Справа № 148/1059/15-ц
Провадження №2-р/148/3/16
УХВАЛА

13 вересня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.,

секретаря Новаленка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчин заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.11.2015 року, ухваленого у справі № 148/1059/15-ц за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Тульчинської міської ради, ОСОБА_2 за участю третьої особи - Тульчинської держнотконтори про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною вище заявою. Свої вимоги заявниця мотивувала тим, що заочним рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.11.2015 року, ухваленого у справі № 148/1059/15-ц, її позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а саме: визнано право на ? частину в порядку спадкування на все спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 Разом з тим, в прохальній частині позовної заяви вона просила суд визнати за нею право в порядку спадкування саме за часткою, яка відповідно до заповіту мала належати її брату ОСОБА_2 Зважаючи на викладене, просить суд розяснити вищезазначене судове рішення від 30.11.2015 року, вказавши, що вказаним рішенням суду за нею визнано право власності в порядку спадкування за законом на ? частку майна, яка відповідно до заповіту мала належати ОСОБА_2

У судове засідання заявник та інші особи, які беруть участь у справі не зявились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Приймаючи до уваги, що відповідно до ч. 3 ст. 221 ЦПК України неявка осіб, які брали участь у справі, не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду, суд розглянув заяву за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши доводи заяви про роз'ясненнґя рішення суду, дослідивши матеріали справи № 148/1059/15-ц, судом встановлено наступні обставини.

15.05 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до Виконавчого комітету Тульчинської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тульчинська державна нотаріальна контора Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, у прохальній частині якої просила визнати за нею право власності на 1/2 частку будинковолодіння № 93 по вул. Кривоноса у м. Тульчин Вінницької області; на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :01:008:0036, що розташована за № 93 по вул. Кривоноса в м. Тульчин Вінницької області; в цілому право власності на депозитний вклад "Стандарт", що знаходиться у КБ "ПриватБанк" згідно договору від 08.02.2005 року на рахунку № 3849 (а.с. 1-6).

27 серпня 2015 року згідно ухвали суду до участі в справі в якості відповідача залучено ОСОБА_2 - спадкоємця померлої ОСОБА_3 (а.с. 75).

Заочним рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.11.2015 року позов ОСОБА_1 задоволено, визнано за нею право на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, померлої 20.12.2013 року, а саме на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: вул. М. Кривоноса, 93. м. Тульчин, Вінницька область, 1/2 земельної ділянки площею 0,0622 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована за адресою: вул. М. Кривоноса, 93, м. Тульчин, Вінницька область, грошовий вклад на загальну суму 1625 грн. 41 коп. на рахунку № 3849 у ПАТ КБ "ПриватБанк", що розташований за адресою: вул. Перемоги, 50. м. Дніпропетровськ (а.с. 99-100).

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Виходячи з цієї норми закону, роз'яснення рішення суду це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що відповідно до ст. 221 ЦПК роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду, заявник розуміє зміст судового рішення, однак з ним не згодна та по суті просить змінити рішення (внести в нього нові дані). Жодних доводів про те, в чому саме рішення є незрозумілим, які припускаються варіанти тлумачення цього рішення та як це впливає на його виконання, нею в заяві не наведено.

З матеріалів справи № 148/1059/15-ц встановлено, що суд розглянув спір в межах заявлених ОСОБА_1 позовних вимог на підставі досліджених в ході судового розгляду доказів за наслідками чого 30.11.2015 року ухвалив судове рішення, яке є повним, чітким та зрозумілим, не містить положень, які б викликали суперечності щодо його розуміння чи різного тлумачення.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для роз'яснення даного рішення.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 221 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.11.2015 року, ухваленого у справі № 148/1059/15-ц, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.А. Штифурко