Справа № 189/1486/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.12.2016 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, третя особа без заявлення самостійних вимог: державний нотаріус Покровської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В позовній заяві вона вказала, що 15 квітня 2013 року померла ОСОБА_3, про що в Книзі реєстрації смертей 16 квітня 2013 року зроблено відповідний актовий запис за № 16 та видано свідоцтво про смерть серії І-КИ № 512563, видане виконавчим комітетом Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області загальною площею 6,320 га., власником якої є померла на підставі розпорядження голови Покровської районної державної адміністрації №223-р від 23 вересня 2002 року та Державного акту на право приватної власності на землю від 02.01.2003 року серія IV-ДП № 030271. На випадок смерті померла ОСОБА_3, залишила заповіт, посвідчений секретарем Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області 06 лютого 2007 року та зареєстрований в реєстрі за №20, відповідно до якого вказана земельна ділянка переходить ОСОБА_4. У відповідності до законодавства України, позивачка звернулася до державного нотаріуса Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, але державним нотаріусом було відмовлено на підставі відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Як спадкоємець за заповітом, позивачка просить суд визнати її право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6.320 га, кадастровий номер :01:001:1148 в порядку спадкування за заповітом, яка належала ОСОБА_3, померлій 15 квітня 2013 року

Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки, відповідача та третьої особи, які надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Позивачка позов підтримала та просить його задовольнити.

Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа - державний нотаріус Покровської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КИ № 512563 від 16.04.2013 року, ОСОБА_3 померла 15 квітня 2013 року (а.с.4).

Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 030271, гр. ОСОБА_3 на підставі рішення розпорядження голови Покровської РДА № 223-р від 23.09.2002 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,320 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Маломихайлівської сільської ради (а.с.5).

Як вбачається з копії заповіту від 06.02.2007 року, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: земельну частку /пай/ згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 030271 виданого Покровською районною державною адміністрацією 02.01.2003 року вона заповіла ОСОБА_4 (а.с.8).

Згідно копії свідоцтва про народження V-КИ №294360 від 14.05.1988 року ОСОБА_4 народилась 07.04.1988 року в селі Маломихайлівка Покровського району Дніпропетровської області (а.с.9).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія 1-КИ №116901 від 12.07.2008 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та взяла прізвище чоловіка «Худик» (а.с. 10).

Згідно паспорту громадянина України АО 104465 виданого Покровським РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 10.09.2013 року ОСОБА_1, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 2, кв.30 та має картку платника податків № (а.с.12-13).

Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після смерті ОСОБА_3, померлої 15.04.2013 року у звязку з ненаданням правовстановлюючих документів на земельну ділянку (а.с.11).

Під час судового розгляду з Покровської державної нотаріальної контори було витребувано спадкову справу №251/2013 померлої 15.04.2013 ОСОБА_3, матеріалами якої підтверджуються всі встановлені судом обставини справи (а.с.26-35).

Положення ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223 зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Право на спадкування мають особи , визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним, що позивачка є спадкоємцем за заповітом, а тому у суду є всі підстави для визнання за позивачкою права власності на спадкове майно.

На підставі викладеного та ст.ст. 25, 1216-1223, 1225ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, третя особа без заявлених самостійних вимог: державний нотаріус Покровської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6,320 га, кадастровий номер :01:001:1148 в порядку спадкування за заповітом, яка належала ОСОБА_3, померлій 15 квітня 2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.С. Пустовар