Справа № 304/530/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

22 червня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої Боднар О.В.,

суддів Мацунича М.В., Куштана Б.П.,

за участю секретаря Терпай С.М.,

представника позивача - ОСОБА_1, третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_3, на рішення Перечинського районного суду від 31 березня 2016 року справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_5, про визнання недійсними кредитних договорів та договорів іпотеки, -

у с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_5, вимоги по якому уточнив заявами від 27 вересня 2015 року та від 10 лютого 2016 року (а.с. 59, 97) та просив на підставі ст.215 ЦК України, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» визнати недійсними укладені між ним та відповідачем:

-кредитний договір № 014/4080/82/37540 та договір іпотеки № 014/4080/82/37540 від 27 грудня 2007 року,

-кредитний договір № 014/4080/82/40527 та договір іпотеки № 014/4080/82/40527 від 15 вересня 2008 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що йому, як споживачу банківських послуг, при укладенні кредитного договору, банком в письмовій формі не було надано інформації про умови кредитування; орієнтовну сукупну вартість кредиту; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування; вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту (у тому числі на користь третіх осіб: страховиків, оцінювачів, реєстраторів тощо). Внаслідок укладення кредитного договору виник дисбаланс прав та зобов'язань між банком та споживачем банківських послуг.

Вказує на те, що банк не перерахував йому кредитні кошти в порядку п.6.1 кредитного договору.

Також, перед укладенням договорів іпотеки не було отримано нотаріальної згоди другого із подружжя відповідно до ст.578 ЦК України та ч.2 ст.6 Закону України «Про іпотеку», оскільки квартира, яка є предметом іпотеки, була набута за період перебування у шлюбі.

Рішенням Перечинського районного суду від 31 березня 2016 року (а.с. 114-121) у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі (а.с. 127-133) представник позивача просить скасувати рішення суду першої інстанції як незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги, аналогічні наведеному позивачем при зверненні з позовом.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 грудня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (змінило найменування на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_3А був укладений кредитний договір № 014/4080/82/37540 (а.с.7-9), за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 14 994,00 дол.США, зі сплатою за користування кредитом 14 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту - 26 грудня 2017 року.

15 вересня 2008 року між цими ж сторонами був укладений кредитний договір № 014/4080/82/40527 (а.с.12-14), за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 6 120,00 дол.США, зі сплатою за користування кредитом 14,85 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 15 вересня 2016 року.

Згідно з умовами розділу 15 кредитних договорів, позичальник засвідчує та гарантує, що він має необхідний обсяг правоздатності та дієздатності для укладення та виконання цих договорів, володіє достатнім рівнем платоспроможності та кредитоспроможності, укладення та виконання цих договорів не суперечить жодним положенням договорів, укладених позичальником з іншими особами або положенням інших правочинів, дія яких поширюється на позичальника; усвідомлює та гарантує, що умови договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам (інтересам його сім'ї), є розумними та справедливими.

Позичальник підтверджує, що перед укладенням договору він повідомлений в письмовій формі про всі умови споживчого кредитування в «Райффайзен Банк Аваль» та орієнтовну сукупну вартість кредиту (відповідно до ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою НБУ № 168 від 10 травня 2007 року, що підтверджується ознайомленням позичальника з умовами кредитування, які є невід'ємною частиною кредитних договорів, та не має претензій, зауважень щодо наданої інформації. Надана позичальнику інформація є повною, необхідною, доступною, достовірною та своєчасною.

Невід'ємними частинами кредитних договорів є додатки до нього: № 1 - Умови кредитування по програмі «Кредит під заставу нерухомості» у ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», та № 2 - сукупна вартість кредиту (а.с.33-35, 37-39), які підписані позичальником.

У додатку № 2 до кредитних договорів визначена сукупна вартість кредиту, зокрема, сума та валюта кредиту, вартість заставного майна, строк на якій надано кредит, розмір відсоткової ставки, комісії за користування кредитом, розмір щомісячного платежу та форма погашення (рівними платежами), загальна сума відсотків та страхових платежів за період користування кредитом; визначений розмір платежів за послуги третіх осіб (страхування життя, нерухомості, експертна оцінка нерухомості, послуги нотаріуса).

З метою часткового забезпечення виконання зобов'язань за вказаними кредитними договорами, 27 грудня 2007 року та 15 вересня 2008 року, між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (іпотекодержатель), ОСОБА_3 (іпотекодавцем), ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (майнові поручителі) були укладені договори іпотеки № 014/4080/82/37540 та № 014/4080/82/40527, предметом яких є квартира АДРЕСА_1 (далі - квартира), та належить іпотекодавцю та майновим поручителям на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Перечинською селищною радою 05 листопада 1996 року на підставі розпорядження № 20 від 05 листопада 1996 року, зареєстрованого в КП «Ужгородське МБТІ» в книзі 2, номер запису 164, реєстраційний номер 1369009 (а.с. 10-11, 15-17).

Представником позивача були надані реєстри коштів, в яких відображено дати та розмір, сплачених позивачем коштів з моменту укладення кредитних договорів і до січня 2015 року(а.с. 49-51).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, з'ясував характер спірних правовідносин, встановив, що перед укладенням сторонами кредитних договорів, відповідач у письмовій формі надав позивачу в повному обсязі всю необхідну інформацію, передбачену ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів»; сторони узгодили всі його істотні умови, що підтвердив позичальник своїм підписом на кредитних договорах та додатках до них; на момент укладення кредитних договорів позивач не навів жодних зауважень щодо їх змісту, протягом тривалого часу виконував свої обов'язки за договорами регулярно сплачуючи платежі, що підтвердив його представник, надавши реєстри сплачених коштів на виконання кредитних договорів.

Крім того, у разі незгоди з умовами кредитних договорів ОСОБА_3 мав можливість скористатись своїм правом, визначеним ч.6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Проте таким правом ОСОБА_3 не скористався, що свідчить про його згоду з усіма умовами договору.

Вищезазначені обставини спростовують і доводи позивача про те, що банк не виконав свої зобов'язання щодо надання йому кредитних коштів.

Правильним є і висновок суду першої інстанції про те, що підстави передбачені ст.203 ЦК України для визнання недійсними договорів іпотеки відсутні, оскільки, відповідно до ч.2 ст.369, ст.572, 575 ЦК України, такі укладені між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та співвласниками іпотечного майна ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 у письмовій формі, підписані усіма сторонами договору, є нотаріально посвідченими.

Інших доводів, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст.ст. 213-215 ЦПК України і передбачених ст.ст. 309, 310 цього Кодексу підстав для його скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Перечинського районного суду від 31 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

Куштан Б.П. Боднар О.В. Мацунич М.В.