АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А [1]

30 грудня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва МазурикО.Ф., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 серпня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 серпня 2016 року в задоволені позову про повернення коштів з банківського вкладу відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач через свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою до якої було долучено неналежні документи на підтвердження сплати судового збору.

У зв'язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам ч. 2 ст. 297 ЦПК України, а саме відсутність документів на підтвердження сплати судового збору, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08 грудня 2016 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для надання до апеляційного суду оригіналу документу на підтвердження сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4020 грн., в якому повинні бути зазначено ідентифікаційні ознаки, а саме за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачено судовий збір та з зазначенням відомостей про зарахування судового збору до державного бюджету України.

Копія ухвали отримана апелянтом 19.12.2016 року, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням.

На виконання ухвали суду 22.12.2016 року апелянт подав до суду два платіжні доручення № Р24393502А415464055 від 22.12.2016 на суму 3020,00 грн., та № Р24393502А415462694 від 22.12.2016 в яких зазначено, що судовій збір сплачено за позовом представника апелянта.

Оскільки апеляційну скаргу подано представником апелянта ОСОБА_3, то судовий збір подано у справі за позовом ОСОБА_3

Разом з тим апелянту необхідно було подати докази сплати судового збору за апеляційну скаргу у справі за позовом ОСОБА_2, а не за позовом представника апелянта.

Крім того на платіжних дорученнях відсутні відомості про те, що судовий збір зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як зазначено в п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Відповідно до до п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постнововю Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Зважаючи на принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд за відсутності клопотання сторони не вправі здійснювати будь-які запити. Апелянтом є ПАТ «Укрсоцбанк», судовий збір сплачено також у ПАТ «А-Банк», відтак у апелянта є всі підстави зазначити у платіжному дорученні про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, якщо таке зарахування відбулося. Клопотання про витребування таких даних від Державної казначейської служби України із зазначенням причин неможливості отримання цих відомостей за своїм зверненням апелянт не подавав.

Оскільки апелянтом на виконання ухвали суду не подано документ на підтвердження сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі за позовом ОСОБА_2 з зазначенням відомостей про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, недоліки зазначені в ухвалі суду апелянтом не усунуто.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу, яка передбачає повернення позовної заяви (апеляційної скарги).

Таким чином, апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Про повернення апеляційної скарги суддя-доповідач постановляє ухвалу (ч. 5 ст. 297 ЦПК України).

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 121, 297 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 серпня 2016 року вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Роз'яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з часу її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів, шляхом подання скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя:

Справа № 756/5076/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/15839/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Новак А.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.