печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2016 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Гладун Х.А.,

при секретарі - Василевській А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрмедпром», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Дочірнє підприємство «Ладижинський завод «Екстра» про поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати Наказ № 16/ДП від 27.09.2016 року про його звільнення з посади директора Дочірнього підприємства «Ладижинський завод «Екстра» Публічного Акціонерного Товариства «Укрмедпром» (далі - ДП «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром», Відповідач, Підприємство) та поновити його на роботі на посаді директора ДП «Ладижинський завод «Екстра» Публічного Акціонерного Товариства «Укрмедпром».

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що його звільнення з займаної посади згідно п.8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, а саме, на підставах, передбачених контрактом, (Наказ № 16/ДП від 27.09.2016 року, підписаний Генеральним директором ПАТ «Укрмедпром» ОСОБА_2.) є таким, що не відповідає чинному трудовому законодавству. Так, підписаний 15.03.2016 р. між сторонами контракт № 1-ДП щодо виконання Позивачем обов'язків директора ДП «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром», містить вичерпний перелік підстав звільнення з посади директора ДП «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром» до закінчення терміну його дії (п. 25 Контракту), при цьому, вищевказаний наказ про звільнення не містить жодної такої підстави, а відтак, є необґрунтованим. На час звільнення Позивач перебував на лікарняному, а тому, його звільнення в період тимчасової непрацездатності суперечить положенням ст. 40 КЗпП України. Крім того, в порушення положень ст.ст. 47, 116 КЗпП України в день звільнення Позивачу не видано трудової книжки, з Позивачем не проведено належних розрахунків. При звільненні Позивача з займаної посади не отримано погодження Вінницької обласної державної адміністрації, що суперечить Порядку погодження з Головою Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.203 р. № 818, з подальшими змінами.

В судовому засіданні Позивач, його представник, доводи позовної заяви підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, просив відмовити в його задоволенні. Підтримав письмові заперечення на позовну заяву. Зазначив, що звільнення Позивача з займаної посади здійснено з дотриманням вимог чинного законодавства. Вказує, що неналежне виконання Позивачем покладених на нього контрактом обов'язків, та допущення недоліків у роботі, опосередковано свідчать про порушення ряду пунктів контракту та є підставою для звільнення Позивача з займаної посади згідно п.8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Зокрема, Представник Відповідача посилається на відсутність Позивача на робочому місці протягом робочого часу, в зв'язку з чим деякі організаційно-розпорядчі документи (накази) були підписані не Позивачем, а невідомою особою. Позивачем неналежно організовано виробничо-господарська діяльність підприємства, що поставило під загрозу його існування. Позивачем не забезпечено виконання показників ефективного використання державного майна та отримання прибутку, що погіршує майновий стан підприємства. Перебуваючи на займаній посаді Позивачем не вжито заходів щодо внесення змін до діючого Статуту Підприємства в частині зміни юридичної адреси в зв'язку з перейменуванням вулиць на території Ладижинської міської ради. Судовими рішеннями Позивача неодноразово було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень в частині недотримання законодавства про працю та охорону праці. В порушення положень Контракту, якими встановлено Позивачу розмір винагороди, ним безпідставно, згідно штатного розпису від 01.05.2016 р., встановлено собі надбавку за виконання особливо важливої роботи на певний період у розмірі 45%, що призвело до збитків Підприємства. Також в порушення умов контракту Позивач в належний спосіб повідомив Відповідача про факт перебування на лікарняному. Представник Відповідача вказує, що визначені положеннями ч. 4 ст. 40 КЗпП України обмеження щодо звільнення працівника у період тимчасової непрацездатності не поширюється на випадки звільненні за п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Зазначив про хибність доводів Позивача про необхідність отримання погодження Вінницької ОДА щодо його звільнення, оскільки, Положення Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2013 р. № 818 на Відповідача не поширюються. Крім того, представник Відповідача вказав не недопустимість наданих Позивачем доказів, що завірені заступником директора підприємства ОСОБА_5, якого згідно наказу Директора Підприємства ОСОБА_6 від 01.10.2016 р. № 5/2016 відсторонено від виконання обов'язків заступника директора Підприємства на час проведення щодо нього службового розслідування.

Допитаний в якості свідка начальник відділу кадрів ДП «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром» ОСОБА_7 дав пояснення, що 28.09.2016 р. о 09-15 год. в кабінеті заступника директора Підприємства ОСОБА_8 в його присутності та присутності бухгалтера Гарматюк, юрист Басараб зателефонував на мобільний телефон Позивача з приводу його відсутності на робочому місці, який через гучний зв'язок повідомив, що перебуває на лікарняному, про що присутніми був складений відповідний акт. Прибувший на Підприємство зранку 28.09.2016 р. Гендиректор ПАТ «Укрмедпром» ОСОБА_9 попросив секретаря директора Підприємства ОСОБА_10 зібрати в кабінеті Директора о 14-15 год. на збори керівників структурних підрозділів. На цих зборах, крім керівників структурних підрозділів були присутні також працівники Підприємства. Гендиректор ПАТ «Укрмедпром» ОСОБА_9 повідомила присутніх про зміну керівництва Підприємства, звільнення Позивача, причини звільнення не вказала. Така новина обурила присутніх, оскільки Позивач сумлінно виконував покладені на нього обов'язки, за час виконання обов'язків Директора ним було вжито заходів з погашення заборгованості по заробітній платі працівників підприємства, в подальшому заробітна плата виплачувалася вчасно, досягнуто певних успіхів у виробничо-господарській діяльності Підприємства. Наказ про звільнення Позивача зареєстрований на Підприємстві як вхідний документ, запис в трудову книжку Позивача здійснено на підставі наказу про його звільнення. Копія наказу про звільнення, трудова книжка Позивачу не вручені, розрахунок при звільненні не проведений.

Допитаний в якості свідка менеджер із збуту Підприємства, секретар директора Підприємства (за сумісництвом) ОСОБА_10 дав пояснення, що 28.09.2016 р. приблизно о 10.00-10.30 год. до приймальної директора Підприємства, де знаходиться його робоче місце, з'явився Гендиректор ПАТ «Укрмедпром» ОСОБА_9, на прохання якого ним надавалися бухгалтерські документи Підприємства, Книгу вхідної/вихідної кореспонденції. В подальшому свідком було з'ясовано, що до Книги вхідної кореспонденції внесено відомості про реєстрацію наказу про звільнення Позивача та наказу про призначення нового Директора підприємства, хоча реєстрація вхідної кореспонденції входить до повноважень секретаря Директора Підприємства. Гендиректор ПАТ «Укрмедпром» ОСОБА_9 просив організувати збори керівників структурних підрозділів Підприємства на 14-15 год. в кабінеті Директора Підприємства, на які з'явились не лише запрошені керівники структурних підрозділів, а і працівники Підприємства з власної волі. На зборах Гендиректор ПАТ «Укрмедпром» ОСОБА_9 повідомив про зміну керівництва Підприємства, що обурило присутніх, оскільки, рішення про звільнення Позивача прийнято без врахування думки трудового колективу, який з ним не згодний. За час роботи Позивача на займаній посаді Підприємство почало показувати позитивні результати фінансово-господарської діяльності, розрахувалося з боргами, вправно сплачувало поточні рахунки, вчасно виплачувалася заробітна плата.

Розглянувши документи і матеріали, надані сторонами, заслухавши думку осіб, які з'явились в судове засідання, свідків, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що Позивач був призначений на посаду директора Дочірнього підприємства «Ладижинський завод «Екстра» Публічного акціонерного товариства «Укрмедпром» з 15.03.2016 р. (відповідно до наказу ПАТ «Укрмедпром» від 15.03.2016 р. № 7-ДП), а до цього з 04.09.2015 р. тимчасово виконував обов'язки директора Дочірнього підприємства «Ладижинський завод «Екстра» Публічного акціонерного товариства «Укрмедпром» (наказ ПАТ «Укрмедпром» від 04.09.2015 р. № 11-ДП).

15.03.2016 року між ПАТ «Укрмедпром» та ОСОБА_1 укладено Контракт № 1-ДП з керівником підприємства, що є у державній власності.

Дочірнє підприємство «Ладижинський завод «Екстра» Публічного акціонерного товариства «Укрмедпром» належить до сфери управління Міністерства здоров'я України та діє на підставі Статуту, затвердженого наказом Міністра охорони здоров'я України від 04.09.2014 р. № 624.

Відповідно до п. 9.2 Статуту Дочірнього підприємства Міністерство здоров'я України визначило уповноваженим органом управління Публічне акціонерне товариство «Укрмедпром».

Відповідно до п. 8.2. Статуту Дочірнього підприємства директор призначається на посаду та звільняється з посади Публічним акціонерним товариством «Укрмедпром».

Порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності визначається Положенням про порядок укладання контракту з підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 р. № 203.

Відповідно до п. 16 Положення контракт з керівником підприємства може бути розірваний на підставах, установлених чинним законодавством, а також передбачених у контракті.

Вимогами п. 17 Положення передбачено, що при розірванні контракту на підставах, встановлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення провадиться згідно з пунктом 8 статті 36 КЗпП України.

27.09.2016 року Наказом Генерального директора ПАТ «Укрмедпром» ОСОБА_9 № 16-ДП ОСОБА_1, директора ДП «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром», звільнено з займаної посади з 28.09.2016 року за п. 8 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичків, при укладенні контракту закон надав право сторонам самим встановлювати їх права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КЗпП України трудовий договір може бути припинений, зокрема, з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (ст. ст. 40, 41 КЗпП України).

За ч. 3 ст. 40 цього Кодексу не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення його за п. 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Із позивачем Контракт (трудовий договір) був розірваний на підставі п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, а саме припинення трудового договору із підстав передбачених контрактом. Зазначений юридичний склад для припинення Контракту не відноситься до підстав припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41), отже не містить обмежень для звільнення Позивача на підставі п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України під час його тимчасової непрацездатності.

Разом з тим, щодо правомірності прийняття Відповідачем оспорюваного наказу про звільнення позивача на підставі п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, то суд виходить з наступного.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Умовами п. 25 Контракту № 1-ДП передбачені підстави для розірвання з ініціативи Органу управління майном, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії:

а) у разі систематичного невиконання Керівником без поважних причіп обов'язків, покладених на нього цим контрактом;

б) у разі одноразового грубого порушення Керівником законодавства ч; обов'язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесено збитки, виплачено штрафи і т.п.);

в) у разі невиконання підприємством зобов'язань перед бюджетом п Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів, страховій внесків, а також невиконання підприємством зобов'язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати;

г) у разі неподання в установленому порядку на затвердження або погодження Органу управління майном річного з поквартальною розбивкою фінансового плану підприємства, або порушення порядку здійснення витрат суб'єктами господарювання державного сектора економіки у разі незатвердження (непогодження) річних фінансових планів у встановленому порядку, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2012 р. № 899;

д) у разі несплати реструктурованої податкової заборгованості протягом трьох місяців при наявності вини керівника;

е) за поданням службових осіб органів державного нагляду за охороною праці у разі систематичних порушень вимог чинного законодавства з питань охорони праці;

є) у разі порушення порядку здійснення розрахунків в іноземній валюті;

ж) у разі допущення зростання обсягів простроченої кредиторської заборгованості;

з) у разі коли у трьох звітних кварталах протягом календарного року спостерігається зростання обсягів дебіторської заборгованості підприємства, яке за загальним підсумком зазначених кварталів не супроводжується відповідним зростанням обсягів реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) підприємства;

и) у разі неподання Органу управління майном квартальної та річної фінансової звітності, а також квартального та річного звітів про виконання фінансового плану підприємства разом з пояснювальною запискою щодо результатів діяльності;

і) у разі порушення законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства, у тому числі при здійсненні закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти;

ї) припинення повноважень Керівника;

й) з інших підстав.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 18 Постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням), і перевіряти їх відповідність законові.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», ? вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за п.8 ст.36 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання.

Разом з тим, оспорюваний наказ про звільнення Позивача не містить конкретних підстав, визначених контрактом, що стали підставою для його звільнення.

Згідно пояснень Відповідача Позивача було звільнено за систематичне порушення п.п. а), б), в) п. 25 Контракту.

В обґрунтування правомірності постановленого наказу про звільнення Позивача представник Відповідача посилається на те, що Позивачем порушено п. 2 Контракту, згідно якого на підставі контракту виникають трудові відносини між Керівником підприємства та органом управління підприємства.

Приписами ст. 139 КЗпП України передбачено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Режим праці на Дочірньому підприємстві встановлений Правилами внутрішнього трудового розпорядку, затвердженими на Загальних зборах трудового колективу Дочірнього підприємства 20.10.2014 р.

Приписами п. 1.3. Правил встановлено, що ці правила є обов'язковим для виконання сторонами трудових відносин.

Відповідно до вимог п. 5.2. Правил на Дочірньому підприємстві встановлений режим роботи, який зобов'язуються виконувати всі працівники. Зокрема, для заводоуправління робочий день розпочинається о 8 год. 00 хв. та закінчується о 17 год. 00 хв. Вихідними днями визначена субота та неділя.

Основні обов'язки Працівників, до яких відноситься і Позивач визначені розділом 3 Порядку. Зокрема цим розділом передбачено, що працівники Дочірнього підприємства зобов'язані: своєчасно, до початку роботи, прибути на робоче місце та підготуватися до виконання трудових обов'язків; почати роботу відповідно до режиму робочого дня, встановленого на підприємстві; бути на робочому місці впродовж робочого часу за винятком перерв на відпочинок та харчування.

Порядок складання розпорядчих документів, врегульованого Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 18.06.2015 р. № 1000/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 р. за № 736/27181 (далі - Правила діловодства).

Розділом 7 Правил діловодства врегульований порядок підписання розпорядчих документів, згідно яких визначено, що посадові особи підписують документи в межах своїх повноважень, визначених у положеннях (статутах) установи, положеннях про структурні підрозділи, посадових інструкціях, розпорядчому документі про розподіл обов'язків між керівником та його заступниками тощо. У зазначених документах визначається також порядок підписання документів іншими особами в разі відсутності керівника установи та посадових осіб, які уповноважені їх підписувати. Підпис складається з назви посади особи, яка підписує документ (повної - якщо документ надрукований не на бланку, скороченої - на документі, надрукованому на бланку), особистого підпису, ініціалів (ініціала імені) і прізвища. Дозволяється в реквізиті «Підпис» після назви особи зазначати вчене звання, науковий ступінь.

Накази Дочірнього підприємства від 29.06.2019 р. № 43-од, від 30.06.2016 р. № 44-од, від 13.07.2016 р. № 47-од, від 11.07.2016 р. № 46-аг, від 19.07.2016 р. № 50-од, від 21.07.2016 р. № 54-од, від 19.07.2016 р. № 67-од були підписані не Позивачем, а заступником директора ОСОБА_5

Відповідач зазначає, що враховуючи те, що у вказаний період Позивач не перебував у відрядженні, на лікарняному, чи з інших поважних причин був відсутній на робочому місці, а відтак, відсутні обставини, що надають право підпису іншій особі, та свідчать про відсутність Позивача на робочому місці та неналежне виконання ним трудових обов'язків та повноважень, що є порушенням трудової дисципліни.

Суд критично ставиться до таких висновків Відповідача, оскільки, факт відсутності Позивача на робочому місці чи будь-яких інших порушень Позивачем трудової дисципліни у встановленому законом порядку Відповідачем не зафіксований. Судовим розглядом не встановлено та Відповідачем не доведено, що підписання наказів не Позивачем призвело до будь-яких негативних наслідків чи Підприємству заподіяно шкоди. Вищевказані накази датовані за два-три місяці до звільнення Позивача з займаної посади. При цьому, такі порушення трудової дисципліни не були предметом службових перевірок, пояснення від Позивача щодо них не витребовувалися.

Крім того, Відповідно до Витягу з наказу про розподіл посадових обов'язків заступників директора ДП «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром», відповідно до наказу № 9.1.-«од» ДП «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром» від 01.02.2014 р., заступник директора ДП «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром» ОСОБА_5, зокрема, у своїй діяльності підпорядковується директору підприємства. На час відсутності директора підприємства виконує всі його обов'язки передбачені чинним законодавством та Статутом підприємства, у тому числі, але не тільки: уповноважений діяти без довіреності від імені підприємства, у тому числі має право підпису наказів та укладання договорів, тощо.

28.09.2016 року Позивач повідомив ДП «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром» про перебування на лікарняному.

Актом про надання пояснень о 09:15 28.09.2016 року начальником відділу кадрів, бухгалтером та юрисконсультом ДП «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром» зафіксовано телефонний дзвінок ОСОБА_1, який пояснив свою відсутність на робочому місці перебуванням на лікарняному у зв'язку з хворобою.

Згідно особистих пояснень Позивача в судовому засіданні про відкриття лікарняного близько 09-00 год. 28.09.2016 року він засобами телефонного зв'язку повідомив Генерального директора ПАТ «Укрмедпром» ОСОБА_9

Такі пояснення спростовують доводи представника Відповідача про порушення Позивачем положень п.8.8.20 статуту ДП «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром», згідно яких директор підприємства забезпечує невідкладне повідомлення ПАТ «Укрмедпром» про свою тимчасову втрату працездатності, інші обставини, які унеможливлюють виконання посадових обов'язків.

Отже, Позивач чітко дотримувався правил внутрішнього трудового розпорядку «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром».

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що доводи Відповідача про систематичне невиконання Позивачем без поважаних причин обов'язків, покладених на нього контрактом є такими, що ґрунтуються на припущеннях.

Також в обґрунтування правомірності звільнення Позивача представник Відповідача посилається на порушення Позивачем положень п. 6 Контракту, згідно якого Керівник здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, організує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань підприємством, передбачених законодавством, статутом підприємства та контрактом.

Зазначає, що відповідно до вимог п. 8.8.2 Статуту Дочірнього підприємства директор під час реалізації своїх прав і виконання обов'язків повинен діяти в інтересах Дочірнього підприємства.

Так, рішенням господарського суду Вінницької області від 14.06.2016 у справі № 902/243/16, що набрало законної сили, задоволено позов ПАТ «Акціонерний комерційно-промисловий інвестиційний банк» про стягнення з Дочірнього підприємства 223 406,41 грн. у зв'язку із невиконанням Дочірнім підприємством вимог мирової угоди, укладеної в рамках справи про банкрутство Дочірнього підприємства, що затверджена ухвалою Господарського суду Вінницької області від 29.11.2013 р. у справі № 5/10-08.

За час виконання позивачем посадових обов'язків Директора Підприємством не виконувалися умови мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Вінницької області від 24.03.3016 у по справі № 902/1383/14 за позовом Приватного акціонерним товариством «По виробництву інсулінів «Індар» до Дочірнього підприємства про стягнення 3109150 заборгованості по договору позики № 28-110-01 від 23.07.2013 р.

Згідно доводів Відповідача невиконання вимог мирових угод з боку Дочірнього підприємства має негативні наслідки для платоспроможності підприємства, може призвести до його банкрутства, свідчить про неможливість належної організації виробничо-господарської діяльності Дочірнього підприємства Позивачем, та ставить під загрозу існування Підприємства.

Разом з цим, такі доводи ґрунтуються на припущеннях, належними доказами не підтверджено.

Серед іншого представник Відповідача зазначає, що Позивачем були порушені вимоги п.п. 6-3, 7 Контракту, згідно яких Керівник забезпечує виконання затвердженого річного з поквартальною розбивкою фінансового плану підприємства. Керівник зобов'язується забезпечити виконання показників ефективного використання державного майна і прибутку, а також майнового стану підприємства, згідно із додатком 1 до контракту.

Фінансовий план Дочірнього підприємства був визначений додатком 1 до Контракту «Показники ефективності використання державного майна і прибутку, а також майнового стану підприємства на 2016 рік». На підставі затверджених показників ефективності використання державного майна і прибутку, а також фінансового стану підприємства на 2016 рік, Позивач щокварталу повинен надавати Звіт керівника підприємства про виконання показників ефективного використання державного майна і прибутку, а також фінансового стану підприємства, який є додатком 2 до Контракту.

На І та ІІ квартали 2016 р. Позивач узяв на себе зобов'язання отримати чистий дохід від реалізації продукції на рівні 23895,0 тис.грн., в той же час сума доходу фактично склала за І квартал 9 740,00 тис.грн. (у 2,4 рази менше), а у II кварталі 10424,00 тис.грн. (у 2,2 рази менше).

Чистий прибуток Дочірнього підприємства повинен був складати у І кварталі 2016 р. - 722,0 тис.грн., а фактично склав - 20 тис.грн. (у 36,1 разів менше), у II кварталі відповідно 787,0 тис.грн. та 89,0 тис.грн. (у 8,8 разів менше).

Таким чином Відповідач зазначає, що Позивачем не забезпечено виконання показників ефективного використання державного майна та отримання прибутку, що погіршує майновий стан Дочірнього підприємства, а відтак, Позивачем не додержано вимог Контракту, що має правові наслідки у вигляді його розірвання.

Разом з тим, такі показники фінансової діяльності підприємства обумовлені об'єктивними обставинами, про які Позивач ставив Відповідача до відома та просив вжити відповідних заходів, що в жодному випадку не свідчить про халатне ставлення Позивача до виконання своїх посадових обов'язків керівника підприємства.

Так, листом від 06.05.2016 року Вих. № 01-13-01/793 ДП «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром» зверталося до ПАТ «Укрмедпром» та просило відкоригувати показники додатку 2 до Контракту 1-ДП від 15.03.2016 року на підставі доопрацьованого фінансового плану на 2016 рік, враховуючи зміни законодавства та план реалізації, а також той факт, що в контракт не була включена кредиторська заборгованість перед бюджетом та комерційним банком, яка виникла у попередніх періодах 2013-2015 роки і постійно погашається за рахунок доходів від реалізації з поточної діяльності підприємства.

При цьому вказував, що збитковість ДП «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром» обумовлена об'єктивними обставинами, що пов'язані, зокрема, із сезонним характером закупівлі готової продукції, виконанням поточних невідкладних ремонтних робіт, виплатою заробітної плати працівникам та першочергових платежів в бюджети всіх рівнів.

Згідно Довідки ДП «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром» Вих. № 01-13-01/66, станом на 28.09.2016 року заборгованість ДП «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром» перед бюджетом із сплати податків, зборів та інших обов'язкових платежів - відсутня.

Доводи Відповідача, що Позивачем порушено положення п. 8 Контракту, згдіно яких Керівник підписує та подає органу управління для погодження і організації затвердження проекти змін до статуту підприємства, спростовуються наступним.

Відповідно до рішення Ладижинської міської ради Вінницької області від 29.12.2015 року № 84 «Про перейменування вулиць на території Ладижинської міської ради» та Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», вулицю Леніна, що вказана у статутних документах Підприємства, перейменовано на вулицю Незалежності.

Згідно з розділом 4. п. 4.4. статуту ДП «Ладижинський завод «Екстра» доповнення та зміни до статуту підприємства вносяться за рішенням ПАТ «Укрмедпром» та підлягають державній реєстрації.

Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», визначено, що для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подаються: примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв'язку з юридичною особою та установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі ж внесення змін, що містяться в установчому документі.

Листом від 11.08.2016 року Вих. №01-13-01/36 ДП «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром» зверталося до ПАТ «Укрмедпром» з проханням надати вищенаведені документи у зв'язку із перейменуванням вулиці задля внесення відповідних змін до Статуту.

Таке звернення Відповідачем залишено без належного реагування.

Щодо доводів представника Відповідача про порушення Позивачем положень п. 15 Контракту, згідно якого Керівник зобов'язаний вжити заходів до створення в кожному структурному підрозділі і на кожному робочому місці умов праці відповідно до вимог нормативних актів, а також забезпечити додержання прав працівників, гарантованих законодавством про охорону праці.

Так, постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 04.08.2016 р. у справі № 135/1321/16-п Позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП за порушення законодавства про працю та охорону праці. Зокрема судом було встановлено, що на Дочірньому підприємстві не дотримуються строки виплати заробітної плати, невчасно здійснюється виплата заробітної плати за час відпусток, на роботах із шкідливими умовами праці, не видаються безоплатно за встановленими нормативами молоко та інші харчові продукти.

Як вбачається з матеріалів справи, про стан виплати заробітної плати Позивач повідомляв Відповідача листом від 30.08.2016 р. № 01-13-01/43, з якого вбачається, що заборгованість із сплати заробітної плати мала місце в зв'язку з з проблемами реалізації продукції та тимчасовою відсутністю обігових коштів. На даний час заборгованість з виплати заробітної плати, виплати заробітної плати за час відпусток, виплат, пов'язаних з звільненням працівників з підприємства - відсутні. Також відсутні судові справи щодо стягнення заборгованості по заробітній платі чи інших грошових компенсацій, передбачених законодавством про працю.

Повторною перевіркою від 26.07.2016 року головним державним інспектором управління держпраці у Вінницькій області зафіксоване майже повне усунення порушень вимог законодавства про працю ДП «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром», а складені приписи про виплату заробітної плати були неухильно виконані ДП «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром», що підтверджується Довідкою ДП «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром» Вих. № 01-13-01/67 від 28.09.2016 року, згідно якої підприємство не має поточної заборгованості із заробітної плати.

Доводи Відповідача, що Позивачем в порушення положень ст. 166 КЗпП України працівникам на роботах із шкідливими умовами праці, замість молока у липні, серпні 2016 р. безпідставно видавалися яйця, то слід зауважити, що відповідно до листа-роз'яснення Міністерства охорони здоров'я СРСР від 25.06.1991 р. №143-11/10-17, 0,5 л. молока дозволено заміняти наступними продуктами тваринного походження: кисломолочні продукти (кефір, ряжанка, ін.) - 500 г, сир - 100 г, сир 24% жирності - 60 г, молоко сухе цільне - 55 г, молоко згущене стерилізоване без цукру - 200 г, м'ясо яловичини II категорії (сире) - 70 г, риба нежирних сортів (сире) - 90 г, яйце куряче - 2 шт.

Щодо доводів представника Відповідача про порушення Позивачем п.п. 17, 20 Контракту (виплати понаднормованої винагороди у вигляді надбавки до посадового окладу), то слід зауважити наступне.

За виконання особливо важливої роботи на певний термін Позивачу нарахована надбавка у розмірі 45% посадового окладу (ставки).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про колективні договори і угоди», у колективному договорі встановлюються взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.).

Додатком №4 Колективного договору між адміністрацією ДП «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром» та трудовим колективом на 2016-2018 рік, передбачено перелік доплат і надбавок і їх мінімальні розміри, які встановлюються працівникам «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром».

Так, за виконання особливо важливої роботи на певний термін передбачена розмірі 50% посадового окладу (ставки). Тож, встановлення керівнику підприємства доплати за виконання особливо важливої роботи у розмірі 45 % окладу (ставки) є цілком правомірним.

Як встановлено в судовому засіданні такої надбавки Позивач не отримував, а відтак, її встановлення негативних наслідків підприємству не завдало.

Таким чином, посилання Відповідача на те, що Позивачем допущені недоліки в роботі, що опосередковано може свідчити про порушення ряду пунктів контракту ґрунтуються виключно на припущеннях Відповідача та спростовуються вищевказаним.

Також судовим розглядом встановлено, що при звільненні Позивача з займаної посади не отримано погодження Вінницької обласної державної адміністрації, що суперечить Порядку погодження з Головою Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2013 р. № 818, з подальшими змінами, згідно з п. 4 якого пропозиція щодо погодження звільнення з посади керівника підприємства, яке зареєстроване на території міста обласного значення, погоджується головою обласної державної адміністрації.

Протилежного представником Відповідача в належний спосіб не доведено.

Щодо доводів представника Відповідача про недопустимість наданих Позивачем доказів, що завірені заступником директора підприємства ОСОБА_5, якого згідно наказу Директора Підприємства ОСОБА_6 від 01.10.2016 р. № 5/2016 відсторонено від виконання обов'язків заступника директора Підприємства на час проведення щодо нього службового розслідування, то слід зауважити, що вказана копія наказу не містить даних про доведення його до відома заступнику директора Підприємства ОСОБА_5, а відтак, стверджувати, що при завіренні копій документів, він діяв всупереч даного наказу не вбачається за можливе.

Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок.

На порушення вимог чинного законодавства, Позивача у день звільнення не було ознайомлено з Наказом про звільнення, не видано копію Наказу, трудову книжку, з позивачем не проведений остаточний розрахунок, що представником Відповідача не спростовано.

Таким чином в ході судового розгляду достовірно встановлено, що у наказі ПАТ «Укрмедпром» № 16/ДП конкретно не зазначені підстави, визначені контрактом, що стали підставою для звільнення Позивача з посади директора ДП «Ладижинський завод «Екстра» ПАТ «Укрмедпром», а наведені в запереченнях проти позову підстави звільнення є надуманими, такими, що ґрунтуються на припущеннях. Малозначність допущених порушень з боку Позивача не може бути підставою для прийняття Відповідачем найсуворішого рішення про звільнення позивача з займаної посади.

Таким чином судовим розглядом не встановлено, а Відповідачем не доведено підстави звільнення Позивача за п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Крім того, при звільненні Позивача Відповідачем не отримано погодження Вінницької обласної державної адміністрації на звільнення Позивача з займаної посади, хоча таке погодження є обов'язковим.

За таких обставин, недотримання вимог трудового законодавства є підставою для скасування відповідного наказу про звільнення та поновлення позивача на роботі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрмедпром», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Дочірнє підприємство «Ладижинський завод «Екстра» про поновлення на роботі- задовольнити.

Наказ Генерального директора Публічного акціонерного Товариства «Укрмедром» № 16-ДП від 27.09.2016 року ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Державного підприємства «Ладижинський завод «Екстра» Публічного Акціонерного Товариства «Укрмедпром», - визнати незаконним та скасувати.

Поновити ОСОБА_1 на посаді директора Державного підприємства «Ладижинський завод «Екстра» Публічного Акціонерного Товариства «Укрмедпром» з 27.09.2016 року.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі допустити до негайного виконання.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрмедпром» в дохід держави суму судового збору в розмірі 551,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Х.А. Гладун