Справа № 572/3231/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2016 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ШЕВНІ І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до ВИРІВСЬКОЇ ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву, в якій просить встановити факт родинних відносин, яким визнати ОСОБА_3, померлу 31 січня 2010 року матірю позивача, визнавши за позивачем право власності на земельні ділянки : площею 2,67 га., відповідно до Державного акту на право власності серії РВ № 049335 та площею 1,95 га., відповідно до Державного акту на право власності серії РВ № 049334 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, яка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 7 вересня 2003 року.

Позивач у судове засідання подав письмову заяву, якою подані вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачем Вирівською сільською радою подано письмову заяву, відповідно до якої заперечень щодо заявлених ОСОБА_1 позовних вимог відповідач не має.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного.

Згідно із вимогами п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Позивачем заявлено вимогу про встановлення факту родинних відносин, відповідно до якої ОСОБА_1 просить визнати спадкодавця його матірю.

Так, із свідоцтва про народження позивача, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено, що його матірю вказано ОСОБА_5.

Із наданої заявником копії про смерть встановлено, що померла 31 січня 2010 року особа ОСОБА_3.

Суд вважає, що особа, вказана як мати у свідоцтві про народження позивача і ОСОБА_3, померла 31 січня 2010 року одна і та сама особа, оскільки, на думку суду, помилка виникла через неуважність особи, якою вносились відомості до вказаних вище документів. Вказані обставини доводяться довідками № 868 від 3 лютого 2010 року та № 3444 від 15 червня 2016 року, виданими Вирівською сільською радою, згідно із якими ОСОБА_3 була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 із чоловіком, ОСОБА_4 (який вказаний у свідоцтві про народження позивача як його батько), та яка після смерті була похована за рахунок сина ОСОБА_1.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Надані позивачем копії Державних актів на право власності на земельну ділянку серії РВ № 049335 та серії РВ № 049334 від 15 грудня 2003 року, підтверджують право власності ОСОБА_4 на земельні ділянки площею, відповідно 2,67 га. та 1,95 га. з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Сарненського району Рівненської області.

ОСОБА_4, згідно із свідоцтвом про смерть, помер 7 вересня 2003 року.

Дружина власника вказаних земельних ділянок - ОСОБА_3, прийняла спадщину після смерті свого чоловіка відповідно до закону, так як проживала із ним на момент його смерті, що підтверджується довідкою № 3444 від 15 червня 2016 року, виданою Вирівською сільською радою, однак, не оформила своїх спадкових прав.

Таким чином, наведене вище майно, а саме: земельні ділянки, на момент смерті належали ОСОБА_3 на законних підставах, а тому вказане майно входить до складу спадщини.

В ході судового розгляду встановлено факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_3, а тому позивач, відповідно до ст.1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги спадкування після смерті матері (оскільки посвідченого на користь позивача заповіту суду надано не було).

Із наданої суду копії свідоцтва про смерть встановлено, що ОСОБА_3 померла 31 січня 2010 року.

Позивач є таким, що прийняв спадщину відповідно до закону, оскільки звернувся із відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, що вбачається із копії судового рішення від 9 грудня 2010 року, із якого вбачається, що позивач прийняв частину спадщини після смерті матері.

З огляду на наведене, враховуючи, що через відсутність нормативної грошової оцінки на земельні ділянки, яка оформлюються у вигляді витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, позивач не може реалізувати свої спадкові права у позасудовому порядку (вказані обставини доводяться копією постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 4 лютого 2016 року та повідомлення за підписом начальника Управління Держгеокадастру у Сарненському районі) - позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 328, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 212-215, 256 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задоволити повністю.

Встановити факт родинних відносин, визнавши ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, сином ОСОБА_3, померлої 31 січня 2010 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки : площею 2,67 га., відповідно до Державного акту на право власності серії РВ № 049335 від 15 грудня 2003 року та площею 1,95 га., відповідно до Державного акту на право власності серії РВ № 049334 від 15 грудня 2003 року в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3, померлої 31 січня 2010 року, яка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 7 вересня 2003 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області ОСОБА_6