Справа № 489/4798/16-ц
Номер провадження 2/489/2624/16
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

06 грудня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» (далі-позивач або ОСОБА_1) до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця,

встановив

В вересні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 14.04.2009 ОСОБА_3 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

ОСОБА_3 померла 16.03.2015, і на дату її смерті заборгованість за вказаним кредитним договором склала 5182,89 грн. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_2 - відповідач по справі.

За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором як із боржника.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, 14.04.2009 укладено кредитний договір № б/н, згідно якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем була надана суду заява, яка засвідчила факт укладення даного договору. Згода ОСОБА_3 підтверджується її підписом.

На основі укладеного між позивачем та ОСОБА_3 договору суд робить висновок про виникнення зобов'язальних правовідносин між сторонами, відповідно до яких позивач зобов'язувався надати грошові кошти ОСОБА_3 в розмірі та на умовах, встановлених в договорі, а остання зобов'язувалася повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно Свідоцтва про смерть, серії №1-ФП №217923 ОСОБА_3 померла 16.03.2015.

На дату смерті ОСОБА_3 заборгованість за вказаним кредитним договором склала 5182,89 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, з яких: 5093,52 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 89,37 грн. - заборгованість за комісією.

Відповідно до відповіді Другої миколаївської державної нотаріальної контори від 17.10.2016 заповіт від імені ОСОБА_3 в Другій миколаївській державній нотаріальній конторі не посвідчувався.

Як вбачається з спадкової справи №22/2015, заведеної після смерті ОСОБА_3 відповідач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 На його ім'я видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.11.2015 та свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.12.2015.

Проте, окрім відповідача спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв ОСОБА_4. На його ім'я видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.11.2015 та свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.12.2015.

08.01.2016 ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття претензії кредитора та про повідомлення банку про прийняття спадщини спадкоємцями після померлої ОСОБА_3

08.02.2016 приватним нотаріусом повідомлено ОСОБА_1 про те, що довідки про вчиненні нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса видаються нотаріусом виключно фізичним особам та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. У разі смерті особи чи визнання її померлою такі довідки видаються спадкоємцям померлого.

05.07.2016 позивач пред'явив до відповідача вимогу про погашення заборгованості спадкодавця перед банком, що стверджується копією вказаного листа та копією реєстру поштових відправлень рекомендованих листів.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно із п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов'язком спадкоємця. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу.

Аналізуючи вище наведені норми закону та матеріали справи, суд зазначає, що оскільки в даному випадку є два спадкоємці, які прийняли спадщину після померлої ОСОБА_3, то у відповідності до положень ст. 1282 ЦК України, відповідач зобов'язаний задовольнити вимоги банку у розмірі, який відповідає його частці у спадщині (1/2).

Оскільки сума заборгованості спадкодавця за кредитним договором складає 5182,89 грн., і зі спадкової справи вбачається, що вартість спадкового майна є більшою ніж заборгованість, суд вважає, що половина цієї суми підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 689,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 629, 1269, 1270, 1281, 1282 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-214, 226 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 09.05.1982 р. н., РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» заборгованість в сумі 2591 (дві тисячі п'ятсот дев'яносто одна) грн. 76 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 2546,76 грн., заборгованості за відсотками 44,7 грн. за кредитним договором, № б/н від 14.04.2009.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» судовий збір у розмірі 689 грн.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв