Провадження № 2-з/761/594/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., розглянувши заяву представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Емельянова Ксенія Вікторівна, чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Емельянова Ксенія Вікторівна, чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним.

До суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, з вказівкою наступних способів його виконання: заборонити відчуження квартири будь-яким способом будь-яким особам; заборонити передавання квартири в заставу, в іпотеку, оренду, найм (піднайм) та укладення пов'язаних з нею будь-яких правочинів щодо розпорядження майном, в тому числі - договорів найму чи оренди по квартирі під АДРЕСА_1; заборонити відповідачу самовільно змінювати замки на вхідних дверях та перешкоджати в доступі позивачу для огляду та користування зазначеним майном. Заява мотивована тим, що основною вимогою позивача ОСОБА_1 є вимога про визнання заповіту недійсним, посвідченої від імені ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 - недійсним. Відповідно до цього заповіту, до спадкової маси входить наступне нерухоме майно, що належало на праві власності заповідачу на день смерті: квартира від АДРЕСА_1; парко місце НОМЕР_1, розташоване в підземному паркінгу за вищевказаною адресою; квартира в АДРЕСА_2 відповідач в даний час виконує комплекс дій, спрямованих на протиправне використання квартири від АДРЕСА_1 та з метою отримання власної вигоди прагне здати її в оренду невстановленим третім особам. З цією метою були замінені елементи замків на вхідних дверях, що унеможливило позивачу входження до неї з метою догляду за майном. У зв'язку з тим виникає суттєва загроза того що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити реальне виконання можливого судового рішення по суті заявленого позову, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Питання про забезпечення позову вирішується ухвалою, згідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, упровадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Одним із видів забезпечення позову відповідно до положень ст. 152 ЦПК України є, зокрема, накладення арешту на майно.

Крім того ч. 3 ст. 152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 9 від 22.12.2006 р., з відповідними змінами та доповненнями, «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову суд бере до уваги, що на день розгляду заяви ініціатором клопотання не надано доказів щодо наявності у відповідача ОСОБА_3 нерухомого майна, на яке він просить накласти арешт.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 27, 135, 151-153, 209 ЦПК України, суд- УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: