Справа № 645/1399/16-ц
Провадження № 2/645/1305/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись з позовом до суду та просили стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 27141,73 грн., а також моральну шкоду у розмірі 12000 грн. та 15000 грн. на користь ОСОБА_3 Також просили стягнути на користь ОСОБА_2 витрати, повязані з проведенням товарознавчої експертизи у розмірі 800 грн., витрати на правову допомогу 2500 грн., а також сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог посилались на наступне: 22 вересня 2015 року, близько 15-ти годин ОСОБА_4І керуючи автомобілем ВАЗ-21112, державний № АМ-3092АН, рухаючись по окружній автодорозі з боку міста Ростова до аеропорту міста Харкова на 10 км + 750 метрів виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, після чого допустив зіткнення з автомобілем ЗИЛ-ММЗ державний №43140 ХА. Постановою Харківського районного суду Харківської області , від 24 грудня 2015 року ОСОБА_4І був визнаний винним в порушенні вимог Правил дорожнього руху України. При зіткненні належний ОСОБА_2П автомобіль отримав значні технічні ушкодження. Згідно звіту № 1/16 дослідження спеціаліста авто-товарознавця автомобіль АЗЛК - 2140 державний №946-60 АК ЧП « Харківський центр після аварійного захисту «ЕКСПЕРТ-СЕРВІС» від 20 лютого 2016 року, матеріальний збиток завданий власнику автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП складає 26873 грн. Вартість проведення цих експертних досліджень становить 800 грн., крім того витрати на правову допомогу складають 2500,00 тис грн. Сума загального відшкодування збитків складає: 26873,00 грн. + 800,00 грн. + 2500 грн. =30173,00 тис грн. Зазначені суми позивач ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача по справі. Крім того, позивач ОСОБА_2 просить стягнути моральну шкоду у розмірі 12000 грн., яку він зазнав у пошкодження власності - автомобіля, та неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, в порушення своїх нормальних життєвих звязків, також він був змушений неодноразово відвідувати авто ринок та магазини, у пошуках необхідних для ремонту запчастин. Всі ці обставини призвели до погіршення стану здоровя, погіршився сон, став пригнічений стану, внаслідок чого, він став дуже нервовим, що сказалось на відносинах у родині. Позивач ОСОБА_3 просив стягнути моральну шкоду у розмірі 15000 грн., оскільки внаслідок ДТП він майже місяць знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, відсутній був на роботі та не отримував зарплатню, що порушило його повсякденний спосіб життя. Крім того, як він так і члени його родини дуже переживали за наслідки його хворобливого стану, а розмір заподіяної, в звязку з цим, моральної шкоди визначити взагалі важко, але відповідач має бажання хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести йому і його родині та витрати повязані з відновленням його психічного стану.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності

У судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши при цьому, що суми, які зазначені позивачами значно завищені та не підлягають стягненню внаслідок їх необґрунтованості, оскільки позивачі по справі отримали страхове відшкодування. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення сторін по справі, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 вересня 2015 року, близько 15-ти годин ОСОБА_4, керуючи автомобілем ВАЗ-21112, державний № АМ-3092АН, рухаючись по окружній автодорозі з боку міста Ростова до аеропорту міста Харкова на 10 км + 750 метрів, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем АЗЛК-2140 державний №943-60 ХК, після чого допустив зіткнення з автомобілем ЗИЛ-ММЗ державний №43140 ХА. В результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 24 грудня 2015 року було встановлено порушення ОСОБА_4 вимог п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України та факт вчинення правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю АЗЛК-2140, реєстраційний номер НОМЕР_2 завдані механічні пошкодження.

Позивачем був наданий звіт № 1/16 ЧП « Харківський центр після аварійного захисту «ЕКСПЕРТ-СЕРВІС» від 20 лютого 2016 року, відповідно якого матеріальний збиток завданий власнику автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП складає 26873 грн. Відповідно наданого звіту ринкова вартість автомобіля АЗЛК-2140, реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент пошкодження складає 26873 грн., а вартість відновлюваного ремонту 44685,78 грн. Крім того, було зазначено, що відновлювати автомобіль економічно недоцільно, і тому матеріальний збиток був встановлений за ізнос автомобіля на момент його пошкодження.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як вбачається з матеріалів відповідальність ОСОБА_4 була застрахована, що підтверджується полісом № АІ/4362224 ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншуранс груп».(а.с.105).

Згідно розрахунку суми страхового відшкодування, яка зроблена на підставі калькуляції № 16-57575 від 18.02.2016 року та заяви ОСОБА_2 від 22.02.2016 року матеріальний збиток у разі економічно необґрунтованого ремонту ТЗ, тобто ринкова вартість ТЗ на дату ДТП складає 10270 грн.(а.с.127).

Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування від ОСОБА_6, останній погодився із вартістю відновлюваного ремонту за калькуляцією № 16-57575.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Докази повинні бути належними та допустимим, відповідно до вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України.

Згідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Обов'язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Суд вивчивши звіт № 1/16 ЧП « Харківський центр після аварійного захисту «ЕКСПЕРТ-СЕРВІС» від 20 лютого 2016 року та калькуляцію ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншуранс груп» № 16-57575 від 18.02.2016 року, вважає що калькуляціє відображає дійсну риночку вартість автомобіля позивача на дату його пошкодження, з якою погодився і позивач ОСОБА_2 під час ознайомлення з нею. Крім того, як вбачається з додатків до вищевказаного звіту, оцінювачем були надані орієнтовані ціни на автомобіль АЗЛК-2140, 1984 року випуски, які існували на час ДТП. Тому, суд вважає, зазначена сума у розмірі 26873 грн. є завищеною.

У судовому засіданні позивач та його представник відмовились від призначення та проведення товарознавчої експертизи.

Відповідно до ст.. 1192 ЦК Украйни з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно правових розяснень п. 14 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 1 березня 2014 року про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами по справі, позивачем ОСОБА_2 було отримане страхове відшкодування у розмірі 6500 грн.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що дійсно внаслідок порушення відповідачем правил дорожнього руху, сталося ДТП, та позивачу ОСОБА_7, внаслідок пошкодження його автомобіля, був спричинений матеріальний збиток у розмірі 3770 грн. (вартість транспортного засобу на момент ДТП, у розмірі 10270 грн. отримана сума страхового відшкодування, у розмірі 6500 грн.), який підлягає стягненню з відповідача.

Відповідач по справі не заявляв клопотання про вирішення питання про передачу ТЗ після відшкодування збитків.

В частині стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно зі ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав.

Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п. 3 Постанови від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними змінами та доповненнями, Пленум Верховного Суду України також роз'яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Позивачем ОСОБА_2 визначено розмір моральної шкоди, яку він оцінює у 12000 грн., та обґрунтовує тим, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача йому була завдана моральна шкода, яка полягала у порушенні нормальних життєвих зв'язків, душевних стражданнях, у зв'язку з пошкодженням майна, відсутністю можливості певний час користуватись транспортними засобами, необхідністю витрачати час та кошти на проведення ремонтних робіт.

З урахуванням наведеного, та враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає необхідним частково задовольнити позовну вимогу позивача про стягнення моральної шкоди з відповідача в сумі 2000,00 грн.

Крім того, позивач ОСОБА_2 просив сягнути з відповідача суму витрат на правову допомогу, яка за розрахунком позивача складає 2500,00 грн..

Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до п. 48 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» встановлено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч. З, ст. ст. 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

З матеріалів справи вбачається, що 28.04.2016 року між ОСОБА_8 та адвокатом ОСОБА_5 укладений Договір про надання правової допомоги. (а.с. 59-62) та квитанція про оплату послуг адвоката на суму 2500 грн. датована 15.03.2016 року, тобто до часу укладення договору про надання правової допомоги, або за іншим договором, який суду не надано. Але, з позовної заяви вбачається, що саме позивач ОСОБА_2 просить стягнути вищевказану суму в якості понесених витрат на правову допомого, але ні договору , ні квитанції про сплату до суду не надано. Також не надано суду розрахунку цих витрат. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача про покладення судовий витрат на правову допомогу у звязку з її недоведеністю.

Позивачем ОСОБА_3 визначено розмір моральної шкоди, яку він оцінює у 15000 грн., та обґрунтовує тим, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача йому була завдана моральна шкода, яка полягала у порушенні нормальних життєвих зв'язків, душевних стражданнях, довготривалим лікуванням, неможливістю ходити до роботи та заробляти гроші, неможливістю забезпечення необхідного достатку родини.

Позивачем ОСОБА_3 надана виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого лікарні ДКБ м. Харкова, з якої вбачається, що ОСОБА_2 знаходився на лікуванні з 22.09.2015 року по 13.10.2015 року. Надійшов в ургентному порядку через 6 годин після отриманої травми в результаті ДТП. Був встановлений діагноз закрита травма грудної клітини, забій ребер, забій м'яких тканин голови, посттравматичний скаленус-синдром, остеохондроз хребта.

З урахуванням наведеного, та враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає необхідним частково задовольнити позовну вимогу позивача про стягнення моральної шкоди з відповідача в сумі 4000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вимоги про стягнення 800 грн. за проведення дослідження для визначення суми матеріального збитку задоволенню не підлягають, оскільки судом визнаний вказаний висновок неспроможним.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст57, 60, 61, . 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 суму у розмірі 3770 (три тисячі сімсот сімдесят) грн. як відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 суму у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. як відшкодування моральної шкоди.

Стягнути ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 сплачений судовий збір у розмірі 129 грн. 99 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 суму у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.. як відшкодування моральної шкоди.

Стягнути ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 сплачений судовий збір у розмірі 163 (сто шістдесят три) грн. 89 (вісімдесят дев*ять) коп..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ