Провадження № 4-с/761/380/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Гончар Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 поданої в інтересах ОСОБА_2 на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Комінвест» про визнання дій незаконними та скасування постанови; зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

В жовтні 2016р. заявник ОСОБА_2 звернувся через свого представника адвоката ОСОБА_1 до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною скаргою, в якій просив суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову начальника Шевченківського районного ВДВС м. Києва від 11 жовтня 2016р. про відмову у відводі старшого державного виконавця Шевченківського районного ВДВС у м. Києві Савчука К.П. від здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 50958318;

- задовольнити заяву скаржника про відвід старшого державного виконавця Шевченківського районного ВДВС у м. Києві Савчук К.П. від здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 50958318, що було відкрите 25 квітня 2016р. на виконання виконавчого листа № 761/33222/13-ц. виданого Шевченківським районним судом м. Києва 21 листопада 2014р.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що в провадженні Шевченківського районного ВДВС м. Києва перебуває виконавче провадження № 50958318, в жовтні 2016р. заявник, як боржник у вказаному виконавчому провадженні звернувся до начальника ВДВС з заявою про відвід старшого державного виконавця Савчука К.П. Постановою начальника Шевченківського районного ВДВС м. Києва від 11 жовтня 2016р. було відмовлено у задоволенні заяви про відвід. На думку сторони заявника зазначена постанова про відмову у задоволенні його заяви про відвід є незаконною, необґрунтованою, у зв'язку з чим заявник вимушений був звернутись до суду з вказаної скаргою

В судовому засіданні представник заявника подану скаргу підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених в ній просила суд її задовольнити.

Представник стягувача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, наголошуючи, що по теперішній час рішення суду не виконано, оскільки боржник намагається навмисно затягнути примусове виконання рішення суду, подавши спочатку безпідставну заяву про відвід і в подальшому необґрунтовану скаргу.

Решта учасників процесу в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, поважності причин неявки суду не повідомили, їх неявка не перешкоджає розгляду питання.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, представника стягувача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вимоги ст. 383 ЦПК України передбачають, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, в провадженні старшого державного виконавця Шевченківського районного ВДВС України Савчука К.П. перебуває виконавче провадження № 50958318, що було відкрите на виконання виконавчого листа № 761/33222/13-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 21 листопада 2014р.

04 жовтня 2016р. представником боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 було направлено на ім'я начальника Шевченківського районного ВДВС м. Києва заяву про відвід старшого державного виконавця Савчука К.П. з тих підстав, що на думку сторони боржника державний виконавець зацікавлений у стягненні коштів з боржника на користь стягувача, при цьому державним виконавцем було винесено постанову від 25 квітня 2016р., про звернення стягнення на пенсію «ОСОБА_2», та зазначено, що боржником є «ОСОБА_2», тобто самостійно без рішення суду внесено зміни до виконавчого документа, а в подальшому було видано декілька розпоряджень про розподіл стягнених коштів між стягувачем та бюджетом, що на думку сторони боржника є підставою для відводу зазначеного державного виконавця.

Постановою начальника Шевченківського районного ВДВС м. Києва від 11 жовтня 2016р. відмовлено у задовленні заяви боржника про відвід державного виконавця.

За змістом ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин, у разі виявлення обставин, передбачених частиною 4 статті 5 цього Закону, виконавець зобов'язаний заявити самовідвід та повідомити про це стягувача.

З тих самих підстав відвід виконавцю може бути заявлений стягувачем, боржником або їхніми представниками. Відвід має бути вмотивованим, викладеним у письмовій формі і може бути заявлений у будь-який час до закінчення виконавчого провадження.

Частиною 4 ст. 5 цього Закону передбачено державний виконавець, приватний виконавець (далі - виконавець) не може виконувати рішення, якщо:

1) боржником або стягувачем є сам виконавець, близькі йому особи (особи, які разом проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки з виконавцем (у тому числі особи, які разом проживають, але не перебувають у шлюбі), а також незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням виконавця), пов'язані з ним особи.

Пов'язаними особами у розумінні цього Закону є юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або результати їхньої діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв:

виконавець безпосередньо та/або опосередковано (через пов'язаних осіб) володіє корпоративними правами юридичної особи, яка є стороною виконавчого провадження, чи спільно з юридичною та/або фізичною особою, яка є стороною виконавчого провадження, володіє корпоративними правами будь-якої юридичної особи;

виконавець має право та/або повноваження призначати (обирати) одноособовий виконавчий орган або колегіальний склад виконавчого органу/склад наглядової ради зазначених юридичних осіб.

Пряма або опосередкована участь держави в юридичних особах не є підставою для визнання таких юридичних осіб пов'язаними;

2) боржником або стягувачем є особа, яка перебуває у трудових відносинах з таким виконавцем;

3) виконавець, близька йому особа або особа, яка перебуває з виконавцем у трудових відносинах, має реальний або потенційний конфлікт інтересів;

4) сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають на виконанні у приватного виконавця, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності такого приватного виконавця.

Судом не встановлено жодної підстави відводу державного виконавця, яка визначена вищенаведеними положеннями ч. 4 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому судом враховано, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014р. було виправлено описки в рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 29 квітня 2014р., зазначивши правильно прізвище відповідача (боржника) «ОСОБА_2» замість помилково зазначеного «ОСОБА_2», та на виконання зазначеної ухвали суду 28 вересня 2016р. державним виконавцем, на підставі ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції яка діяла на час вчинення процесуальної дії, винесено постанову про внесення виправлень до постанови про відкриття виконавчого провадження № 50958318 від 25 квітня 2016р., постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25 квітня 2016р, зазначивши вірне прізвище боржника «ОСОБА_2».

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави про визнання незаконною та скасування постанови начальника Шевченківського районного ВДВС м. Києва від 11 жовтня 2016р. про відмову у задоволенні заяви про відвід старшого державного виконавця Савчука К.П., яка була подана боржником у виконавчому провадженні № 50958318, як і не вбачає суд підстав для задоволення поданої боржником заяви про відвід.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 293, 294, 383, 387-389 ЦПК України; ст. ст. 5, 23 Закону України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 6 від 07 лютого 2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 поданої в інтересах ОСОБА_2 на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Комінвест» про визнання дій незаконними та скасування постанови; зобов'язання вчинити дії - залишити без задовольнити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: