Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2465/16-ц
Провадження № 2/553/868/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(вступна та резолютивна частини)

14.09.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Новака Ю.Д.,

при секретарі Каленіченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 виправної колонії управління Державної пенітенціарної Служби України в Полтавській області (№64) до ОСОБА_2 про примусове виселення без надання іншого житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року ОСОБА_1 виправна колонія управління Державної пенітенціарної Служби України в Полтавській області звернулася до суду в інтересах ОСОБА_3 з позовною заявою до ОСОБА_2 про примусове виселення без надання іншого житлового приміщення.

Представник позивача в судове засідання не зявилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення по суті, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що на балансі ОСОБА_1 виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№64) перебуває будинок №28 по вул. Крутобережанська в м. Полтава, квартири якого мають статус службових на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 народних депутатів № 565 від 27.12.1989 року та надаються для користування виключно працівникам установи ПВК (№64).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Частина 3 статті 61 ЦПК України визначає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 25 січня 2011 року за позовом ОСОБА_1 виправної колонії (№64) до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про визнання втратившими право на користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації, відповідно до якого ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було визнано такими, що втратили право на користування (проживання) службовою квартирою № 15, що розташована за адресою м. Полтава, вул. Крутобережанська, 28. Визнано факт відсутності у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 права на користування (проживання) службовою квартирою № 15, що розташована у АДРЕСА_1. Знято з реєстрації ОСОБА_4, ОСОБА_2 з місця реєстрації за адресою АДРЕСА_2. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 16.08.2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 25.01.2011 року залишено без змін.

21.08.2012 року ОСОБА_1 виправна колонія (№64) звернулась до сектору громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області і ОСОБА_2 був знятий з місця реєстрації про що зроблено відмітку в картці прописки форми А.

Проте, не зважаючи на винесене судом рішення та зняття з місця реєстрації, відповідач самовільно зайняв квартиру АДРЕСА_3, та проживає в ній без жодної на те правової підстави, чим створює перешкоду для позивача у користуванні своїм майном.

Підтвердженням факту проживання відповідача у вищевказаній квартирі є сплата відповідачем спожитих комунальних послуг до каси установи ОСОБА_1 виправної колонії (№64), що підтверджується видатковими касовими ордерами за 2016 рік № 185 від 09 лютого 2016 року, № 881 від 06 червня 2016 року та № 955 від 16 червня 2016 року.

Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Тому, Позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання квартирою.

Відповідно ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Частина 3 статті 116 ЖК України визначає, що особи, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача ОСОБА_1 виправної колонії управління Державної пенітенціарної Служби України в Полтавській області (№64) та примусово виселити відповідача ОСОБА_2 з квартири без надання іншого житлового приміщення.

Також, відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 1378 грн. 00 коп.

З огляду на викладене, на підставі ст..ст. 319-321, 391 ЦК України, ст.ст.109, 116 ЖК України, керуючись ст. ст.. 1, 3, 10, 11, 15, 60, 208, 213-215 ЦПК України , суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 виправної колонії управління Державної пенітенціарної Служби України в Полтавській області (№64) до ОСОБА_2 про примусове виселення без надання іншого житлового приміщення - задовольнити повністю.

Висилити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_4 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 виправної колонії управління Державної пенітенціарної Служби України в Полтавській області (№64) понесений позивачем судовий збір в сумі 1378 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_5