АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 752/5761/16-ц Головуючий у 1 - й інстанції: Чередніченко Н.П.
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Усика Г.І.

при секретарі - Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі ј частки від заробітку щомісячно, починаючи з 14 квітня 2016 року протягом строку інвалідності.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн..

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні фактичних обставин справи і невірній оцінці наявних в матеріалах справи доказів. Доводи позивача щодо причетності ОСОБА_3 до встановлення інвалідності ОСОБА_4 судом не були перевірені належним чином. Не було з'ясовано, чи дійсно позивач є непрацездатною, як про те зазначено в ст. 75 СК України, згідно якої закріплено право одного з подружжя на утримання іншим з подружжя. Суд не перевірив рівень щомісячного доходу ОСОБА_4 з метою встановлення чи спростування того факту, що остання не забезпечена прожитковим мінімумом. Послався на те, що позивач має право на пенсію по інвалідності та інші соціальні виплати, які в сукупності перевищують встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму, що залишилося поза увагою суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_11 повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_10 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням вимог закону, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3 в період з 30 жовтня 2009 року по 28 грудня 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

08 грудня 2015 року рішенням Голосіївської міськрайонної медико - соціальної експертної комісії ОСОБА_4 було встановлено другу групу інвалідності до 01 січня 2017 року, причина інвалідності - загальне захворювання.

З матеріалів справи також вбачається, що в період з 09 липня 2015 року по 31 липня 2015 року ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні в Київській міській клінічні лікарні № 4, діагноз - закрита черепно - мозкова травма,струс мозку.

В подальшому, в період з 25 серпня 2015 року по 11 вересня 2015 року і з 23 листопада 2015 року по 03 грудня 2015 року, ОСОБА_4 була двічі госпілатізована до лікарні з діагнозом нецукровий діабет.

Згідно наявних в матеріалах справи документів, позивач неодноразово зверталася до правоохоронних органів з приводу того, що черепно - мозкова травма та тілесні ушкодження були отримані нею внаслідок побиття її 05 липня 2015 року свекром ОСОБА_9, в присутності чоловіка ОСОБА_3

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її утримання, ОСОБА_4 посилалася на те, що через побиття її батьком відповідача їй встановлено ІІ групу інвалідності, засобів до існування та можливості працевлаштуватися вона не має, тобто, потребує матеріальної допомоги, а тому з ОСОБА_3 на її користь підлягають стягненню аліменти в розмірі ј частики від його заробітку щомісячно.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 та, стягуючи з ОСОБА_3 на її користь аліменти в розмірі ј частки від заробітку щомісячно, починаючи з 14 квітня 2016 року протягом строку інвалідності, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок встановлення позивачу ІІ групи інвалідності остання не спроможна працювати, в той час як відповідач є учасником та винуватцем конфлікту, внаслідок якого ОСОБА_4 нанесено побої та вона отримала тілесні ушкодження, а тому, як особа, що має постійний заробіток і є працездатного віку, відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу колишній дружині ОСОБА_4.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодить не може, оскільки він не відповідає дослідженим судом доказам та вимогам закону, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_4 в період перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 було встановлено ІІ групу інвалідності.

Стаття 75 СК України передбачає, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За правилом ст. 76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

В правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15, який в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для судів, зазначено, що аліментні зобов'язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Виходячи з викладеного, при вирішенні спору щодо наявності чи відсутності у ОСОБА_4 права на отримання аліментів від ОСОБА_3 після розірвання шлюбу, суд повинен з'ясувати потребу останньої в матеріальній допомозі та рівень матеріального забезпечення непрацездатної, а також рівень доходу ОСОБА_3 та його можливість надавати допомогу.

Суд першої інстанції на вказані положення закону уваги не звернув, зазначені обставини в ході судового розгляду не з'ясував, в основу рішення про задоволення позову поклав висновки про причетність відповідача до встановлення позивачу ІІ групи інвалідності, а тому дійшов помилкових висновків про наявність правових підстав для задоволення позову.

Статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» встановлено, що прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» визначено на 2016 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень.

Позовна заява ОСОБА_4 подана до суду 12 квітня 2016 року, тобто, прожитковий мінімум, яким повинна бути забезпечена ОСОБА_4 як особа, що втратила працездатність, на момент розгляду справи становить 1130 грн..

Згідно наявної в матеріалах справи довідки Голосіївського районного центру зайнятості в місті Києві від 06 липня 2016 року, ОСОБА_4 стоїть на обліку в центрі зайнятості з 10 лютого 2016 року та отримує допомогу по безробіттю, яка в квітні 2016 року склала 5512,00 грн., в травні - 5199,88 грн., в червні 2377,09 грн..

Як вбачається з копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1, ОСОБА_4 також стоїть на обліку в Пенсійному фонді України як інвалід ІІ групи та отримує пенсію по інвалідності.

З довідки Голосіївського управління Пенсійного Фонду України від 14 вересня 2016 року вбачається, що ОСОБА_4 в липні, серпні, вересні 2016 року отримує пенсію по інвалідності в розмірі 4 309,59 грн.

З вказаних доказів судом достовірно встановлено, що розмір щомісячного доходу ОСОБА_4 становить більше 9000,00 грн. і перевищує встановлений законодавством прожитковий мінімум, тобто, позивач не може вважатися такою, що потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

Оскільки потреба в матеріальній допомозі та нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення є обов'язковою умовою виникнення аліментних зобов'язань, правові підстави для стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів відсутні.

При цьому посилання позивача на те, що внаслідок неправомірної поведінки відповідача їй було завдано тілесних ушкоджень, які спричинили встановлення ІІ групи інвалідності та зумовлюють наразі необхідність нести значні витрати на лікування, не є підставою для стягнення аліментів, а можуть бути підставою для звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку ст. 1195 ЦК України, у випадку встановлення причинно - наслідкового зв'язку між діями відповідача та заподіяною здоров'ю позивача шкодою.

Одночасно колегія суддів також враховує, що, згідно поданих представником відповідача відомостей, місячний дохід ОСОБА_3 не перевищує місячний дохід ОСОБА_4, так як відповідач отримує заробітну плату у вигляді посадового окладу в розмірі 1740.00 грн., надбавку за ранг посадової особи в розмірі 90,00 грн., надбавку за вислугу років у вигляді 20% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та надбавку за високі досягнення в праці в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг, що, в сукупності, становить близько 3111,00 грн..

Таким чином, при розгляді даної справи колегією суддів не встановлено сукупність юридично значимих обставин, необхідних для застосування положень ст.ст. 75,76 СК України та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів, так як позивач отримує місячний дохід, який забезпечує її прожитковий мінімум, встановлений законом.

За таких обставин, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3 щодо безпідставності задоволення судом першої інстанції позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення аліментів, а тому рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 75, 76 СК України, Законом України « Про Державний бюджет України на 2016 рік», ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: