КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/888/16-ц
Провадження №2/319/510/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2016 року смт. Більмак
Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Мальований В.О.,
при секретарі судового засідання Синяковій О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" (далі - ПАТ "Ощадбанк") до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Як майнові поручителі за виконання ОСОБА_1 договірних зобов'язань перед АТ "Ощадбанк" виступили ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно до договорів поруки № 201289/1 від 25 грудня 2012 року, та № 201289/2 від 25 грудня 2012 року відповідно .
Представник позивача у судове засідання не з'явився, просить суд розглянути справу за відсутності представника банку, вказуючи на те, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідачів в судове засідання.
Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, хоча про час і місце його проведення повідомлялись (згідно ч.9 ст.74 ЦПК України), причини своєї неявки судові не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без їх участі не заявили, заперечень проти позову не надали, тому на підставі ст.169, 224 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача , суд ухвалює заочне рішення.
У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, з'ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
Свої зобов'язання за Кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надав грошові кошти на рахунок відповідача, а останній отримав вказані кошти.
В забезпечення виконання ОСОБА_1 умов Кредитного договору ОСОБА_2 та з ОСОБА_3 було укладено Договір поруки № 201289/2 (далі - Договір поруки) від 25 грудня 2012 року та № 201289/1 від 25 грудня 2012 року, згідно умов якого поручителі зобов'язались перед банком, солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання боржником своїх зобов'язань за Кредитним договором (п.1.1 Договору поруки).
За умовами п.1.1, 3.1,3.2 Договорів поруки, поручителі зобов'язуються перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Поручителі відповідають по зобов'язаннях за вищезазначеним Кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник. Поручителі та позичальник залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов'язання по кредитному договору не будуть виконані повністю.
Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України (далі -ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17 грудня 2013 року №14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.
Уклавши Кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклавши Договір поруки з позивачем, взяли на себе зобов'язання перед кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником основного зобов'язання, яке останній належним чином не виконав та прострочив зобов'язання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом.
За положеннями ч. 1 ст.553 ЦК України та ч. 1 ст.554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча й пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором.
За правилами ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.
Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.
Відповідач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав.
Сума заборгованості за Кредитним договором відповідачами на користь ПАТ "Ощадбанк" у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді не сплачена.
Оскільки позов ПАТ "Ощадбанк" задоволено, тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача понесених останнім судових витрат та витрат пов'язаних з наданням оголошення до ДП "Редакція газети" Урядовий кур'єр" за розміщення оголошення про виклик в судове засідання відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
Керуючись ст.ст.526,530,546,549,554,610,612,625,1054 ЦК України, ст.ст.79,88,212-215,224-226 ЦПК України, суд,
Позов публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк", - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції - Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив - Куйбишевським районним судом Запорізької області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.О. Мальований