Справа № 157/1192/15-ц
Провадження №2/157/21/16
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2016 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря - Фесь Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новочервищанської сільської ради Камінь-Каширського району про визнання права власності на житловий будинок та надвірні будівлі

в с т а н о в и в :

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом, в якому зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1. Згідно заповіту, який залишив ОСОБА_3, вона є спадкоємцем належного йому майна. Інших спадкоємців першої черги за законом у померлого, окрім неї, немає. В шестимісячний строк вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та надвірні будівлі у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а тому просить суд визнати за нею на це нерухоме майно право власності.

У судовому засіданні 08 грудня 2015 року позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, і просила їх задовольнити.

Представник відповідача Новочервищанський сільський голова Салівончик М.В. у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позову (а.с. 50).

Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно зі ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно зі ст. 1216 цього Кодексу являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Із змісту ст. 1223 ЦК України вбачається, що право на спадкування за законом виникає у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 січня 1958 року (а.с. 4, 7). Батькам позивачки на праві власності належав дерев'яний житловий будинок, загальною площею 70 кв.м., та надвірні будівлі по АДРЕСА_1, що стверджується довідками № № 55, 54 від 06 листопада 2015 року і № 40 від 15 липня 2015 року та записами у погосподарських книгах Новочервищанської сільської ради Камінь-Каширського району за 1986-1990 р.р., 1991-1995 р.р., 1996-2000р.р., 2001-2005 р.р., 2006- 2010 р.р., 2011 - 2015 р.р. (а.с. 9, 10, 47, 56-75).

Оскільки спірний житловий будинок з надвірними будівлями був збудований у сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі, то він вважається прийнятим в експлуатацію і не є самовільним будівництвом.

ІНФОРМАЦІЯ_3 мати позивачки, ОСОБА_5, померла (а.с. 5). На час її смерті з нею постійно проживав її чоловік ОСОБА_3, отже останній прийняв спадщину після її смерті та став власником вцілому житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивачки ОСОБА_3 помер (а.с. 6). Ще за життя останній склав заповіт, нотаріально посвідчений секретарем Новочервищанської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області Приходько Л.Ф. 09 вересня 2014 року та зареєстрований в реєстрі за № 52, яким спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами заповів своїй дочці ОСОБА_1 Даний заповіт не змінено та не скасовано (а.с. 48).

Позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину, що відкрилася з дня смерті її батька, у порядку спадкування за заповітом, подавши 16 липня 2015 року, тобто у межах визначеного законодавством строку для прийняття спадщини, заяву про прийняття спадщини (а.с. 46).

Інших спадкоємців, зокрема, першої черги за законом у спадкодавця ОСОБА_3 немає, що підтверджується довідкою Новочервищанської сільської ради № 40 від 29 липня 2015 року (а.с. 47).

Як вбачається з повідомлення Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області № 686/02-14 від 05 листопада 2014 року позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки остання не подала правовстановлюючих документів на нього та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 12).

Таких правовстановлюючих документів спадкодавець ОСОБА_3 за життя не мав, що стверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 23.11.2015 р. № 48139542 (а.с. 38), а тому позивачка позбавлена можливості оформити своє право власності на спірне нерухоме майно у нотаріальній конторі.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на вищенаведене та беручи до уваги, що відповідач позов визнав і таке визнання позову не суперечить закону і не порушує права та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що за позивачкою ОСОБА_1 належить визнати право власності на спадкове нерухоме майно.

За згодою позивачки суд не стягує з відповідача судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1223, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться у АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом.

Рішення може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: О. В. Антонюк