Єдиний унікальний номер 235/1832/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1927/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 листопада 2016 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Курило В.П. ,

Суддів Будулуци М.С., Корчистої О.І.

за участю секретаря Марченко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання зобовязання виконаним та стягнення коштів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання зобовязання виконаним та стягнення коштів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про задоволення його позовних вимог. Вважає, що висновки суду суперечать нормам права і матеріалам справи. Твердження суду, а також зміст пункту 3 додатку № 3 до Угоди, статті 2, 3 додатку № 2 до Угоди містять положення, що сума заборгованості може бути змінена у разі зміни поточної ціни автомобіля не відповідає дійсності. Вказані статті додатку № 2 встановлюють порядок розрахунків з відповідачем та не передбачають можливість відповідача змінювати поточну ціну автомобіля після його отримання споживачем.

12 жовтня 2013 року ним була сплачена повна ціна автомобіля, а саме 60459,14 грн., а тому відповідно до ст. 599 ЦК України вважає зобовязання виконаним, проведеним належним чином. Довід про те, що після отримання ним автомобіля поточна ціна на нього не може збільшуватися, оскільки автомобіль вже не належить постачальнику, судом не прийнятий до уваги. Після отримання автомобіля та оплати його ціни, відповідач продовжує надсилати щомісячні квитанції на сплату внесків, які він надалі сплачує , а в квитанції, термін сплати якої настає 15 квітня 2013 року, поточна ціна автомобіля збільшилась з 57900 грн. до 147000 грн., що порушує ч. 3 ст. 632 ЦК України. На твердження суду, щодо не надання доказів про повне виконання зобовязання за Угодою № 379375, суду були надані рахунки на сплату щомісячного платежу та квитанції про їх оплату, які містяться в матеріалах справи, в тому числі отримано та сплачено квитанцію від 6 жовтня 2012 року на суму 2156,40 грн. за право отримання автомобіля, квитанцією від 15.07.2014 року на суму 1237,62 грн. за послуги придбання автомобіля та квитанцією від 18.10.2014 року на суму 1363,48 грн. за послуги з придбання автомобіля. При цьому Графік внесків учасника був відсутній, позивачем не підписувався, та не був наданий сторонами до суду. Судом не дана правова оцінка доводу позивача відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» стосовно не надання споживачу документів, що підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач. Крім того, судом не розглянута вимога, щодо покладення на відповідача обовязку не направляти позивачу квитанції про сплату внесків. Вважає, що висновки суду щодо недоведеності виконання ним обовязку за Угодою не відповідають обставинам справи та наданим доказам, та судом не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

В засідання апеляційного суду сторони не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені телефонограмами. До апеляційного суду надійшли заяви сторін з проханням розглядати справу у їх відсутність.

Відповідно до статті 305 ЦПК України неявка в судове засідання сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом. Тому апеляційний суд розглядає справу у відсутність сторін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи і, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що воно ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законів.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законів.

Розглядаючи справу, суд встановив, що 11 жовтня 2012 року ОСОБА_1 уклав угоду № 379375 з ТОВ «Авто Просто» про надання послуг: а саме надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання Автомобіля.

15 жовтня 2012 року він отримав автомобіль ЗАЗ Sens № Y6DTF698D0316512 № двигуна 307000С0810532, що підтверджується актом передачі-прийняття автомобіля № 06794 від 15.10.2012 року, тобто відповідач виконав свої зобовязання за угодою.

Звертаючись в суд з позовом про визнання зобовязання виконаним та стягнення коштів, позивач посилався на те, що виконав свої зобовязання за угодою та повністю сплатив відповідачу вартість автомобіля. А відповідач цей факт не визнає.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на законі.

Вказаний висновок суду першої інстанції є правильним.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Розглядаючи справу, суд встановив, що Угода № 379375 від 11 жовтня 2012 року з додатками була укладена з урахуванням волевиявлення позивача, оскільки позивач був обізнаний про умови цієї угоди і погодився з ними, підписуючи таку угоду на вказаних умовах. Позивачу до підписання Угоди, з боку відповідача було надано вичерпну інформацію про послуги, що надаються відповідачем.

Принцип вільності сторін в укладанні Угоди не був порушений.

Умови надання позивачеві послуг на підставі Угоди та інформація про ці послуги викладені досить детально і ясно в Угоді та додатках до неї, а тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач ОСОБА_1 мав повну і достовірну інформацію про послуги ТОВ «Авто Просто» та порядок їх надання.

Згідно ч. 2 ст.10 Угоди "Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ОСОБА_2, уважно прочитав та зрозумів Угоду та всі Додатку до неї, що засвідчує своїм підписом.

В пункті 13.8. Додатку №2 до Угоди (Правил функціонування ОСОБА_3), зазначено, "якщо Учасник виявить бажання розірвати Угоду та відмовитись подальшої участі в системі АвтоТак протягом 7 календарних днів від дати підписання Угоди, такому Учаснику повертаються вся сума коштів, внесена ним на рахунок ОСОБА_2".

Тобто, підписавши Угоду Учасник має сім днів на додаткове детальне ознайомлення з її умовами, а також прийняття остаточного рішення про участь чи відмову від участі в системі АвтоТак. Причому у разі відмови йому були б повернуті всі сплачені ним кошти. Про своє рішення Учасник має повідомити ОСОБА_2 шляхом подання заяви до центрального офісу.

ОСОБА_2, позивач протягом семи днів такої заяви про розірвання Угоди за п.13.8. Додатку №2 до Угоди не подав, що давало суду підстави зробити висновок про те, що позивачу були повністю зрозумілі усі визначення, умови та зміст Угоди і Додатків до неї, і що сторони досягли домовленості з усіх істотних для них умов.

Відповідно до ч. 4 ст. 653 ЦК України, сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що підстав вважати виконаним зобовязання з боку позивача не має. І цей висновок суду першої інстанції є правильним.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

За правилами ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Умовами угоди передбачений обовязок позивача про повну сплату ціни автомобіля та послуг відповідача шляхом оплати 120 внесків в порядку та розмірі, передбаченому умовами Угоди та Додатків до неї.

Судом встановлено, що за період дії Угоди позивачем сплачено 44 розподілених повних внесків з 120, передбачених Угодою. Таким чином борг позивача за угодою складає 76 повних внесків.

Цей факт давав суду підстави зробити висновок про те, що доводи позивача про повну сплату за угодою і виконання ним обовязків за угодою не відповідають дійсності.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Позивач не надав суду докази про сплату ним 120 внесків в розмірі, складі та порядку, передбаченому Угодою.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тому у суду першої інстанції не було підстав для висновку про визнання зобовязання виконаним, стягнення будь якої суми на користь позивача з відповідача і заборони відповідачу вчиняти певні дії.

За угодою про надання послуг за системою АвтоТак послуги починають надаватися з моменту підписання Угоди за цінами, що визначені в Додатку №1 до Угоди у відсотках від ціни автомобіля, що діє в місяць сплати. Такий спосіб визначення ціни автомобіля погоджений сторонами по справі шляхом підписання Угоди. Механізм визначення ціни автомобіля викладений в Правилах функціонування системи придбання в групах АвтоТак (Додаток №2 до Угоди).

Згідно до статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Визначена сторонами ціна на автомобіль і спосіб її підрахування не суперечить законодавству. А тому не порушує законних прав та інтересів сторін.

Судом першої інстанції правильно визначено, що «Поточна ціна на автомобіль це, як вказано в додатку № 2 до угоди, ціна автомобіля, яка встановлюється постачальником в останній робочий день кожного місяця та є основою для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою.

Відповідно до п. 3 Додатку № 3 сума заборгованості за Угодою має бути погашена в повному обсязі згідно з Графіком внесків Учасника. Відповідно до положень статей 2,3 Додатку № 2 до Угоди сума заборгованості може бути змінена в разі зміни поточної ціни автомобіля. ( а.с. 7) , що спростовує, в свою чергу, посилання позивача на те, що відповідачем у порушення ст. 691 ЦК України в односторонньому порядку збільшена ціна автомобіля, указана у договорі купівлі-продажу.

Доводи апеляційної скарги, стосовно неможливості зміни суми заборгованості, а також про те, що після отримання ним автомобіля поточна ціна на нього не може збільшуватися спростовується пунктом 3 Додатку 3 Угоди.

Оскільки заявником не надано доказів того, що ним у повному обсязі виконано взятих на себе зобовязань за угодою № 379375 відповідно до Графіку внесків учасника, який також не був наданий позивачем до суду, суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання зобовязань по цієї угоді припиненими. Окрім того, позивачем не надано відповідних доказів того, що ним тричі був здійснений платіж, повязаний з видачею автомобіля за системою.

Доводи скарги про те, що умови договору про можливість збільшення ціни автомобіля порушують його права, - не спростовують, в даному випадку, висновків суду, оскільки з моменту підписання угоди позивач до відповідача про розірвання угоди не звертався. Крім того, відповідно до п.6 ст. 11 України «Про захист прав споживачів» позивач мав право протягом чотирнадцяти днів відкликати свою згоду на укладання договору, проте не скористався цим правом, що свідчить про те, що він погоджувався з усіма умовами договору та не вважав їх такими, що порушують його інтереси .

Рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального законів. І підстав для його скасування не має.

Усі доводи апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції і правильно визнані судом безпідставними. Вони не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законів, що призвело, або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 303-315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Судді: