Справа № 344/2376/16-ц
Провадження № 2/344/2855/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Прокопів С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що ОСОБА_3 був вкладником банку та є чоловіком і батьком позивачів мав вклад у банку на суму 24000 доларів США на підставі договору-заяви від 08/12/2014 р. до 13/12/2015 р. Однак 16/01/2015 р. ОСОБА_3 помер. На спірний вклад видано три свідоцтва про прийняття спадщини ОСОБА_1, ОСОБА_2 та іншому спадкоємцю. Протягом липня-грудня 2015 р. позивачі звертались до відповідача з вимогами сплатити грошові кошти, однак відповідач не здійснив цього. Тому позивачі просили суд зобов`язати відповідача включити позивачів до реєстру вкладників, зобов`язати відповідача виплатити позивачам по 8000 доларів США, що складає по 1/3 частки у вкладі.

Судом встановлено наступні обставини.

08/12/2014 р. ОСОБА_3 передав відповідачу 24000 доларів США в якості вкладу на підставі договору-заяви №300131/143602/370-14 до 13/12/2015 р.

18/07/2015 р. видано свідоцтво про право на спадщину, відповідно до якого позивачки успадкували по 1/3 часток в майні спадкодавця.

21/07/2015 р. ОСОБА_1 подала відповідачу заяву про видачу їй коштів з процентами з рахунку на ім`я спадкодавця.

07/08/2015 р. ОСОБА_1 подала відповідачу заяву, в якій просила його виплатити їй 1/3 частину вкладу спадкодавця.

02/10/2015 р. ОСОБА_1 подала відповідачу заяву, в якій просила його виплатити їй 1/3 частину вкладу спадкодавця.

21/07/2015 р. ОСОБА_2 подала відповідачу заяву, в якій просила його виплатити їй 1/3 частину вкладу спадкодавця.

02/10/2015 р. ОСОБА_2 подала відповідачу заяву, в якій просила його виплатити їй суму відшкодування за успадкованою частино вкладу.

Відповідач подав суду письмове заперечення проти позову, відповідно до змісту якого чинне законодавство не передбачає стягнення грошових коштів із фонду, а виплата спірних коштів здійснюється в порядку та спосіб, що безпосередньо встановлені законом, в тому числі з урахуванням черговості погашення вимог кредиторів банку. Також в запереченні вказано, що спадкоємці вкладу не є вкладниками, а тому не можуть претендувати на виплату їм компенсації за вкладом.

Відповідно до довідки відповідача від 12/05/2016 р. рішенням ФГВО від 07/04/2016 р. за №488 затверджено перелік акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Фінанси та кредит», в якому включено кредиторські вимоги ОСОБА_1 на суму 129935,61 гривень до четвертої черги кредиторів.

Відповідно до довідки відповідача від 12/05/2016 р. рішенням ФГВО від 07/04/2016 р. за №488 затверджено перелік акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Фінанси та кредит», в якому включено кредиторські вимоги ОСОБА_2 на суму 129935,61 гривень до четвертої черги кредиторів.

Відповідно до заяви на виплату переказу від 11/04/2016 р. ФГВО сплатив ОСОБА_2 66666,67 гривень.

Відповідно до заяви на виплату переказу від 11/04/2016 р. ФГВО сплатив ОСОБА_1 66666,67 гривень.

Так відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України саме позивачі зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У правій позиції Верховного Суду України від 20 січня 2015 року у справі № 6-2001цс15 вкзано наступне: згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини пятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Якщо на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банк вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливилює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Так само позивач не надав суду доказу того, що було порушено його майнове право на стадії розподілу коштів між вкладниками банку в порівнянні із правами інших вкладників.

Відповідно до наданих суду доказів позивачів включено до реєстру кредиторів банку та здійснено виплати на компенсацію спірного вкладу.

Отже позивачами не доведено перед судом порушення будь-яких з їх прав, передбачених положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В свою чергу відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

В п.2 ст.13 ЦК України зазначено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (п. 3 ст. 13 ЦК України).

В п.6 ст.13 ЦК України, вказано, що у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до п.3 ст 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Таким чином, позов позбавлений будь-яких правових підстав, а тому не підлягає до задоволення.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

УХВАЛИВ:

в позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про зобов`язання відповідача включити позивачів до реєстру вкладників, зобов`язання відповідача виплатити позивачам по 8000 доларів США, що складає по 1/3 частки у вкладі, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з моменту його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя С.О. Бородовський