АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

14 січня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року,

встановила:

у вересні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн. щомісячно з моменту подачі позову до повноліття дитини.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року позов було задоволено частково, стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі 2 000 грн. на місяць, починаючи з 23 вересня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру аліментів, а також дати, з якої вони підлягають стягненню, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалась на те, що вона з 10 вересня 2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач просила суд задовольнити її вимоги.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року позов було задоволено частково, стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі 2 000 грн. на місяць, починаючи з 23 вересня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як батько, зобов'язаний утримувати дитину та з урахуванням матеріального становища платника аліментів та наявності у платника аліментів інших дітей визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн.

Однак, повністю з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2005 року, від шлюбу мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони проживають разом у квартирі, яка є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що він працює за сумісництвом системним адміністратором у ПТ ЗТ «Скарбниця» та ТОВ «ФК «Заставно-кредитний дім» та має щомісячний заробіток в розмірі 1 792 грн, а тому просив змінити рішення суду та визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на користь позивача в розмірі 600 грн.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають значення для справи.

Відповідач по справі є працездатною особою, має задовільний стан здоров'я, на утриманні інших осіб, крім сина, не має.

Враховуючи вартість життя та забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров'я дитини, а також розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, розмір аліментів, встановлений судом першої інстанції, на думку колегії суддів слід змінити та визначити в сумі 1 000 грн.

Доводи апелянта про те, що малолітня дитина проживає разом з ним в одній квартирі, у зв'язку з чим аліменти повинні стягуватись з нього з моменту виїзду позивача разом з сином з квартири, не можуть бути підставою для зміни рішення суду, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що дитина знаходиться на його утриманні.

Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Посилання відповідача на те, що ним за умовами мирової угоди було передану позивачу 300 000 грн., не заслуговують на увагу, оскільки предметом розгляду вказаної справи є стягнення аліментів, а не поділ майна подружжя.

Враховуючи викладене, рішення суду слід змінити в частині визначення розміру аліментів, а в іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року змінити та визначити розмір аліментів в сумі 1 000 грн. щомісячно.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 760/17732/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/746/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Кізюн Л.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.