Справа № 2-3251/2001
У Х В А Л А

іменем України

17 серпня 2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Самсонової О.А.,

при секретарі - Павленко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в приміщенні суду справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Посилався на те, що Київським районним судом м. Полтави 11 жовтня 2001 року видано виконавчий лист №2-3251 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2001 року, до повноліття дитини. Даний виконавчий лист перебуває на виконані у Московському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. В даному виконавчому провадженні державним виконавцем 29 березня 2016 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 01 квітня 2016 року ним винесено постанову про арешт коштів боржника. Зазначені постанову заявник вважає незаконними та такими, що порушують його право. Тому просив суд скасувати вказані постанови державного виконавця, якого зобовязати усунути порушення шляхом звільнення з-під арешту належного ОСОБА_1 майна.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявився, звернувшись до суду з заявою про розгляд заяви за його відсутності (а.с.26).

Державний виконавець в судове засідання також не зявився, звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності (а.с.39-42).

Враховуючи, що неявка в судове засідання заявника та субєкта оскарження, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду скарги, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності боржника та представника Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 11 жовтня 2001 року Київським районним судом м. Полтави видано виконавчий лист №2-3251 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2001 року, до повноліття дитини (а.с.4).

28 березня 2005 року за даним виконавчим листом державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП №10346108, з цього часу за ним вчиняються виконавчі дії (а.с.5).

Як зазначив в своєму клопотанні державний виконавець, 25 березня 2016 року до відділу ДВС надійшла заява стягувача з проханням скласти розрахунок заборгованості та накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, оскільки за весь період стягнення аліментів від боржника вона не отримувала жодного разу (а.с.29-30).

Відповідно до ч.4 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику в тому числі за заявою сторін виконавчого провадження.

Тому державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по аліментах, яка станом на 01 березня 2016 року складала 77713 грн. 91 коп.

Зважаючи на значну заборгованість по аліментах, державний виконавець 29 березня 2016 року виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої з метою виконання за виконавчим документом (виконавчий лист 2-3251, виданий Київським районним судом м.Полтави 11 жовтня 2001 року) накладено арешт на все майно боржника в межах суми звернення стягнення 77713 грн. 91 коп. (а.с.6).

Також, зазначивши, що боржником в добровільному порядку аліменти не сплачуються, у звязку з чим станом на 01 березня 2016 року виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 77713 грн. 91 коп., 01 квітня 2016 року державний виконавець виніс постанову, якою в межах суми 77713 грн. 91 коп. наклав арешт на належні ОСОБА_1 грошові кошти, що містяться на рахунках:

у ПУАТ «ФІДОБАНК», код фінансової установи: 300175, номер рахунку: 6274, код валютного рахунку: 980;

у ПАТ «УКРІНБАНК», код фінансової установи: 300142, номер рахунку: 0015, код валютного рахунку: 980;

у ПАТ «УКРІНБАНК», код фінансової установи: 300142, номер рахунку: 197, код валютного рахунку: 980 (а.с.7).

В подальшому, після отримання з Державної фіскальної служби довідки про розмір доходів ОСОБА_1, державним виконавцем 27 травня 2016 року здійснено перерахунок заборгованості по аліментах, яка з врахуванням отриманих даних станом на 01 червня 2016 року склала 137961 грн. 25 коп.

Лише 20 червня 2016 року ОСОБА_1 надав до Московського ВДВС Харківського МУЮ квитанцію про сплату заборгованості по аліментах.

Здійсненим після цього перерахунком встановлено відсутність заборгованості ОСОБА_1 по аліментах та переплату в сумі 2038 грн. 75 коп.

Відповідно до ч.1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частиною 2 ст.57 зазначеного Закону передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем в тому числі шляхом:

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Таким чином, враховуючи наявність заборгованості по аліментах, накладення державним виконавцем арешту на майно та грошові кошти боржника в межах суми заборгованості є цілком виправданим та в повній мірі відповідає вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, квитанцію про сплату заборгованості боржник надав державному виконавцю лише 20 червня 2016 року, тобто вже після винесення державним виконавцем оскаржуваних постанов.

Наведеним спростовується посилання заявника на порушення державним виконавцем норм чинного законодавства при винесенні постанов від 29 березня та 01 квітня 2016 року.

В той же час, судом встановлено, що після сплати боржником усієї заборгованості по аліментах, виникла переплата в розмірі 2038 грн. 75 коп.

Зважаючи на це суд вважає за можливе задовольнити вимогу боржника про скасування постанов про накладення арешту.

Заперечень від державного виконавця щодо цього до суду не надійшло.

Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Тому вимога про зобовязання державного виконавця прийняти рішення про зняття арешту з майна та скасування заборони на його відчуження, внести відповідні дані до реєстрів також підлягає до задоволення.

Скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. 387 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити .

Скасувати постанову державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про накладення арешту на майно та оголошення заборони на його відчуження, винесену 29 березня 2016 року у виконавчому провадженні ВП №10346108 з виконання виконавчого листа №2-3251, виданого Київським районним судом м. Полтави 11 жовтня 2001 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2001 року, до повноліття дитини.

Скасувати постанову державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 01 квітня 2016 року про накладення арешту на кошти боржника ОСОБА_1, що містяться на рахунках: ПУАТ «ФІДОБАНК», код фінансової установи: 300175, номер рахунку: 6274, код валютного рахунку: 980; ПАТ «УКРІНБАНК», код фінансової установи: 300142, номер рахунку: 0015, код валютного рахунку: 980; ПАТ «УКРІНБАНК», код фінансової установи: 300142, номер рахунку: 197, код валютного рахунку: 980, у виконавчому провадженні ВП №10346108 з виконання виконавчого листа №2-3251, виданого Київським районним судом м. Полтави 11 жовтня 2001 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2001 року, до повноліття дитини.

Зобовязати державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції внести до відповідних реєстрів дані про зняття арешту та скасування заборони на відчуження майна, що були накладені постановою державного виконавця від 29 березня 2016 року у виконавчому провадженні ВП №10346108.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний термін з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але були відсутні в судовому засіданні, у 5-денний термін з дня одержання її копії.

Головуючий О.А.Самсонова

17.08.2016