м.Бровари Справа № 361/9798/13-ц
Провадження № 2-р/361/5/16
УХВАЛА

15 березня 2016 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Пухної О.М.,

при секретарі - Мельник А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Бровари заяву старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про розяснення рішення по справі ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод в користуванні житлом, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз'яснення рішення від 12 червня 2014 року Броварського міськрайонного суду Київської області по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення та усунення перешкод в користуванні житлом, стягнення матеріальної та моральної шкоди, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що на виконанні у ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції перебуває виконавчий лист за № 2/361/111/14, виданий 04.08.2015 року Броварським міськрайонним судом Київської області про вселення ОСОБА_2 в будинок за адресою № 22 по вул. Київській в м. Бровари Київської області. Боржником за виконавчим листом зазначено ОСОБА_3 Виконавчі дії призначалися на 07.09.2015 року та 23 грудня 2015 року, проте не відбулися оскільки у частину будинку, в яку боржник надає доступ стягувачу, той вселятися відмовляється. А боржник не надає доступу у частину приміщення «Готель Веста». У звязку з наведеним заявник і просив роз'яснити, в яку саме частину будинку вселити ОСОБА_2 за адресою вул. Київська № 22 в м. Бровари Київської області

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 свої вимоги підтримав.

Стягувач ОСОБА_2 заперечував проти розяснення рішення, вказуючи що є один будинок №22 по вул.. Київській у м. Бровари, куди за рішенням суду і має він бути вселений , а не у якусь його частину.

Боржник ОСОБА_3 також заперечувала проти задоволення заяви, вказуючи що рішення суду є чітким і зрозумілим.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення в цивільній справі», № 14 від 18 грудня 2009 року, розяснено, що відповідно до ст. 221 ЦПК розяснення рішення суду, а не ухвали, можливе лише тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Розяснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути предявлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну у рішення або винесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розяснення рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець Сергієнко Олексій Миколайович просить розяснити, в яку саме частину будинку за адресою вул.Київська 22 м. Бровари необхідно вселити ОСОБА_2 Проте, суд може розяснити лише зміст судового рішення, якщо він є не зрозумілим, а не змінювати його. Та обставина, що в рішенні Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2014 року не визначена конкретна частина будинку, в яку необхідно вселити ОСОБА_2 - не є перешкодою для виконання вищезазначеного рішення суду. Крім того при розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення та усунення перешкод в користуванні житлом, стягнення матеріальної та моральної шкоди, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позовні вимоги про вселення в конкретну частину будинку за адресою Київська область м. Бровари, вул.Київська, 22 не були предметом позовних вимог.

На зазначені обставини Броварський міськрайонний суд вказував в ухвалі від 03 листопада 2015 року, якою було відмовлено у задоволенні аналогічної заяви державного виконавця Сергієнка О.М. про розяснення рішення від 12 червня 2014 року у вищезазначеній справі.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстави для роз'яснення рішення Броварського міськрайонного суду від 12 червня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення та усунення перешкод в користуванні житлом, стягнення матеріальної та моральної шкоди, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 221 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви державного виконавця Сергієнка Олексія Миколайовича про розясненя рішення Броварського міськрайонного суду від 12 червня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення та усунення перешкод в користуванні житлом, стягнення матеріальної та моральної шкоди, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Пухна О. М.