29.01.2016 м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді - О.М. Світлик
при секретарі судового засідання - Є.І. Копчі
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину.
Свій позов мотивує тим, що 03 листопада 2001 року між нею та відповідачем - ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено запис за № 654.
Вказує, що за час перебування в шлюбі, у них народилася спільна дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Зазначає, що наразі склалася ситуація, за якої фактично їхні шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені. Так, відповідач неодноразово покидав їхню сім'ю, не брав участі у вихованні сина, вів окремий побут, між ними на даний час нема взаємних прав та обов'язків. Окрім того, вважає, що постійні сімейні неурядиці можуть негативно вплинути на здоров'я і психіку їхнього сина.
За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам і інтересам сина. Тому, вважає за можливе і доцільне припинити і юридичний зв'язок між нею та відповідачем шляхом розірвання їхнього шлюбу.
Переконана, що їхній син повинен проживати з нею.
Окрім того, зазначає, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину. Вказує, що відповідач працює офіційно та отримує регулярний дохід.
Пояснює, що дитина постійно потребує нормального харчування, одягу. Усе це потребує значних коштів і сама вона не здатна в повній мірі цього забезпечити.
Вважає, що встановлення аліментів у твердій грошовій сумі є найбільш доцільним.
Враховуючи вищевикладене, просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина, ОСОБА_3, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) грн., з моменту звернення з цим позовом до суду та до досягнення сином повноліття.
В судове засідання позивач не з'явилася, однак подала через канцелярію суду заяву від 29.01.2016 року про розгляд справи без її участі, позовну заяву просить задовольнити в повному обсязі та присудити до стягнення ? частики від усіх доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму.
Однак, станом на день розгляду справи відповідач про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
Згідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.
Ч. 4 ст. 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наведеного, суд, керуючись ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.
Так, як вбачається з матеріалів справи, 03 листопада 2001 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції у Закарпатській області, про що 03.11.2001 року зроблено відповідний актовий запис № 654, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим від 03.11.2001 року, НОМЕР_2.
У позивача з відповідачем є спільна дитина - син ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 14.11.2003 року зроблено відповідний запис за № 1217, що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження, НОМЕР_1, виданого 14.11.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції у Закарпатській області
Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, на даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, про що свідчить зміст позовної заяви.
Враховуючи наведене, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їхнього сина, що має істотне значення, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню.
В судовому засіданні також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується вищезгаданим свідоцтвом про народження останнього НОМЕР_1.
Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Як встановлено судом, син постійно проживає разом з позивачкою - ОСОБА_3 та перебуває на повному її утриманні, відповідач не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні їхнього сина.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з положень ст. 183 СК України, та ст. 31 ЦПК України, якою регламентовано право позивача зменшити, збільшити розмір позовних вимог, змінити предмет та підставу позову.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач в добровільному порядку не допомагає матеріально і не надає коштів на утримання їх сина, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з нього слід стягнути на користь позивача аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини.
Суд також вважає, що у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 487,20 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 224-226, 294, 296 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112, 141, 180-183 СК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину - задовольнити.
Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 03 листопада 2001 року у відділі реєстрації актів громадського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено актовий запис № 654 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) до спеціального фонду Державного бюджету України 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.М. Світлик