Провадження 6/522/481/16
У Х В А Л А

23 грудня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши подання державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_1, про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло вищевказане подання, яке обґрунтоване наступним.

На примусовому виконанні у Другому Приморському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі - Відділ) перебуває виконавче провадження № 41018366 з примусового виконання наказу № 916/2215/13, який виданий 18.11.2013 року Господарським судом Одеської області, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЕЛЬЄ РЕКЛАМИ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "ОДЕСА" суму основної заборгованості у розмірі 171891,42 грн., пеню у розмірі 12826,53 грн., 3% річних у розмірі 4652,83 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 3787,41 грн.

03.12.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття провадження та копії постанови направлено сторонам.

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження було направлено запити до реєструючих органів та установ для встановлення зареєстрованого рухомого та нерухомого манна, та відкритих розрахункових рахунків боржника.

Боржнику було запропоновано виконати рішення суду в добровільному порядку в 7- ленний строк. Боржником у наданий строк наказ не виконано, у звязку з чим, керуючись ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

14.01.2013 року державним виконавцем складено акт про відсутність боржника за адресою: м. Одеса, вул. Коблевська, 40.

Згідно відповіді ДПС України за ТОВ «АИЕЛЬЄ РЕКЛАМИ» відкриті розрахункові рахунки в ЮЖНЕ ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м.Одеса.

12.12.2013 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено на подальше виконання до ЮЖНЕ ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м.Одеса.

Платіжна вимога В-18/144 від 12 травня 2014 року була виконана частково. З р/р № 0380 було частково списані грошові кошти у сумі 35.249,92 грн.

Станом на сьогоднішній день, боржником рішення суду не виконано, майно, яке належить боржнику на праві власності та за рахунок якого можливо виконати рішення суду не виявлено, грошові кошти на розрахункових рахунках боржника відсутні, у звязку з чим державний виконавець вважає, що є достатні підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років) , вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

Згідно вимог ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобовязань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК України. За поданням державного виконавця погодженим із начальником відділу державної виконавчої служби , судом вирішується питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

Застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобовязання, покладеного на неї рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.

При розгляді заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 377-1 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Відповідно до положення ч.ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного зясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обовязків учасників спірних правовідносин, підлягає зясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання у повному обсязі або частково.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобовязання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві виїзду, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні подання, оскільки Другим Приморським ВДВС м.Одеси не надано суду доказів на підтвердження ОСОБА_2 від виконання рішення суду.

Керуючись ст.377-1ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні подання державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_1, про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.А.Ільченко