Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/58/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія спори про захист честі, гідності та ділової репутації
Доповідач Сукач Т. О.
РІШЕННЯ

Іменем України

12.01.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Сукач Т.О.

суддів - Бубличенко В.П.

ОСОБА_2І

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2015 року і

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що 26.01.2015 року відповідачка звернулася з листом в комісію при Державній фіскальній службі з питань проведення перевірок дотримання вимог Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», в якому повідомила, що він (позивач) неодноразово притягував її до дисциплінарної відповідальності та звільнив з роботи за її активну громадянську позицію та участь в акціях «Україна проти Кучми», «Майдан 2004», «Євромайдан», за висвітлення його корупційних дій, як начальника податкової інспекції в Гайворонському районі щодо сприяння незаконному відшкодуванні ПДВ, продажі неіснуючої дебіторської заборгованості підприємства боржника, вимаганні хабарів з підприємств, а також повідомляє про те, що нібито він змушує її збирати «дань» з фізичних осіб підприємців та передавати йому під страхом звільнення з роботи.

Зазначені відповідачкою факти не відповідають дійсності, принижують його честь, гідність та ділову репутацію.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд:

- визнати недостовірною інформацію, поширену ОСОБА_4 у листі до комісії при ДФС з питань проведення перевірок дотримання вимог Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» від 26.01.2015 року;

- заборонити ОСОБА_4 вчиняти дії, які принижують його честь, гідність та ділову репутацію, що виражається в розповсюдженні недостовірної інформації про нього.

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2015 року позов задоволено частково. Суд визнав недостовірною інформацію, поширену ОСОБА_4 у листі до комісії при ДФС з питань проведення перевірок дотримання вимог Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» від 26.01.2015 року.

Позовні вимоги в частині заборони ОСОБА_4 вчиняти дії, які принижують честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3, що виражається в розповсюджені недостовірної інформації, залишено без розгляду.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, провадження у справі закрити або позовні вимоги позивача залишити без розгляду. Зокрема, зазначає, що, вирішуючи спір, суд не урахував розяснень, що містяться у рішенні Конституційного Суду України від 10.04.2003 року № 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей), яке є обовязковим до виконання на території України, практику Європейського суду з прав людини (справа «Сірик проти України»), розяснення постанови Пленуму Верховного суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», а тому дійшов помилкового висновку про обґрунтованість вимог позивача. Суд безпідставно не прийняв до уваги її доводи про те, що її звернення до комісії при ДФС є реалізацією її прав передбачених ст.40 Конституції України.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5, які підтримували доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу представника ОСОБА_3, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та обґрунтованість доводів апеляційної скарги у встановлених статтю 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги Клименка Ю.О., суд першої інстанції вважав,що всі факти службової діяльності позивача, висвітлені у зверненнях відповідачки, перевірені відповідними органами і підтвердження не знайшли, а тому визнав недостовірною інформацію щодо позивача, наведену відповідачкою у листі, адресованому комісії при Державній фіскальній службі з питань проведення перевірок дотримання вимог Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції».

Колегія суддів вважає такий висновок суду помилковим, таким, що не відповідає обставинам справи і нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що у січні 2015 року Княгницька А.А., яка є працівником податкової служби, звернулася до комісії при Державній фіскальній службі з питань проведення перевірок дотримання вимог Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» з листом, в якому виклала інформацію щодо вчинення, починаючи з 2000 року, в.о. начальника Гайворонської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області Клименком Ю.О. корупційних діянь, сприяння незаконному відшкодуванню ПДВ тощо та просила провести люстрацію цієї посадової особи.

Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (ч.1 ст.34).

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно зі статтею 47-1 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, з огляду на приписи ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Стаття 9 Конституції України передбачає, що чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною законодавства України.

Статтею 10 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і поширювати інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно від кордонів.

За змістом цієї норми свобода слова, преси, як захисника інтересів громадськості, критики представників держави, висловлення своєї думки в процесі обговорення питань, що становлять громадський інтерес, є однією з найважливіших свобод людини.

Втрутитись у процес реалізації цієї норми національна влада може лише у випадках, передбачених частиною другою статті 10 Конвенції, зокрема, якщо це передбачено законом, направлено на захист репутації або прав інших осіб і є необхідним в демократичному суспільстві.

Аналіз зазначеного національного законодавства та статті 10 Конвенції і практики її застосування свідчить про те, що межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 31 березня 2011 року у справі «Сірик проти України» суд зазначив, що одним із принципів верховенства права є те, що громадяни повинні мати можливість повідомляти компетентних посадових осіб держави про поведінку державних службовців, яка їм видається неправомірною або незаконною ( також рішення у справах: «Захаров проти Росії» ; «Казаков проти Росії»). Встановлено,що відповідачка надіслала свого листа з метою перевірки компетентним органом незаконної, на її думку, поведінки позивача як державного службовця. У своєму листі відповідачка не вдавалася до образливих, брутальних або нестриманих висловлювань на адресу позивача.

Відповідно до ст.40 Конституції України всі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Із пояснень відповідачки та її представника встановлено, що відповідачка отримала відповідь від комісії про те, що наведені нею факти не підтвердилися (а.с.174 зворот).

У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснено, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевіряти таку інформацію та надавати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Про зазначене йдеться й у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року № 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей).

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що метою звернення відповідачки до комісії при Державній фіскальній службі з питань проведення перевірок дотримання вимог Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» було не розповсюдження недостовірної інформації щодо позивача, а реалізація нею свого конституційного права, визначеного ст. 40 Конституції України.

Та обставина, що наведені відповідачкою факти у подальшому не знайшли свого підтвердження, сама по собі не може бути підставою для задоволення позову.

Пленум Верховного суду України у п.18 постанови № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснив, що за ст. 21 ЦПК у формі рішення ухвалюється той судовий акт, яким справа вирішується по суті. Закон не передбачає включення до резолютивної частини рішення висновків з процесуальних питань, не пов'язаних з вирішенням справи по суті. Тому в цій частині неприпустимо вирішувати питання про виділення частини вимог у самостійне провадження або про закриття провадження по них, залишення заяви без розгляду тощо. Висновки з таких питань викладаються у формі ухвал (частина друга статті 208 ЦПК), які постановляються у вигляді самостійного процесуального документа і можуть постановлятися одночасно з рішенням.

На порушення вимог ст.ст.21,208 ЦПК України та вказаних розяснень постанови Пленуму Верховного суду України, суд першої інстанції в резолютивній частині рішення залишив без розгляду вимоги позивача в частині заборони ОСОБА_4 вчиняти дії, які принижують честь, гідність та ділову репутацію, що виражається в поширенні недостовірної інформаціїщодо ОСОБА_3О, що є неприпустимим.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Звертаючись до суду з вимогами заборонити ОСОБА_4 вчиняти дії, які принижують честь, гідність та ділову репутацію, що виражається в поширені недостовірної інформації, позивач у позові не зазначив, яким чином вказана заборона захистить його порушене право.

На думку колегії суддів зазначені вимоги позивачем предявлено не з метою поновлення порушених прав, а з метою заборонити відповідачці на майбутнє поширювати інформацію щодо нього. Ці вимоги є передчасними, недоведеними, а тому не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 213,214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене у справі рішення наведеним вимогам закону не відповідає.

Недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права відповідно до п.п.2-4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку і ухвалення нового рішення, про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню 535 грн.92 коп. на відшкодування судових витрат.

Керуючись ст.ст.209,307,309,313,314,316 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2015 рокускасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутаціївідмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 535 грн.92 коп. на відшкодування судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді