АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/6244/16-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/2477/К/16 інстанції ОСОБА_1
Категорія - 26 (І) Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

Іменем України

26 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар - Гладиш К.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі ПАТ «Кривбасзалізрудком») про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на отримання ним професійного захворювання внаслідок праці в шкідливих умовах на підприємстві відповідача. Висновком МСЕК від 26.04.2006 року йому було первинно встановлено 15% втрати професійної працездатності по професійному захворюванню з діагнозом хронічне обструктивне захворювання легень безстроково.

Вважаючи причиною отримання професійного захворювання тривалу роботу в умовах впливу шкідливих факторів, що перевищують гранично допустимий рівень, просив суд стягнути з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на його користь моральну шкоду у сумі 275600 грн. без утримання податку з доходу з фізичних осіб.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 листопада 2016 року позов ОСОБА_2, описку в якому виправлено ухвалою того ж суду від 21.11.2016 року, задоволено частково, стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на його користь 7000 грн. без утримання податків та обовязкових платежів, а також на користь держави 551,20 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «Кривбасзалізрудком» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволені позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Представник відповідача зазначає, що судом не враховано факт роботи позивача не тільки на підприємстві відповідача, а й на ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат». Крім того, судом не взято до уваги того, що шахта ім. Орджонікідзе за договором оренди від 30.12.1998 року передана по передаточному балансу ВАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», а 09.11.2001 року між ВАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» та ВАТ «Кривбасзалізрудком» укладено договір купівлі-продажу № 1167-16-01/2001 зазначеної шахти, а тому ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» є правонаступником всіх прав та обовязків вказаної шахти й відповідно й вказане підприємство повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду. В матеріалах справи відсутність докази вини відповідача у спричинені моральної шкоди позивачу, позивачем не доведений факт спричинення йому моральної шкоди. Крім того, представник відповідача вважає необґрунтованим й значно завищеним розмір моральної шкоди, який стягнуто судом з огляду на тривалість роботи у відповідача протягом тільки майже 2 років.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Кривбасзалізрудком» підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 24.06.1974 року по 28.04.1975 року, з 28.04.1975 року по 21.04.1976 року, з 15.09.1978 року по 28.06.1995 року, з 29.10.1996 року по 01.01.1999 року працював на посадах електрослюсаря, підземного учня бурильника, підземного електрослюсара чергового та з ремонту обладнання, підземного машиніста скреперної лебідки, підземним ГРОВ та підземних кріпильником на шахті ім. Леніна, ім. Орджонікідзе ВО «Кривбасруда» і ВАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є ПАТ «Кривбасзалізрудком», з 27.04.1997 року по 17.07.2007 року - підземним роздавальником вибухових матеріалів на дільниці № 7 бурових та вибухових робіт, електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування шахти ім. Орджонікідзе ВАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат». 17.07.2007 року був звільнений за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України (а.с. 5-8).

Рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 09 лютого 2006 року ОСОБА_2 встановлено професійне захворювання з діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень 1ст. (пиловий бронхіт 1 ст., емфізема легень 1 ст.). ЛН 1 ст.

Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання форми № 2 від 02 березня 2006 року, встановлено, що причиною виникнення професійного захворювання є його багаторічна праця в умовах підвищеної концентрації пилу (а.с. 9-10).

Висновком МСЕК від 26.04.2006 року позивачу встановлено 30% втрати професійної працездатності, з них: 15% - повторно по трудовому каліцтву, 15% - первинно за професійним захворюванням, починаючи з 25.04.2006 року безстроково. (а.с. 11).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_2 та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обовязків і повязане з виробництвом, і наявності у звязку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 153 КЗпП України, передбачено обовязок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Відповідно до п.17 акту розслідування хронічного професійного захворювання № 2 від 02.03.2006 року, причиною виникнення професійного захворювання є багаторічна праця позивача в умовах підвищеної концентрації пилу.

Як убачається з п. 19 вказаного акту, керівництво шахт ім. Леніна, ім. Орджонікідзе ВО «Кривбасруда», ВАТ «КЗРК», ВАТ «Центральний ГЗК», під час праці на них ОСОБА_2 порушили ст. 153 КЗпП України, ст. 13 Закону України «Про охорону праці», якими передбачений обовязок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дійшов правильного висновку, що позивачу з вини відповідача була заподіяна моральна шкода, й саме на нього повинен бути покладений обовязок з її відшкодування.

Оскільки вищезазначеним актом розслідування хронічного професійного захворювання № 2 від 02.03.2006 року повністю доводиться наявність вини відповідача у заподіянні моральної шкоди позивачу, тому колегія суддів вважає його доводи в цій частині є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком», що останнє є неналежним відповідачем, оскільки шахта ім. Орджонікідзе за договором оренди від 30.12.1998 року передана по передаточному балансу ВАТ «ЦГЗК», яке є правонаступником підприємства, не можуть бути підставою для скасування відповідальності ПАТ «Кривбасзалізрудком» за завдану позивачу моральну шкоду, оскільки до передачі в оренду вказаної шахти ВАТ «ЦГЗК», остання входила до складу ВО «Кривбасруда», де працював позивач, правонаступником якої є ПАТ «Кривбасзалізрудком».

Безпідставними вважає колегія суддів й доводи апеляційної скарги відповідача про недоведеність факту заподіяння моральної шкоди позивачу, оскільки вирішуючи спір, суд першої інстанції, на підставі медичних документів про лікування позивача у звязку з професійним захворюванням, правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя і вимушений витрачати свої сили на організацію свого життя, внаслідок чого переносить моральні страждання.

Погоджується колегія суддів і з розміром моральної шкоди стягнутої з відповідача на користь позивача, оскільки судом взято до уваги роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» щодо визначення розміру моральної шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та визначено розмір моральної шкоди з урахуванням фізичних та душевних страждань позивача, виходячи з засад розумності, виваженості та співмірності.

У звязку з чим, доводи апеляційної скарги відповідача в цій частині колегія суддів не бере до уваги.

Суд першої інстанції при постановленні рішення встановив обставини справи, дав їм належну оцінку і відповідно до норм процесуального та матеріального закону обґрунтовано дійшов висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода під час його роботи на підприємстві відповідача у шкідливих умовах протягом тривалого часу, що стало причиною його професійного захворювання, яке потягло за собою втрату працездатності у розмірі 15%, та необхідності подальшого тривалого лікування у медичних закладах.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду обґрунтоване і підтверджується матеріалами справи, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Я.М. Бондар

ОСОБА_6