АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1964/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 43 Кімстачов О. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМіщенка С. В.
суддівКачана О. В., Ювшина В. І.
при секретаріСиниці Д. Ю.

з участю позивача ОСОБА_6, її представника ОСОБА_7, представника відповідача Положенцевої О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Житлово-будівельного кооперативу "Надія" про встановлення фактів, визнання дій відповідача незаконними і зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_6 звернулася з позовом до ЖБК «Надія» про встановлення фактів, визнання дій відповідача незаконними і зобов'язання вчинити певні дії.

Заявою від 24.11.2015 року уточнила позовні вимоги /а.с.107/.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона, ОСОБА_6, є власником квартири АДРЕСА_5. Право її приватної власності на вказаний об'єкт нерухомості підтверджуються свідоцтвом про право власності від 25.09.2006 р.

З часу набуття права власності на вказану квартиру ні вона, ні її члени сім'ї, в ній не проживали та комунальними послугами, пов'язаними з таким проживанням не користувались. Вказане зумовлено технічним станом квартири та небажанням адміністрації ЖБК «Надія» вжити заходів до усунення проблем з відведенням водостоків, які через неправильне розташування зумовлюють тривале затікання води із зовнішньої стіни її квартири, а внаслідок постійної сирості стіни квартири покриті темними плямами та цвіллю. У зв'язку із зазначеними обставинами позивач зі своєю сім'єю не можемо вселитись у квартиру АДРЕСА_1 до цього часу.

Упродовж 1979-2015 років ОСОБА_6 постійно проживаю за адресою: АДРЕСА_10.

У зв'язку із зазначеними обставинами та з підстав передбачених п.6 ч.1 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» 28.07.2010 року ОСОБА_6 звернулася до керівництва ЖБК «Надія» з заявою про від'єднання належної їй квартири від теплопостачання.

Вказана заява була погоджена на той час головою ЖБК «Надія» ОСОБА_9 шляхом проставлення відповідної резолюції на ній.

Цього ж дня 28.07.2010 року слюсарем в ЖБК «Надія» - Шилюком Віктором Дмитровичем проведено роботу по ізоляції квартири від центрального теплопостачання. зокрема: відрізано комунікації батарей та закільцьовано стояки.

Факт від'єднання квартири від котельні ЖБК «Надія» позивачка підтверджує висновком Уманського MB УМВС України від 09.04.2014 року.

Факт відсутності постачання електроенергії від системи електромереж позивач підтверджує довідками УЕМ №3/241 від 13.02.2013 року від 12.05.2014 року; доказом відсутності постачання природного газу є довідки служби ПАТ «Уманьгаз» №10 від 14.02.2013 року, №22 від 13.05.2014 року, № 2297 від 27.08.2014 року, відповідно до яких зазначена квартира на обліку споживання не перебуває.

За період часу з 28.07.2010 року по вересень 2013 року жодних претензій з боку адміністрації ЖБК «Надія» до ОСОБА_6 не було. Але після обрання нового голови правління ЖБК «Надія» позивачу почали надходити листи з вимогою сплати за житлово-комунальні послуги.

Позивач просила суд:

- визнати факт не проживання та не користування житлово-комунальними послугами ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_2 з 28.07.2010 року;

- встановити факт від'єднання від теплопостачання квартири АДРЕСА_2 з 28.07.2010 року;

- встановити факт відсутності постачання та споживання електроенергії, природного газу, водопостачання у квартирі АДРЕСА_2 з 28.07.2010;

- визнати дії ЖБК «Надія» щодо нарахування ОСОБА_6 плати за житлово-комунальні послуги, що включають в себе і послуги з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, з березня 2010 року незаконними і такими, що порушують ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»;

- зобов'язати ЖБК «Надія» здійснити перерахунок вартості наданих ОСОБА_6 послуг за адресою: АДРЕСА_3 з березня 2010 року з урахуванням факту її не проживання та не користування житлово-комунальними послугами у вказаній квартирі з 25.09.2006;

- зобов'язати ЖБК «Надія» утриматись від нарахування ОСОБА_6 коштів за оплату житлово-комунальних послуг, що включає в себе і послуги з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій до заселення в квартиру АДРЕСА_4;

- судові витрати покласти на ЖБК «Надія».

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 червня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_6 до ЖБК "Надія" про встановлення фактів, визнання дій відповідача незаконними і зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено повністю /а.с. 188-189/.

Не погодившись з даним рішенням суду у липні 2016 року ОСОБА_6 звернулася з апеляційною скаргою.

Вимоги якої обґрунтовує тим, що при ухвалені рішення судом першої інстанції було достеменно встановлено на підставі листа Уманських енергетичних мереж ПАТ «Черкасиобленерго», довідок ПАТ «Уманьгаз» та Полянецької сільської ради, що апелянт постійно проживає за адресою: АДРЕСА_10, а не в зазначеній квартирі. Проте ОСОБА_6 було відмовлено у визнанні факту її не проживання та не користування житлово-комунальними послугами в квартирі АДРЕСА_5 з 28.07.2010 року.

Відповідно до рішення Уманської міської ради від 08.11.2012 № 352 та від 22.09.2014 № 38/02-2з, щодо затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги передбачено, що на підставі п.2 п. „А" ст. 28 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 „Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території передбачено, що сплачувати за комунальні послуги повинні мешканці ЖБК „Надія", а не власники квартир. Апелянт наголошує, що вона є власником квартири, але не її мешканцем.

Також на думку апелянта судом не в повній мірі з'ясовані обставини справи, адже відповідачем по справ - ЖБК «Надія», так і не було надано доказів, що підтверджують факт надання житлово-комунальних послуг АДРЕСА_6.

Апелянт просить суд:

- скасувати рішення Уманського міськрайонного суду від 15.06.2016 року за позовом ОСОБА_6 до ЖБК „Надія" про встановлення фактів, визнання дій відповідача незаконними і зобов'язання вчинити певні дії та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі;

- стягнути з відповідача на мою користь судові витрати.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апелянта, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, виходячи з наступного.

Ст. 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення, що переглядається відповідає визначеним критеріям та вимогам.

ОСОБА_6 звертаючись з цивільним позовом до Житлово-будівельного кооперативу "Надія" про встановлення фактів, визнання дій відповідача незаконними і зобов'язання вчинити певні дії, просила суд:

- визнати факт не проживання та не користування житлово-комунальними послугами ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_2 з 28.07.2010 року;

- встановити факт від'єднання від теплопостачання квартири АДРЕСА_2 з 28.07.2010 року;

- встановити факт відсутності постачання та споживання електроенергії, природного газу, водопостачання у квартирі АДРЕСА_2 з 28.07.2010;

- визнати дії ЖБК «Надія» щодо нарахування ОСОБА_6 плати за житлово-комунальні послуги, що включають в себе і послуги з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, з березня 2010 року незаконними і такими, що порушують ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»;

- зобов'язати ЖБК «Надія» здійснити перерахунок вартості наданих ОСОБА_6 послуг за адресою: АДРЕСА_3 з березня 2010 року з урахуванням факту її не проживання та не користування житлово-комунальними послугами у вказаній квартирі з 25.09.2006;

- зобов'язати ЖБК «Надія» утриматись від нарахування ОСОБА_6 коштів за оплату житлово-комунальних послуг, що включає в себе і послуги з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій до заселення в квартиру АДРЕСА_4;

- судові витрати покласти на ЖБК «Надія».

Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 березня 2015 року по даній справі, якою позивачу було відмовлено у відкритті справи в позовному провадженні /а.с.13/, апеляційний суд ухвалою від 18 червня 2015 року задовольнив апеляцію, при цьому встановивши, що із змісту позовної заяви ОСОБА_6, поданої 5.03.2015 року до Уманського міськрайонного суду, вбачається, що вона одночасно із визнанням факту її не проживання у вказаній квартирі, як наслідок визнання такого факту, просить вирішити майновий спір - визнати незаконним нарахування відповідачем коштів за утримання квартири, здійснити перерахунок уже нарахованих платежів, не нараховувати в подальшому оплату за утримання квартири.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 з 25.09.2006 року є власником трикімнатної квартири АДРЕСА_4, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССА № 897390; Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1; Технічним паспортом на квартиру /а.с. 55-58/. А також є членом ЖБК «Надія», який здійснював будівництво вказаного будинку та здійснює його утримання і обслуговування.

Зазначений будинок перебуває на балансі ЖБК «Надія», який відповідно до п.2.1 Статуту кооперативу, затвердженого рішенням зборів його членів 24.04.2009 року, створений для виконання функцій, пов'язаних з управлінням будинком, його утриманням, забезпеченням членів кооперативу комунальними та іншими послугами, представництвом та захистом їх інтересів. Згідно з п. 2.2 даного статуту визначено перелік видів діяльності ЖБК «Надія», а саме: забезпечення утримання будинку і прибудинкової території в належному стані; визначення організацій для обслуговування будинку та укладення з ними договорів; забезпечення участі власників квартир в усіх витратах, пов'язаних з утриманням та експлуатацією житлового будинку. Кооператив виступає замовником на комунальні (водо-, тепло-, електро-, газопостачання) та інші послуги (вивіз побутових відходів), укладає договори з відповідними підприємствами та надання цих послуг /а.с. 150-160/.

Рішенням Виконавчого комітету Уманської міської ради від 08.11.2012 № 352 встановлено з 01.12.2012 року тариф на послуги з утримання будинку та прибудинкової території для мешканців ЖБК «Надія» по вул. Чехова, 20, м. Умань. /а.с. 65-66/. Виконавцем вказаних послуг є ЖБК «Надія».

Відповідно до повідомлення за підписом директора Клочко С.Л. Уманських енергетичних мереж ПАТ «Черкасиобленерго» від 13.02.2013 за період з 12.02.2009 року по 13.02.2013 року споживання електричної енергії у квартирі АДРЕСА_7 склало 1 кВт.год., а відповідно до повідомлення від 12.05.2014 року за період з травня 2011 року по 12.04.2014 року споживання електричної енергії у квартирі АДРЕСА_7 відсутнє /а.с. 49, 50/.

Згідно з довідками ПАТ «Уманьгаз» № 10 від 14.02.2013 року та № 22 від 13.05.2014 року газопостачання у квартирі АДРЕСА_8, відсутнє, а ОСОБА_6 абонентом не рахується /а.с. 46, 47/.

А згідно довідки № 2297 від 27.08.2014 року зазначено аналогічне з дописом, що ОСОБА_6 проживає і рахується абонентом в АДРЕСА_10 /а.с. 48/.

Довідкою Полянецької сільської ради Уманського району Черкаської області від 26.01.2015 року № 18 підтверджується, що ОСОБА_6 проживає постійно в АДРЕСА_10 з 1980 року по теперішній час і місце свого проживання згідно з погосподарської книги № 14 не змінювала /а.с. 45/.

З заяв ОСОБА_6 до голови правління ЖБК «Надія» вбачається, що апелянт не одноразово зверталася з проханням усунути перешкоди в користуванні її майном та не нараховувати її плату за житлово-комунальні послуги, оскільки фактично вона там не проживає /а.с. 59-62/.

У свою чергу, зі сторони ЖБК «Надія» до ОСОБА_6 неодноразово подавались цивільні позови про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 2010 року, рішення по яких правомірно враховував суд першої інстанції як преюдиційні при ухваленні даного судового рішення /а.с. 85-92/, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зокрема, рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.10.2013 р., яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 05.12.2013 р., в цивільній справі № 705/2191/13-ц за позовом ЖБК «Надія» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, суд встановив, що позивачем - ЖБК «Надія» - в повному об'ємі відповідачці - ОСОБА_6 - надаються комунальні послуги - комунальні послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, а відповідачка не проводить оплату і має заборгованість перед позивачем в сумі 6 837,46 гривень за ці послуги в межах трьохрічного терміну позовної давності, - з березня 2010 року про березень 2013 року, - хоча ОСОБА_6 не сплачувала за ці комунальні послуги з серпня 2007 року /а.с. 85-86, 90/.

Також, як вбачається з ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 28.04.2015 /а.с. 91-92/ в цивільній справі за позовом ЖБК «Надія» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за комунальні послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.02.2015, яке залишене без змін, у вказаній справі суд вже встановив, що ОСОБА_6 з березня 2013 року не сплачує житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території належної їй квартири АДРЕСА_9, в зв'язку із чим утворилася заборгованість в розмірі 3 701,52 грн. за період з березня 2013 року по лютий 2015 року, яка судом стягнута з відповідача ОСОБА_6 При цьому суд встановив, що факт несплати за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території відповідач ОСОБА_6 не заперечувала, а наполягає, що не повинна сплачувати кошти лише тому, що не проживає в квартирі і не користується послугами, що нею не укладався з позивачем ЖБК «Надія» договір на отримання даної послуги. Але при цьому апеляційний суд встановив, що посилання ОСОБА_6 на п. 6 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є необґрунтованими, так як не звільняє її від несення витрат по обслуговуванню будинку та прибудинкової території, навіть враховуючи, що вона постійно мешкає за іншою адресою в АДРЕСА_10 Черкаської області, оскільки є власником квартири в багатоповерховому будинку № АДРЕСА_3.

Тобто даними судовими рішеннями фактично були встановлені обставини та факти, які просила встановити позивач в позовній заяві від 05.03.2015р. про встановлення фактів, визнання дій відповідача незаконними і зобов'язання вчинити певні дії.

У тому числі судовими рішеннями встановлено, що вона будучи власником квартири в багатоповерховому будинку № АДРЕСА_3, хоч і не проживає в ній, але як власник зобов'язана сплачувати за нараховані відповідно до діючих тарифів послуги по обслуговуванню будинку та прибудинкової території, у зв'язку з чим з ОСОБА_6 цими судовими рішеннями було стягнуто існуючу заборгованість і ці рішення вступили в законну силу та виконані.

А даним позовом ОСОБА_6 ставить питання про визнання дій ЖБК «Надія» з нарахування ОСОБА_6 плати за житлово-комунальні послуги, що включають в себе і послуги з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, з березня 2010 року незаконними і такими, що порушують ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та про зобов'язання ЖБК «Надія» здійснити перерахунок вартості наданих ОСОБА_6 послуг з березня 2010 року з урахуванням факту її не проживання та не користування житлово-комунальними послугами у вказаній квартирі з 25.09.2006, а також зобов'язати ЖБК «Надія» утриматись від нарахування ОСОБА_6 коштів за оплату житлово-комунальних послуг.

Крім того в ході розгляду справи апеляційним судом сторони визнали, що з 2010 року увесь багатоповерховий будинок № АДРЕСА_3 відключений від опалення, яке здійснювалося з котельні ЖБК «Надія», а тому відповідач цих послуг не надає, а опалення квартир здійснюють мешканці самостійно, встановивши індивідуальне опалення, яке у квартирі позивача відсутнє.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту порушених цивільних прав та інтересів визначений у ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ч. 1 ст. 234 ЦПК України передбачає, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Таким чином, враховуючи, що факти, які просила встановити позивач ОСОБА_6 для захисту порушеного майнового права, вже були встановлені іншими судовими рішеннями, та зважаючи на ту обставину, що їх встановлення не спричинить підтвердження настання юридичних наслідків, що мають значення для охорони прав та інтересів ОСОБА_6 або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, оскільки спірні питання між ОСОБА_6 та ЖБК «Надія» з приводу сплати за житлово-комунальні-послуги також були вирішені судом, рішеннями якого було встановлено, що у ОСОБА_6 є невиконані зобов'язання з оплати житлово-комунальних послуг перед ЖБК «Надія», хоча факт їх ненадання позивач безпідставно просила встановити судом, - то суд першої інстанції, за таких обставин, правомірно відмовив у задоволенні позову ОСОБА_6 до ЖБК «Надія» про встановлення фактів, визнання дій відповідача незаконними і зобов'язання вчинити певні дії .

А ОСОБА_6 цих висновків суду під час апеляційного розгляду справи не спростувала, а навпаки підтвердила, що будинок в якому знаходиться її квартира відключений від централізованого опалення котельнею та що є рішення суду, які набрало законної сили, з приводу стягнення з неї на користь ЖБК «Надія» заборгованості за житлово-комунальні послуги за той же період та згідно того ж переліку, який вона зазначала у позові, ставлячи вимоги про встановлення фактів, визнання дій відповідача незаконними і зобов'язання вчинити певні дії. Оскільки вона не згідна з судовими рішеннями про стягнення з неї заборгованості.

Але перегляд рішень, що набрали законної сили, та судовий захист в такий спосіб, не передбачений діючим ЦПК України, про що правильно зазначив суд першої інстанції, відмовляючи в даному позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Стаття 308 ЦПК України передбачає, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасована правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Тому за встановлених обставин підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції належить залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 червня 2016 року - відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Житлово-будівельного кооперативу "Надія" про встановлення фактів, визнання дій відповідача незаконними і зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :