19.12.2016 Справа № 756/7548/16-ц
№756/7548/16-ц
№2/756/4146/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 грудня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Бабчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом до ОСОБА_2 у якому просив зобов»язати останнього не чинити перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та вселити позивача у вказане помешкання.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказував, що він є власником ? частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.04.2016 року після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Спадкоємцем майна ОСОБА_5 - ? частини квартири АДРЕСА_2 є відповідач у справі, який звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_3, позивач, як спадкоємець за заповітом майна ОСОБА_3 мав в себе ключі від вхідних дверей спірної квартири, сплачував необхідні комунальні платежі, мав вільний доступ до спірної квартири. Проте, приблизно у серпні 2015 року, позивач з'ясував, що у вхідних дверях спірної квартири замінені замки та позивач позбавлений права доступу до спірної квартири. Як було з'ясовано позивачем в усній співбесіді з працівниками ЖЕК 507, який обслуговує цей будинок, спірною квартирою користується відповідач у справі ОСОБА_2, який вважає себе одноосібним спадкоємцем майна ОСОБА_3

Позивач неодноразово намагався потрапити до спірної квартири для з'ясування підстав проживання в ній відповідача, але двері у цих випадках ніхто не відчинив, хоча за всіма ознаками - світлом, працюючим електролічильником квартира не є вільною.

Протягом часу з серпня 2015 року позивач звертався до ЖЕК 507 Оболонського району м. Києва та до Оболонського УП ГУ НП у м. Києві з заявами про неправомірне користування спірною квартирою відповідачем.

При цьому, відповідач не усунув перешкод у користуванні приміщенням, а ЖЕК 507 Оболонського району м. Києва та Оболонським УП ГУ НП у м. Києві запропоновано з цього приводу звертатися до суду.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просив про його задоволення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Суд вважає, за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, встановив наступне.

Позивач є спадкоємцем за заповітом від 10.09.2012 року всього майна ОСОБА_3

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.04.2016 року ОСОБА_1 є власником ? частини квартири АДРЕСА_3.

Спадкоємцем майна ОСОБА_5 - ? частини квартири АДРЕСА_1 є відповідач у справі, який звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 самовільно зайняв усю квартиру АДРЕСА_1, замінив у ній замки та перешкоджає ОСОБА_1 користуватися своєю власністю.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звертався до ЖЕК 507 Оболонського району м. Києва та до Оболонського УП ГУ НП у м. Києві для вжиття заходів до припинення неправомірних дій.

Свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджено в судовому засіданні, що ОСОБА_1 неодноразово намагався потрапити до спірної квартири для з'ясування підстав проживання в ній відповідача, але двері у цих випадках ніхто не відчинив, хоча за всіма ознаками - світлом, працюючим електролічильником квартира не є вільною.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів на спростування обставин зазначених позивачем у справі.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження цим майном.

Єдиним законним способом входження до спірної квартири та її користуванням є рішення суду про примусове вселення до спірної квартири на підставі рішення суду та в порядку норм Закону України «Про виконавче провадження», нормами якого, зокрема, ст. 79 передбачає наступне:

1. Державний виконавець перевіряє виконання рішення про вселення стягувача на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

2. У разі невиконання боржником рішення державний виконавець виконує його примусово.

Примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та його вселення у вказане помешкання є законними та обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати у розмірі 1102 грн. 41 коп.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 321, 391, ЦК України, ст.ст. 1. 10, 26, 30, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення - задовольнити.

Зобов»язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні квартирою №284 будинку 31 по пр. Оболонському у м. Києві.

Вселити ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1102 грн. 41 коп. сплаченого судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шевчук