Справа № 177/3505/13-ц
Провадження № 6/177/35/16
У Х В А Л А

Іменем України

12.08.2016

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Коваль Н. В.

за участі: секретаря Зборівської І. С.,

державного виконавця Школа О.В.

розглянувши у судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області подання державного виконавця Криворізького відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України до виконання його зобовязань,-

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Криворізького відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження особи боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ж-м Кресівський-2, вул. Саксаганська, 51 у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання ним зобовязань за виконавчими документами.

В обґрунтування подання державний виконавець вказувала, що на примусовому виконанні у Криворізькому відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває на виконанні зведене виконавче провадження № 46412015 про стягнення боргу з ОСОБА_2 боргу на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Боржник є громадянином України, добровільно виконавчі документи не виконує, кошти в рахунок боргу не сплачує.

Державним виконавцем вжиті всі заходи для виявлення майна, на яке можливо звернути стягнення та встановлено, що розрахункові рахунки за божником не зареєстровані, пенсію та заробітну плату не отримує, не займається підприємницькою діяльністю, на обліку в центрі занятості не перебуває та допомогу по безробіттю не отримує, значним пакетом акцій емітентів не володіє, засудженим та в розшуку не перебуває, великовантажні та інші технологічні транспортні засоби за боржником не зареєстровані, обєктом права інтелектуальної власності не володіє, за боржником зареєстрований автомобіль НОМЕР_1, на який постановою державного виконавця накладено арешт та йому належить 1/3 частка квартири, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, мкрн. Зарічний, 90/19, 1/2частка житлового будинку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Надеждівка, мікрорайон Кресівський ІІ вул. Саксаганська, 51, в якому він зареєстрований та мешкає та 1/2 частка земельної ділянки, яка розташована за вказаною адресою, але частку будинку неможливо передати на реалізацію на підставі інформації Криворізької райдержадміністрації, оскільки за вказаною адресою проживають та зареєстровані неповнолітні діти. 22.10.2014 року постановою державного виконавця накладено арешт на все майно боржника та 15.04.2015 року складено акт опису та арешту майна, яке передано на зберігання ОСОБА_2, а 02.11.2015 року винесена постанова про передачу майна стягувану ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу.

Боржник ознайомлений з тим, що на виконанні у ВДВС Криворізького РУЮ перебуває зведене виконавче провадження, що підтверджується його письмовими поясненнями.

Боржник свідомо ухиляється від проведення виконавчих дій та реалізації майна.

Відповідно до відомостей Центрально-Міського районного відділу ДМС в м. Кривому Розі ОСОБА_2 документований паспортом для виїзду за кордон та з метою виконання рішення суду, уникнення ситуації, коли боржник виїде за кордон до родичів в Румунії, що призведе до неможливості виконання рішення суду державний виконавець Криворізького відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 просила обмежити особу боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ж-м Кресівський-2, вул. Саксаганська, 51 у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання ним зобовязань за виконавчими документами та тимчасово вилучити документи для виїзду за кордон до моменту фактичного виконання ним зобовязань.

Державний виконавець в судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити.

Розглянувши вказане подання, заслухавши державного виконавця, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ч.ч.2,3 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Беручи до уваги зазначене, при вирішенні питання про тимчасове обмеження конституційного права, державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну" громадян України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

Відповідно п.5 вищевказаної статті Закону, громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Пунктом 18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, підлягає з'ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання у повному обсязі або частково.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов'язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Однак, у супереч наведених вимог, подання державного виконавця не містить жодних обґрунтувань та доказів на підтвердження факту умисного ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх зобов'язань. Державним виконавцем не надано суду належних та допустимих доказів того, що дійсно боржник свідомо не виконує належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково, зокрема докази того, що він має змогу виконувати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин і таке інше.

Так, на момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів подання та виконавчого провадження.

В рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Півень проти України, яке є джерелом права в Україні, суд дійшов висновку, що відповідно до українського законодавства саме на державній виконавчій службі лежить обовязок належно, у повному обсязі і без затримок виконувати рішення суду, що передбачає вжиття всіх необхідних заходів, які передбачені законом і повинні привести до виконання рішення.

Однак, доказів належного примусового виконання судового рішення, у встановленому законом порядку та ухилення боржника від примусового виконання судового рішення - державним виконавцем теж суду не надано, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України.

За таких обставин справи, приймаючи до уваги, що до суду не надано доказів того, що дійсно ОСОБА_2 має майно або грошові кошти на виконання рішення суду та погашення боргу та злісно ухиляється від виконання, нема доказів і того, що останній за час виконання рішення виїжджав або намагався виїхати за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або боржник безпідставно не зявляється на виклик державного виконавця, суд вважає необхідним у задоволенні подання державного виконавця Криворізького відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України до виконання його зобовязань, - відмовити.

Керуючись - ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Криворізького відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України до виконання його зобовязань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 (пяти) днів з дня її отримання.

Суддя: