Справа №639/6064/16
№2/639/2027/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Іванової І.В.,

за участю секретаря - Чубенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила суд ухвалити рішення, на підставі якого стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі по 2500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі по 2500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку , оскільки не працює до досягнення дитиною трьох років .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.03.2015 року вона з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 23. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вказує, що дитина проживає разом з нею, та знаходиться на її повному утриманні. На утримання дитини потрібно не менше 3000 гривень. Відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, добровільно допомоги на дитину не надає, не бере участі у додаткових витратах. Позивачу відомо, що відповідач офіційно не працює, однак надає послуги з будівництва приватним особам. Аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводяться. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У зв'язку з вищевикладеним позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом. Також зазначила, що у період з 24 листопада 2016 року, протягом двох тижнів , вони з відповідачем мешкали однією сімєю та відповідач дав їй гроші у сумі 3000 грн. , а тому не заперечує про ти того, щоб за цей період аліменти не стягнувалися.

Позивач та її представники в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти стягнення аліментів на утримання дитини не заперечували, однак не погоджувались з розміром аліментів та вважали, що такий має бути зменшений до 700 грн., оскільки відповідач вважає, що батьки зобовязані спільно утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час він має скрутне матеріальне становище, повязане з відсутністю постійної роботи. Проживає на даний час з родиною сестри, бо власного житла не має, яка і надає йому матеріальну допомогу. Рухомого, нерухомого майна, цінних паперів також не має. Іноді надає будівельні послуги приватним особам, але цей дохід є нерегулярним. Крім того, зазначив, що у листопаді 2016 року передавав кошти позивачу на утримання дитини у розмірі 3000 гривень, оскільки в цей час вони мешкали однією сімєю . Йому не відомо де проживає дитина, на його прохання побачитися з дитиною, позивач не дає відповіді, маніпулює дитиною. Тому він фізично не має можливості надавати матеріальну допомогу на дитину, але від свого батьківського обовязку не ухиляється. Що стосується стягнення аліментів на утримання дружини заперечує, посилаючись на те, що не має матеріальної можливості надавати позивачу кошти на її утримання, оскільки має скрутне матеріальне становище, повязане з відсутністю постійної роботи.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що сторони мають сина ОСОБА_3, 10 вересня 2015 року, батьками якого у свідоцтві про народження серія 1-ВЛ №421770, яке видане 18.09.2015 року, зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.8).

Дитина проживає з матірю та знаходиться на її утримання, як вбачається з довідки КП « Жилкомсервіс» дільниця № 66. (а.с.10)

Відповідач проти стягнення аліментів на утримання спільної з позивачем, дитини не заперечував, однак вважає, що розмір має бути зменшений до 700 грн. , оскільки він має нестабільний заробіток і не має можливості надавати кошти у розмірі, який просить позивач. Проти стягнення коштів на утримання матері дитини заперечував у повному обсязі,посилаючись на своє скрутне матеріальне становище.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу батьків, або у твердій грошовій сумі.

Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтями 182, 183 СК України передбачено, що розмір аліментів, які стягуються на дитину, встановлюються судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ст.. 184 СК України , якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин , що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмірі аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів , визначений судом у твердій грошовій сумі , підлягає індексації відповідно до закону.

З роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до вимог ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, має мінливий , нерегулярний дохід, то аліменти повинні бути стягнуті у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів на підтвердження того, що відповідач отримує дохід, який достатній для сплати , як аліментів на утримання дитини, так і на утримання непрацездатної дружини до досягнення дитиною трьох років, позивачем не надано.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року із змінами та доповненнями прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 01 січня 2016 року 1330,00 грн.; з 01 травня 2016 року 1399,00 грн., з 01 грудня 2016 року 1544,00 грн., для осіб, які втратили працездатність: з 01 січня 2016 року 1074,00 грн., з 01 травня 2016 року 1130,00 грн., з 01 грудня 2016 року 1247,00 грн.; дітей віком до 6 років: з 01 січня 2016 року 1167,00 грн., з 01 травня 2016 року 1228,00 грн., з 01 грудня 2016 року 1355,00 грн.

Враховуючи матеріальне становище сторін та вимоги закону, суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, які просить стягнути позивач : відповідно на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, 10 вересня 2015 року , у твердій грошовій сумі з 2500,00 грн. до 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 05.08.2016 року по 24 листопада 2016 року та з 24 грудня 2016 року і до повноліття дитини; на утримання дружини ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі з 2500,00 грн. до 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 05.08.2016 року по 24 листопада 2016 року та з 24 грудня 2016 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , трьох років.

Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що сторони проживали разом у період з листопада по грудень 2016 року і відповідач надавав кошти на утримання дитини, а тому аліменти за один місяць не підлягають стягненню.

Відповідно до ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 15, 60, 75, 88, 209-215 ЦПК України, ст.ст. 80, 84, 180, 181, 182, 183, 191,192 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.08.2016 року по 24 листопада 2016 року та з 24 грудня 2016 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 утримання у розмірі 500 грн. до досягнення дитиною трьох років, тобто до 10 вересня 2018 року, починаючи з 05.08.2016 року по 24 листопада 2016 року та з 24 грудня 2016 року .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Іванова