 з дітьми.

Вказує, що встановлення юридичного факту потрібно йому для підтвердження його «юридичного відношення» до квартири АДРЕСА_1.

Враховуючи наведене просив встановити юридичний факт, спільного сумісного права ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у квартирі АДРЕСА_1 за законом з часу її придбання за договором купівлі продажу.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 серпня 2016 року позов задоволено.

Постановлено встановити факт спільного сумісного права ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у квартирі АДРЕСА_1 за законом з часу її придбання за договором купівлі продажу від 07 грудня 2007 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції адвокат Петрук І. В. від імені особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу у якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення скасувати та закрити провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування з таких підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для встановлення юридичного факту, зазначеного заявником.

Проте, такі висновки суду зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення не може залишатися у силі.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Виходячи з положень статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З поданої ОСОБА_4 заяви вбачається, що він просить встановити факт «спільного сумісного права» на квартиру. Тобто, заявник, шляхом встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження має на меті підтвердити своє право власності на спірну квартиру. Виходячи з положень ст. 256 ЦПК України такий факт не підлягає встановленню у судовому порядку.

З доданої до апеляційної скарги інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що на даний час власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_5

Згідно із заявою ОСОБА_4, останній вважає, що безпідставно був позбавлений права власності на квартиру, яка знаходиться за указаною вище адресою.

Отже існує спір про право на цю квартиру.

Згідно із ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Задовольняючи вимогу заявника, суд не врахував, що у даному випадку існує спір про право, який має розглядатися за правилами позовного провадження та в порушення вимог ч.6 ст.235 ЦПК України не вирішив питання про залишення заяви без розгляду.

Виходячи із норм глав 1, 6 розділу ІУ Цивільно-процесуального кодексу України, для розгляду в порядку окремого провадження не може бути прийнята заява про встановлення факту, якщо його встановлення пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Ураховуючи викладене, у суду не було підстав для розгляду заяви ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту та відповідно до положень ч. 6 ст. 235 ЦПК України така заява підлягала залишенню без розгляду з роз'ясненням заінтересованій особі, що вона має право подати позов на загальних підставах.

За таких обставин судове рішення підлягає до скасування, а заява про встановлення юридичного факту - залишенню без розгляду відповідно до вимог ч. 6 ст. 235 ЦПК України з роз'ясненням заявнику права подати позов на загальних підставах з дотриманням правил підсудності.

Доводи представника заінтересованої особи - ОСОБА_2 про подання апеляційної скарги неповноважною особою не ґрунтуються на законі у зв'язку з таким.

Відповідно до частини першої статті 38 ЦПК України сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

Згідно з частиною І статті 40 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді, за винятком осіб, визначених у статті 41 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 42 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

Підписуючи апеляційну скаргу ОСОБА_5, представник Петрук І.В. подав суду на посвідчення своїх повноважень договір про надання правової допомоги, та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.38-39), тобто підтвердив повноваження як представника документами, визначеними нормами Цивільно-процесуального Кодексу.

Вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги передбачені статтею 295 ЦПК України, частина третя якої надає представнику право підписати апеляційну скаргу.

З наведеного слідує висновок, що адвокат Петрук І.В., який має повноваження представника ОСОБА_5 відповідно до укладеного договору про надання правової допомоги, правомірно підписав апеляційну скаргу ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315, 316 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_5 подану від його імені адвокатом Петруком Ігорем Володимировичем задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 серпня 2016 року скасувати.

Заяву ОСОБА_4, заінтересована особа - ОСОБА_1, про встановлення факту який має юридичне значення залишити без розгляду.

Роз'яснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 303 (триста три) грн. 16 коп. судових витрат.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: