Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Янковська Ольга Сергіївна про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із заявою відповідно до якої просить встановити, що правовстановлюючий документ - Свідоцтво про право власності на житло - 246/1000 частин квартири АДРЕСА_1, видане Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської ради 24.09.2002 року на підставі Розпорядження № 167647 від 24.09.2002 року, зареєстроване в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 09.12.2002 року за №555-стор.139-кн.430пр., належить їй - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому посилається на те, що до шлюбу, зареєстрованого 19.04.2016 року вона носила прізвище ОСОБА_1.

16.11.2016 року вона звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу - Янковської О.С. для вчинення нотаріальної дії - укладання договору купівлі-продажу належних їй 246/1000 частин квартири АДРЕСА_1. Однак, при перевірці нотаріусом Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської ради 24.09.2002 року на підставі Розпорядження № 167647 від 24.09.2002 року, зареєстроване в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 09.12.2002 року за №555-стор.139-кн.430пр., було виявлено, що її дошлюбне прізвище зазначене у Свідоцтві як ОСОБА_1.

На час отримання Свідоцтва про право на житло, вона не звертала уваги на правильність написання свого прізвища і лише після звернення до приватного нотаріуса для здійснення нотаріальної дії, їй стало відомо про цю помилку у зазначеному свідоцтві, що перешкоджає їй розпоряджатися її власністю. В зв'язку з чим вона звернулася до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити.

В судове засідання заявниця не з'явилася, надала суду заяву про те, що заяву підтримує та просить розглянути справу за її відсутністю.

Заінтересовані особи у судове засідання не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлялися судом належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № 7-19224 від 24.09.2002 року, що видане Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської ради на підставі Розпорядження № 167647 від 24.09.2002 року, зареєстроване в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 09.12.2002 року за №555-стор.139-кн.430пр., 246/1000 частин квартири АДРЕСА_1 належать ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в рівних частках.

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1, виданого Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 19 червня 1998 року, прізвище заявниці значиться як „ОСОБА_1".

Згідно свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_2 19.04.2016 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_1. Після реєстрації шлюбу заявниця змінила прізвище „ОСОБА_1" на „ОСОБА_1".

Згідно листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Янковської О.С. від 16.11.2016 р. № 443/01-16 до неї звернулася ОСОБА_1 з питання укладання договору купівлі-продажу належної їй частки квартири АДРЕСА_1. При перевірці свідоцтва про право власності на житло, виявлено, що серед співвласників зазначена ОСОБА_1, що не відповідає документам, які посвідчують особу ОСОБА_1

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У статті 256 ЦПК України наведений перелік фактів, які встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до діючого законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Таким чином надані заявником докази вказують на наявність підстав для висновку суду, що правовстановлюючий документ - Свідоцтво про право власності на житло - 246/1000 частин квартири АДРЕСА_1, видане Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської ради 24.09.2002 року на підставі Розпорядження № 167647 від 24.09.2002 року, зареєстроване в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 09.12.2002 року за №555-стор.139-кн.430пр., належить - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи вищезазначене суд вважає заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 213-215, 256, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що правовстановлюючий документ - Свідоцтво про право власності на житло - 246/1000 частин квартири АДРЕСА_1, видане Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської ради 24.09.2002 року на підставі Розпорядження № 167647 від 24.09.2002 року, зареєстроване в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 09.12.2002 року за №555-стор.139-кн.430пр., належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

08 грудня 2016 року