АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/346/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2438/16Головуючий у 1-й інстанції Халявка В. І. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі :

головуючого судді : Кузнєцової О.Ю.

суддів : Хіль Л.М., Мартєва С.Ю.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі представник позивача Цвіркун І.О., представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Семаль"

на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 22 липня 2016 року

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Семаль" до ОСОБА_4, Фермерського господарства "Журавель" про визнання договору оренди землі поновленим, визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною, визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року ТОВ «Семаль» звернулось до суду із вказаним позовом та просило визнати договір оренди землі, укладений між ним та ОСОБА_4 поновленим на той самий строк та на тих самих умовах, визнати додаткову угоду до договору оренди землі про його поновлення укладеною; визнати недійсним договір оренди землі від 22 липня 2015 року, укладений між ФГ «Журавель» і ОСОБА_4 та скасувати його державну реєстрацію.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 21 липня 2010 року було зареєстровано договір оренди землі між ДП «Семаль», правонаступником якого воно є , та відповідачкою ОСОБА_4

Відповідно до умов договору, строк його дії закінчився 21 липня 2015 року.

Відповідно до пункту 8 вказаного договору та положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі» воно скористалося своїм переважним правом на поновлення договору оренди на новий строк і 19 червня 2015 року, за 32 дні до закінчення строку дії договору, направило власнику земельної ділянки ОСОБА_4 лист-повідомлення про намір скористатися переважним правом на оренду та додало до нього проект додаткової угоди.

Вказаний лист було залишено без відповіді.

Вказувало, що пізніше стало відомо, що ОСОБА_4 22 липня 2015 року уклала новий договір оренди землі з Фермерським господарством «Журавель» та зареєструвала його того ж дня, чим порушила переважне право колишнього орендаря на поновлення договору оренди.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської област від 22 липня 2016 року у задоволенні позову ТОВ «Семаль» відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило ТОВ «Семаль», просило скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Семаль», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем ТОВ «Семаль» не було дотримано встановленої ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі»процедури для реалізації переважного права на поновлення договору, а саме орендар до закінчення строку дії договору не повідомив відповідачів в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк. Відповідач, не отримавши від ТОВ «Семаль», у встановлений законом строк, повідомлення про його намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди, мав підстави вважати, що ТОВ «Семаль» не виявило бажання поновити договір оренди, а тому договір закінчив свою дію у зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 01 березня 2008 року ОСОБА_4 та ДП «Семаль», правонаступником якого є ТОВ «Семаль», уклали договір оренди землі строком на 5 років.

Вказаний договір зареєстровано в Семенівському Полтавської області райвідділі ПР ДДП «Центр ДЗК» 21 липня 2010 року (а.с. 8-10).

Відповідно до пункту 8 вказаного договору після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніш ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до пункту 43 договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Встановлено, що 19 червня 2015 року ТОВ «Семаль» за №341 на адресу відповідачки ОСОБА_4 направило лист повідомлення, датований 17 червня 2015 року, про намір товариства продовжити договір оренди землі на новий строк та додало до листа проект додаткової угоди до договору оренди землі від 1 березня 2008 року ( а.с. 11-13). В угоді відповідачеві запропоновано подовжити дію договору оренди на 10 років зі сплатою орендної плати у розмірі 7% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно з карткою про вручення поштового відправлення, наданою представником позивача в судовому засіданні, відповідачка ОСОБА_4 отримала особисто лист-повідомлення та проект угоди 26 червня 2015 року, тобто за 26 днів до закінчення строку договору.

Встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 не надала позивачеві відповіді на пропозицію подовжити договір оренди та 22 липня 2015 року уклала новий договір оренди земельної ділянки №21 з Фермерським господарством «Журавель», державну реєстрацію якого здійснено того ж дня реєстраційною службою Семенівського районного управління юстиції Полтавської області, що підтверджується відповідним витягом із державного реєстру (а.с.14).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою статті 777 ЦК Українизакріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права.

У частинах першій - п'ятій статті 33 нього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Згідно до п. 20 договору, передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Відповідно до п. 43 договору оренди землі від 01 березня 2008 року, цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Оскільки договір був зареєстрований 21 липня 2010 року, то строк його дії закінчувався 21 липня 2015 року.

Відповідно до статей 319, 626 ЦК України реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: продовження користування виділеною земельною ділянкою, належне виконання своїх обов'язків за договором; відсутність письмового повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; укладення додаткової угоди про поновлення договорів оренди.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, буде передусім при укладенні договору оренди: - з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право; -у разі укладення з новим орендарем договору на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права; - у разі укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю в поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об'єкт оренди для власних потреб.

Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року у справі № 6-219 цс 14, від 10 червня 2015 року у справ: №6-70цс15, які, відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для усіх судів України.

Порушенням переважного права орендаря на поновлення договору оренди земельної ділянки визнається укладення орендодавцем договору оренди зазначеної земельної ділянки з іншим орендарем, лише за умови, що орендодавцем було отримано письмове повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати своє переважне право.

Встановивши, що лист позивача про його намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк був отриманий відповідачем лише 26 червня 2015 року, тобто за 26 днів до закінчення строку дії договору від 01 березня 2008 року, суд суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ТОВ «Семаль» не було дотримано встановленої ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі» процедури для реалізації переважного права на поновлення договору. В діях відповідача не вбачається факту порушення переважного права орендаря на поновлення договору оренди землі.

Посилання апелянта на необхідність застосування до спірних правовідносин положень ч.2 ст. 255 ЦК України є безпідставними, оскільки відповідно до ч.2 ст. 255 ЦК України письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно. Вказане правило є винятком із загального правила щодо випадків, коли здійснення цивільних прав та виконання обов'язку пов'язується із поданням заяви чи іншого повідомлення і боржник не встигне вчинити цю дію до закінчення відповідних операцій в установі.

У даному випадку ж, частина 2 статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначає обов'язок орендаря за наявності у нього наміру скористатися переважним правом на укладення договору оренди, повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

За таких обставин суд вірно прийняв рішення на підставі даних, що містилися у матеріалах справи.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість, апелянт не навів.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315, ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Семаль" - відхилити.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області 22 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді Л.М. Хіль

С.Ю. Мартєв

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: О.Ю. Кузнєцова