Справа № 314/1212/16-ц
Провадження №: 2/314/387/2016
У Х В А Л А

іменем України

19.02.2016 м.Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Капітонов Є.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про захист прав споживачів.

Позивач за посилається на звільнення його від сплати судового збору на підставі ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону до 01.09.2015) від сплати судового збору звільнялись: державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, що кореспондувалось з ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 484-VIII від 22.05.2015, що набрав чинності з 1 вересня 2015 року, внесеними змінами до Закону України «Про судовий збір» споживачів виключено зі складу осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» - цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до преамбули Закону України «Про судовий збір» - цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що Закон України «Про судовий збір» є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері справляння судового збору. Враховуючи, необхідність застосування спеціального закону, що регулює правовідносини на час реалізації субєктом його права на судовий захист та застосування нормативно-правового акту, що прийнятий за хронологією пізніше, суд вважає, що у разі звернення до суду з позовом про захист прав споживачів, є необхідним сплата судового збору у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Суддя розглянувши подані документи встановив що позовна заява подана з порушенням вищезазначених вимог, а саме до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору у розмірі, згідно з вимогами ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів- залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 (п'яти) днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Є.М. Капітонов

19.02.2016