АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/1906/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2392/16Головуючий у 1-й інстанції Яценко В. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Хіль Л.М., Мартєва С.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 липня 2016 року

по справі за позовом представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дити, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2016 року представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернулась до суду із вказаним позовом та просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на його утримання в сумі 1200 грн. щомісячно до закінчення навчання або досягнення 23 річного віку.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2, народженим за час перебування останнього в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 06 квітня 2012 року шлюб між батьками був розірваний.

Вказувала, що ОСОБА_3 є студентом Хорольського агропромислового коледжу ПДАА та потребує коштів на утримання.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 липня 2016 року позовні вимоги представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до закінчення, чи припинення навчання, але не пізніше чим до досягнення ним 23 річного віку, починаючи з 20 червня 2016 року.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням місцевого суду, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким стягнути з нього аліменти на користь сина у розмірі 400 грн., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі не повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі та мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

06 квітня 2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було розірвано.

Встановлено, що ОСОБА_3 є студентом Хорольського агропромислового коледжу ПДАА денної форми навчання з 01 вересня 2015 року. Термін навчання складає 4 роки.

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що останній потребує батьківського утримання на час навчання, а відповідач повинен та має можливість надавати фінансову допомогу синові.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Проте, ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., місцевим судом не було належним чином зясовано майновий стан відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно розяснень, наданих у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до довідки про доходи, виданої ТОВ «Баришівська зернова компанія» (а.с. 30), річний дохід ОСОБА_2 складає 5210,36 грн., тобто 434,19 грн. на місяць.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта про можливість сплати ним аліментів на утримання сина у розмірі, що не перевищує 400 грн. на місяць.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» порушення або неправильне застосування норм процесуального права можуть бути підставою для скасування чи зміни рішення, якщо таке порушення призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, порушення вимог статті 59 ЦПК України щодо допустимості засобів доказування, необґрунтована відмова суду в задоволенні клопотання осіб, які беруть участь у справі, у дослідженні доказів (стаття 60 ЦПК України), порушення вимог статті 215 ЦПК України щодо змісту рішення суду тощо.

Апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення, і вони стосуються окремих його частин, зокрема у разі виправлення помилок суду першої інстанції щодо розміру суми, що підлягає стягненню, розподілу судових витрат тощо. Якщо помилки у такому рішенні стосуються фактичної сторони справи чи правового обґрунтування рішення, то їх усунення необхідно вважати також зміною рішення, тому апеляційний суд не повинен усувати такі помилки ухвалою із зазначенням про залишення рішення без змін з його уточненням чи доповненням.

У разі ухвалення нового рішення або зміни рішення суд апеляційної інстанції в мотивувальній частині рішення дає оцінку доказам, що наявні в матеріалах справи, а також новим доказам, якщо вони досліджувалися, в їх сукупності за правилами, встановленимистаттею 212 ЦПК України.

Виходячи з викладеного, рішення місцевого суду підлягає зміні в частині розміру аліментів, що підлягають стягненню на користь ОСОБА_3 з 600 грн. на місяць до 400 грн. на місяць.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 липня 2016 року змінити, зменшивши розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 з 600 грн. до 400 грн. щомісячно.

В іншій частині рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 липня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: --//-- ОСОБА_1

Судді --//-- ОСОБА_5

--//-- ОСОБА_6

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: ОСОБА_1