РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1718/16-ц

16 грудня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуюча суддя Грипіч Л. А.

з участю секретаря Федас І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Костопільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1звернулася із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій зазначає, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1. Її мати та баба з дідом належать до польською національності, про те в свідоцтві про народження її матері невірно зазначена її національність. Заявник і уся її родина були поляками за походженням і до сьогодні шанують польські традиції. На даний час, заявник прагне відновити та зберегти етнічне походження свого роду відповідно до положень Закону України «Про національні меншини», а тому вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Заявник у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила задовольнити заяву в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи Костопільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану заявлені вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення , про що подали до суду письмову заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно із ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до вимог ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність. Примушення громадян у який би то не було формі до відмовлення від своєї національності не допускається.

Встановлення факту приналежності до польської національності заявникові необхідно для того, щоб відновити та зберегти етнічне походження свого роду та скористатися пільгами, які гарантуються особам польського походження й передбачені Законом «Про карту поляка» та «Про репатріацію», ухвалених Сеймом Республіки Польща.

Таким чином, факт, що просить встановити заявник має юридичне значення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом.

Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно зі ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.

Національність - національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності.

З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні».

У відповідності до ст. 3 вказаного закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Згідно зі ст. 11 вказаного закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно з приписами ст. 300 Цивільного Кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що родичі заявника, а саме: мати ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище -ОСОБА_3), дід ОСОБА_4 та баба ОСОБА_5 були поляками, що встановлено рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 31 серпня 2015 року, заявник також має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «полька», як це передбачено Законом України «Про національні меншини».

Встановлення факту національної ідентичності заявнику необхідне для впорядкування документів, для реалізації особистих прав - підтвердження польського походження його роду, цей факт має юридичне значення, оскільки з 07.08.2007 року згідно із Законом «Про карту поляка», Законом «Про репатріацію» від 9 листопада 2000 року, ухвалених Сеймом Республіки Польща громадянам України польського походження надаються окремі пільги та гарантії, а ситуація що склалась, може позбавити заявника та його нащадків права скористатись вказаними правами.

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що встановлення юридичного факту належності заявника до польської національності не порушує права та інтереси третіх осіб, а тому суд вирішує задовольнити заяву ОСОБА_1 та встановити юридичний факт належності до польської національності.

На підставі викладеного, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 4, 10, 30, 57, 60, 212-215, 218, 256-259 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Костопільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області - задовольнити.

Встановити факт приналежності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до національності «полька» шляхом внесення Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області змін до актового запису про народження ОСОБА_1 за № 270 від 28 жовтня 1963 року, а саме: вказати національність матері дитини ОСОБА_3 - «полька»

Зобов'язати Костопільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області внести зміни до актового запису про шлюб №66 від 28.06.1960 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_8, а саме: вказати національність нареченої "полька" замість "українка" та до актового запису про народження ОСОБА_1 за № 270 від 28 жовтня 1963 року, а саме: вказати національність матері дитини ОСОБА_3 - «полька» та видати відповідні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяЛ. А. Грипіч