АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справа 668/5856/15-ц Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/791/486/16 Доповідач Чиркова К.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Чиркової К.Г.,

суддів: Ігнатенко П.Я.,

ОСОБА_2,

секретар Гуров Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 26 листопада 2015року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя з урахування уточнених позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача фізичної особи підприємця на його користь грошову компенсації в розмірі 1/2 частини від вартості робіт по ремонту та реконструкцію перукарні за адресою : м. Херсон. вул. Карбишева 6, в сумі 85028грн., 1/2 частину коштів отриманих в кредит та сплачених за кредитним договором від 19.12.2006року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 в сумі 10969,40доларів США, що еквівалентно 254900,34грн., 1/2 частину доходів від підприємницької діяльності фізичної особи підприємця за період з березня 2002року по лютий 2014року в сумі 129196, 50грн. та 1/2 частину доходів від підприємницької діяльності за 2011-2013роки в сумі 114283 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, остання отримала в дар квартиру №88, по вул. Карбишева 6, у м. Херсоні. В подальшому вони спільними зусиллями провели реконструкцію квартири в перукарню, свідоцтво про право власності на яку отримала відповідач.

У звязку з тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 03.09.2014року, залишеним без змін Апеляційним судом Херсонської області 27.04.2015року йому відмовлено в задоволенні позову про визнання перукарні спільною сумісною власністю подружжя і перукарня залишилася в особистій приватній власності відповідача, він має право на отримання 1/2 частини доходів від підприємницької діяльності ОСОБА_4 за 2002-2014 роки.

В ході розгляду справи позивач подав до суду заяву про часткове залишення позовних вимог без розгляду.

Ухвалою суду від 26 листопада 2015року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, в частині стягнення з ОСОБА_4 грошової компенсації в розмірі 1/2 частини від вартості робіт по ремонту та реконструкцію перукарні, за адресою : м. Херсон. вул. Карбишева 6, в сумі 85028грн., 1/2 частину коштів, отриманих в кредит та сплачених за кредитним договором від 19.12.2006року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 в сумі 10969,40доларів США, що еквівалентно 254900,34грн. та 1/2 частину доходів від підприємницької діяльності фізичної особи підприємця за період з березня 2002року по лютий 2014року в сумі 129196, 50грн. залишено без розгляду.

З урахуванням уточнених у ході судового розгляду справи позовних вимог позивач просив суд стягнути на його користь із відповідача 1/2 частину доходів від підприємницької діяльності за 2011-2013 роки в сумі 114283 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 26 листопада 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема, висновок суду про вчинення ним дій не в інтересах сімї ґрунтується на неналежних доказах. Окрім того, вирішуючи спір суд не врахував рішення Конституційного Суду України від 19.09.2012року в справі №1-8/2012 при вирішенні питання відносно правового режиму майна фізичної особи приватного підприємця, оскільки дохід отриманий відповідачем від підприємницької діяльності є обєктом спільної сумісної власності та підлягає поділу в рівних частинах.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_4 її доводів не визнала, рішення суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст.303ЦПК України колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Частиною 1 ст.61СК України до об'єктів права спільної сумісної власності віднесено заробітну плату, пенсію, стипендію, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Згідно із частиною 2 ст.70 СК України при вирішення спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересів сімї.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони з 04.09.1982року перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 13.03.2014 року шлюб між сторонами розірвано та встановлено, що шлюбні відносини припинені з лютого 2013 року, що визнається та не заперечується сторонами.

Відповідно до договору дарування від 27.02.2002року ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_4 квартиру №88, по вул. Карбишева 6, у м. Херсоні.

ОСОБА_4 із 2002року зареєстрована як фізична особа-підприємець (приватний підприємець).

Розпорядженням міського голови м. Херсона № 1086-р від 19.08.2002року надано дозвіл приватному підприємцю ОСОБА_4 на проектування та реконструкцію квартири під перукарню, яка 14.01.2004року прийнята в експлуатацію, а 19.10.2006року ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право власності на зазначене нерухоме майно.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 03.09.2014 року, залишеним без змін Апеляційним судом Херсонської області 27.04.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання перукарні спільною сумісно власністю подружжя відмовлено, з підстав недоведеності позивачем обсягу та переліку робіт, які здійснювалися за його участю при реконструкції квартири в перукарню, і що вартість обєкта нерухомого майна істотно збільшилася внаслідок трудових або інших витрат позивача.

Відповідно до довідки Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області від 21.07.2015року дохід отриманий фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 за 2011- 2013року становить в загальній сумі 228 566грн.

ОСОБА_3 з 2002року не працював і не сприяв відповідачці у занятті підприємницькою діяльністю, витрати по утриманню спільного майна, оплату комунальних послуг, побутові витрати, а також витрати повязані із здійсненням підприємницької( господарської) діяльності несла ОСОБА_4

Враховуючи характер і суть правовідносин, що склалися між сторонами, як це вбачається із наведених вище і встановлених судом обставин, і зважаючи на те, що за обставинами справи, щомісячні доходи ОСОБА_4 від підприємницької діяльності в середній сумі склали 6349грн.( 228566: 3= 76188 :12= 6349грн.), матеріальне забезпечення сімї здійснювала лише вона, а також несла витрати по утриманню спільного майна, сплаті комунальних платежів, у тому числі витрати, повязані із підприємницькою діяльністю, а ОСОБА_3 не надав належних та допустимих доказів на спростування зазначених обставин та доказів на використання отриманого відповідачкою доходу не в інтересах сімї, що підтверджувало б його право вимоги половини отриманого доходу від підприємницької діяльності підприємства, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Доводи ОСОБА_3 щодо неправильної оцінки судом зібраних у справі доказів та невідповідність покладених в основу рішення висновків суду фактичним обставинам справи, позбавленні правового обґрунтування і не були підтверджені при розгляді справи судом апеляційної інстанції.

Посилання апеляційної скарги на те, що вирішуючи спір суд не врахував рішення Конституційного Суду України від 19.09.2012року в справі №1-8/2012 щодо офіційного тлумачення положення ч.1ст.61СК України при вирішенні питання відносно правового режиму майна фізичної особи приватного підприємця не заслуговують на увагу, оскільки в цьому рішенні мова йде виключно про статутний капітал та майно приватного підприємця, сформовані за рахунок сумісної власності подружжя, а ОСОБА_4 отримала квартиру в період шлюбу в дар, її реконструкція у перукарню проведена не за спільні кошти подружжя і вона діяла виключного, як власник майна й субєкт господарювання в процесі здійснення нею господарської діяльності.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 26 листопада 2015року без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий К.Г. Чиркова

Судді: П.Я. Ігнатенко

ОСОБА_2