ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 р. Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., представника боржника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Відкритого акціонерного товариства «Нафтан» про дозвіл на примусове виконання рішення економічного суду Вітебської області від 17.09.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2016 року Відкрите акціонерне товариство «Нафтан»звернулося до Фастівського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним клопотанням, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.09.2015 року економічним судом Вітебської області було винесено рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого обєднання Фастівський завод хімічного машинобудування «Червоний Жовтень» на користь ВАТ «Нафтан» пені за прострочення поставки товару на суму 41 569,50 Євро, а також 1 184,55 Євро в рахунок відшкодування витрат по сплаті держмита. Постановою апеляційної інстанції економічного суду Вітебської області від 18.11.2015 року вказане рішення залишено без змін. Станом на 02.05.2016 року на розрахункові рахунки ВАТ «Нафтан» не поступили грошові кошти на загальну суму 13 080 Євро.

Виходячи в вищевикладеного та керуючись ст. 7, 8 Угоди про порядок вирішення спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності просив дозволити примусове виконання рішення економічного суду Вітебської області у відношенні до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого обєднання Фастівський завод хімічного машинобудування «Червоний Жовтень» в частині стягнення на користь ВАТ «Нафтан» 13 080 Євро.

Заявник про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином шляхом надіслання поштової кореспонденції та електронних листів.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого обєднання Фастівський завод хімічного машинобудування «Червоний Жовтень» в судовому засіданні надала заперечення на клопотання, відповідно до якого зазначає, що клопотання не відповідає вимогам ст. 394 ЦПК України, тому просить відмовити у його задоволенні.

Відповідно до ч. 5 ст. 395 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою з сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Суд, вислухавши пояснення представника ТОВ науково-виробничого обєднання Фастівський завод хімічного машинобудування «Червоний Жовтень», вивчивши матеріали клопотання, дійшов до наступного висновку.

Загальний процесуальний порядок визнання та приведення до виконання рішень іноземних судів, що підлягають примусовому виконанню в Україні врегульовано розділом ХІІІ Закону України "Про міжнародне приватне право" та главою 1 розділу VІІІ ЦПК України, Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п.1 Постанови № 12 від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» розгляд судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами-учасницями відповідних міжнародних договорів. При їх вирішенні суди повинні виходити з положень ст.84 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження», статей 35,36 Закону України від 24 лютого 1994 року «Про міжнародний комерційний арбітраж» і відповідних міжнародних договорів України, що передбачають порядок визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі, і врахувати, що згідно зі ст.9 Конституції України міжнародні договори, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, входять до національного законодавства України та що відповідно до Закону України від 10 грудня 1991 року «Про дію міжнародних договорів на території України» такі договори застосовуються в Україні в порядку, передбаченому для норм цього законодавства.

Належить виходити також із загальних правил про те, що міжнародні договори про правову допомогу поширюються лише на суб'єкти держав-учасниць та що за наявності між учасниками багатосторонніх договорів ще й договорів двохсторонніх або спеціальних угод з питань правової допомоги мають застосовуватися відповідні норми тих договорів і угод, що набрали чинності пізніше.

Статтею 394 ЦПК України встановлені вимоги до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду. Згідно з частиною 2 цієї статті до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Частина третя статті 394 ЦПК України містить перелік документів, які мають бути додані до клопотання.

Відповідно до ст.53 Мінської Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 22 січня 1993 року, до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додається, зокрема, документ, що підтверджує часткове виконання рішення на час його пересилання.

Так, як вбачається з поданих матеріалів, 17.09.2015 року економічним судом Вітебської області було винесено рішення, яке залишено без змін постановою апеляційної інстанції економічного суду Вітебської області від 18.11.2015 року, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого обєднання Фастівський завод хімічного машинобудування «Червоний Жовтень» на користь ВАТ «Нафтан» пені за прострочення поставки товару на суму 41 569,50 Євро, а також 1 184,55 Євро в рахунок відшкодування витрат по сплаті держмита.

Разом з тим, заявником в даному випадку ставиться питання про надання дозволу на примусове виконання рішення економічного суду Вітебської області від 17.09.2015 року в частині стягнення лише 13080 Євро, при цьому не надаючи підтвердження часткового виконання рішення на час його пересилання.

Крім того, відповідно до п.7 Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п.1 Постанови № 12 від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» до клопотання мають бути додані всі документи, передбачені відповідним міжнародним договором, зокрема:

- рішення іноземного суду або його засвідчена копія та офіційний документ про те, що рішення набрало законної сили і підлягає виконанню, або про те, що воно підлягає виконанню до набрання законної сили (якщо цього не видно з самого рішення), а також належно засвідчені оригінал арбітражного рішення або його копія, а якщо цього вимагає відповідний міжнародний договір, - і офіційний документ про те, що воно набрало законної сили;

- документ, що підтверджує часткове виконання рішення на час його пересилання, а згідно з Київською Угодою - ще й виконавчий документ.

Аналогічні положення щодо необхідності надання до клопотання рішення або його засвідченої копії та офіційний документ про те, що рішення набрало законної сили і підлягає виконанню, містять також вимоги Мінської Конвенції.

Як доказ на підтвердження набрання законної сили рішення економічного суду Вітебської області від 17.09.2015 року заявником наданапостанова апеляційної інстанції економічного суду Вітебської області від 18.11.2015 року.

Разом з тим, як зазначено у резолютивній частині цієї постанови, вона набуває чинності з моменту прийняття та може бути оскаржена у місячний термін шляхом подання касаційної скарги.

Суд приймає до уваги той факт, що з моменту прийняття постанови апеляційної інстанції економічного суду Вітебської області від 18.11.2015 року до часу направлення клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (10.06.2016 року згідно штампу нам поштовому конверті) сплинуло більше ніж пів року, тому на цей час існує можливість того, що рішення було оскаржено в касаційному порядку.

З наведеного виходить, що для підтвердження саме цих обставин законодавець і вимагає від сторони надати офіційний документ про те, що рішення набрало законної сили і підлягає виконанню.

Як вбачається з рішення економічного суду Вітебської області від 17.09.2015 року, воно не містить застережень щодо набрання ним законної сили (дати набрання), а до клопотання офіційний документ про це також не наданий.

Крім того, як зазначає заявник, ухвалою економічного суду Вітебської області від 05.01.2016 року ТОВ НВО ФЗХМ «Червоний Жовтень» була надана розстрочка виконання рішення по справі № 91-2/2014.

При цьому, рішення про надання розстрочки виконання або його засвідчена копія не надана, відомості щодо набрання законної сили цим рішенням також відсутні.

Відповідно до ст.8 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, яка підписана Україною 20.03.92 р., ратифікована та набрала чинності 19.12.92 р., до клопотання також виконавчий документ.

Заявником до клопотання додані судові накази: № 91/2/2015 від 05.05.2016 року на суму 4 360 Євро з строком предявлення до виконання не пізніше 01.09.2016 року, № 91-2/2015 від 05.05.2016 на суму 4 360 Євро зі строком предявлення до виконання не пізніше 01.10.2016 року та № 91/2/2015 від 05.05.2016 року на суму 4 360 Євро зі строком предявлення до виконання не пізніше 01.11.2016 року.

Таким чином, із зазначених виконавчих документів вбачається, що вони видані з урахуванням наданої розстрочки виконання рішення суду, на залишкову суму заборгованості, яка становить у загальній сумі 13080 Євро.

Разом з тим, виконавчий документ, який був виданий на виконання рішення економічного суду Вітебської області від 17.09.2015 року заявником не наданий.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 грудня 1999 року, під визначеним міжнародними договорами України судовим порядком розгляду клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) розуміється порядок провадження в цивільних справах, встановлений ЦПК. Тому при розгляді зазначених клопотань повинні застосовуватися відповідні інститути ЦПК, які згідно із засадами цивільного судочинства забезпечили б права стягувача та боржника, об'єктивне, правильне і своєчасне вирішення питання. Йдеться, зокрема, про застосування норм ЦПК про судовий розгляд, інших відповідних норм.

Відповідно до ст. 8 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 394 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додано до нього, особі, що його подала.

Враховуючи, що до клопотання не додано всі необхідні документи та воно не відповідає вище вказаним вимогам, суд вважає за необхідне клопотання залишити без розгляду та повернути його разом з документами, що додано до нього, особі, що його подала.

Крім того, суд вважає за необхідне розяснити заявнику, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.390-394,395,397 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Відкритого акціонерного товариства «Нафтан» про дозвіл на примусове виконання рішення економічного суду Вітебської області від 17.09.2015 року - залишити без розгляду, повернувши його разом із документами заявникові.

Повний текст ухвали виготовлений 12 вересня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя