Справа № 139/1139/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 грудня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Коломійцевої В.І., секретаря Мельник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

07 грудня 2016 року ОСОБА_6 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позов мотивували тим, що 09 листопада 2012 року померла ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема: земельна ділянка на території ОСОБА_5 сільської ради Мурованокуриловецького району площею 1,7026 га (державний акт серії ЯБ № 685590) кадастровий номер :07:001:0056.

Померла ОСОБА_7 залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_5 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області 12 листопада 2002 року за № 18 на імя ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спадщини не прийняли, стосовно оформлення своєї частки у спадщині до нотаріальної контори не зверталися та на неї не претендують.

У встановлений законом термін вони звернулися до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їм було відмовлено, так як відсутні (втрачені) правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивачі не мають, тому вони звернулися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зявилися, в позовній заяві просили розглянути справу у їх відсутності (а.с.5).

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, натомість подали заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутності, позов визнають (а.с.25-29).

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради також в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає (а.с.30).

Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 09 листопада 2012 року у с. Курашівці Мурованокуриловецького району Вінницької області померла ОСОБА_7 (а.с.11).

При житті, 12 листопада 2002 року ОСОБА_7 склала заповіт, згідно якого належне їй право на земельну частку (пай) заповіла ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних частках кожному (а.с. 13).

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_7, зокрема, входить право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7026 га, кадастровий номер :07:001:0056, вартістю 47519 грн., що знаходиться на території ОСОБА_5 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Факт належності земельної ділянки ОСОБА_7 та її вартість підтверджується архівною копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 685590 (а.с. 16), витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 17).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом (а.с.13), свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 (а.с. 11), довідкою ОСОБА_5 сільської ради № 733 від 27.09.2016 року (а.с.15) стверджується, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 є спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_7, які мають право на спадкування.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно довідки ОСОБА_5 сільської ради № 733 від 27.09.2016 року (а.с.15) на день смерті ОСОБА_7 з нею постійно проживав ОСОБА_6.

З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи на ім'я померлої 09 листопада 2012 року ОСОБА_7 слідує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 подали заяви до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини залишеної після смерті ОСОБА_7 Інші спадкоємці за заповітом після смерті ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із відповідними заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися.

05 грудня 2016 року державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа необхідного для її вчинення (а.с. 18)

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 04 листопада 2016 року, слідує, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 685590 на прізвище ОСОБА_7 втрачено (а.с. 14), а тому позивачі не можуть оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємців іншим чином, окрім як через суд, вони також не можуть.

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі визнали позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачами слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку як спадкоємців ОСОБА_7

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1223, 1225, 1269 ЦК України, ст.ст. 3, 57, 174 ч. 4, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/2 земельної ділянки на території ОСОБА_5 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, площею 1,7026 га (державний акт серії ЯБ № 685590) кадастровий номер :07:001:0056 в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_7, яка померла 09 листопада 2012 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 1/2 земельної ділянки на території ОСОБА_5 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, площею 1,7026 га (державний акт серії ЯБ № 685590) кадастровий номер :07:001:0056 в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_7, яка померла 09 листопада 2012 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: