Справа № 296/8568/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю: секретаря судового засідання Світко Т.І., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу по договору позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу по договору позики, в якому просить стягнути з відповідача 62155,92 грн. боргу, 2579,47 грн. пені, 3% річних, що складає 212,01 грн. та судові витрати в розмірі 649,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11 липня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики б/н, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 2400,00 доларів США, на підтвердження чого відповідач надав позивачу розписку про отримання вказаної суми грошових коштів та зобов'язався повернути одержані грошові кошти у строк до 11.09.2016 року. На теперішній час відповідачем грошові кошти у розмірі 2400,00 доларів США за договором позики позивачу не повернуто. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов договору позики, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, пеню, 3% річних та судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував щодо їх задоволення.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.07.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики б/н (а.с. 4).

Крім того, в матеріалах справи міститься оригінал розписки, яка власноручно написана відповідачем ОСОБА_2, про отримання у ОСОБА_1 грошей в сумі 2400,00 доларів США, які зобовязався повернути до 11 вересня 2016 року відповідно до умов укладеного між ними договору позики (а.с. 27).

Відповідно до п. 1 даного договору позики, Позикодавець (позивач) в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним в Україні законодавством, передає у власність Позичальнику (відповідачу) грошові кошти шляхом передачі готівкою під розписку, а Позичальник зобовязується повернути позику Позикодавцеві у визначений цим Договором строк.

Відповідно до п. 2 даного договору позики, позикою за цим договором є грошові кошти у розмірі 2400,00 доларів США, що складає 59608,32 гривень (згідно офіційного курсу НБУ 24,8368 грн. за 1 долар США на день підписання договору).

Відповідно до п. 3 даного договору позики, позичальник повертає отримані грошові кошти готівкою в доларах США до 11.09.2016 року в місті Житомирі. Порядок повернення позики Позичальником є наступним: до 11 серпня 2016 року 1200,00 доларів США; до 11 вересня 2016 року 1200,00 доларів США, про що складаються розписки.

Отже, обставини отримання відповідачем у позивача грошових коштів в сумі 2400,00 доларів США підтверджені належними доказами та не заперечувалися відповідачем в судовому засіданні.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Таким чином, встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникли правовідносини з договору позики.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Умови Договору позики Позикодавцем були виконані у повному обсязі шляхом надання грошових коштів у розмірі 2400, 00 доларів США Позичальнику, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 про отримання коштів за договором позики від 11.07.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 3 даного договору позики передбачено, що факт повернення Позичальником зазначеної суми у договорі позики суми засвідчується розпискою.

Однак, відповідач у встановлений строк кошти не повернув.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Беручи до уваги, що матеріали справи не містять підтвердження щодо повернення грошових коштів за договором позик у строк, визначений договором та на час розгляду справи, а також, враховуючи, що відповідач у судовому засіданні не заперечувала щодо неповернення суми позики, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено умови договору позики щодо повернення коштів у встановлений договором термін. Загальна сума боргу за договором становить 2400,00 доларів США, що відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України станом на 06 жовтня 2016 року становить - 62155,92 грн. боргу.

За змістом п.п. 1, 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Згідно п. 9 договору у випадку порушення умов п.3 договору позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі 0,1% від суми залишку боргу за кожен день прострочення.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

З розрахунку позивача вбачається, що сума пені за період з 11.08.2016р. по 06.10.2016р. становить 2579,47грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляці0, за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З розрахунку позивача, з яким погоджується суд, сума 3% річних становить за період з 11.08.2016р. по 06.10.2016р. становить 212,01грн.

На підставі викладеного, суд вважає позов обґрунтованим, та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за договором позики у розмірі 62155,92 грн., пені в сумі 2579,47 грн. та 3% річних в сумі 212,01 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 11, 88, 209, 212, 214-215, ЦПК України, ст.ст.526, 553, 554, 625, 1046-1053 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу по договору позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ід.номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ід.номер НОМЕР_2) боргу за договором позики від 11.07.2016 року в сумі - 62155,92 грн., пені в сумі - 2579,47 грн. та 3% річних в сумі 212,01 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ід.номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ід.номер НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору в сумі 649,48 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. Й. Адамович