РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3840/16-ц

пр. № 2/759/2762/16

29 листопада 2016 року Святошинський районний суд м.Києва у складі:

головуючого-судді - Борденюка В.В.,

при секретарі - Трегубенку М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, законним представником якої є ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова», приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування моральної і матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з цивільним позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та моральної шкоди, посилаючись на те, що 27.12.2014 року, приблизно о 09 год. 22 хв. на перехресті вул.Г.Вітрука - вул.Депутатська в м.Києві відбулось зіткнення між автомобілями НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5, внаслідок чого останньому та його пасажирам ОСОБА_3, ОСОБА_1, та малолітній ОСОБА_2 були заподіяні тілесні ушкодження.

Таким чином, позивачі просять стягнути на їх корить з відповідачів моральну та матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у матеріалах справи.

Відповідач ОСОБА_4 проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі, до суду надала заперечення, в яких посилається на те, що грошові кошти у відшкодування заподіяної йому шкоди позивачу сплатила добровільно.

Представник відповідача, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» у судове засідання не з'явився; про час і місце розгляду справи товариство повідомлялось належним чином.

Представник відповідача, приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» в судове засідання не з»явися, про час і місце розгляду справи товариство повідомлялось належним чином; до суду було подано заяву про розгляд справи за відсутністю представника відповідача.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27.12.2014 року, приблизно о 09 год. 22 хв. на перехресті вул.Г.Вітрука - вул.Депутатська в м.Києві відбулось зіткнення між автомобілями НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5, внаслідок чого ОСОБА_5 та його пасажирам: ОСОБА_3, ОСОБА_1, та малолітній ОСОБА_2 були заподіяні тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості.

Згідно ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.Згідно ст.1172 ЦК України юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним трудових (службових) обов'язків.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», в п.4 під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки на підставі трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер). В п.5 передбачено відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває з даною організацією в трудових відносинах і шкоду заподіяно нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим, за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" у пункті 2 роз'яснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відтак, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, необхідним є наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), шкідливих наслідків у вигляді заподіяння позивачу збитків, причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, а також вини правопорушника, яка була доведена, а тому позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню

Крім того, встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4, як водія автомобіля НОМЕР_3, застрахована АТ «СК «Нова» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/0529746, що підтверджується витягом з єдиної централізованої бази МТСБУ, та копією полісу.

Згідно з вимогами ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованим у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги у частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» на користь ОСОБА_1 3 732,00 грн. матеріальної шкоди, на користь ОСОБА_2, законним представником якої є ОСОБА_1 2077,46 грн. матеріальної шкоди, а на користь ОСОБА_3 - 19 290,00 грн.

Також, позивачі зазначають, що ОСОБА_5, який є власником «Chevrolet Aveo» д.н. НОМЕР_4», повинен відшкодувати шкоду, завдану пасажирам у внаслідок ДТП. Крім, того, позивачі наголошують, що так як цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована АТ «Українська охоронно-страхова компанія» за полісом №АІ/4164568, то страхова компанія ОСОБА_5 має відшкодувати ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн кожному. Однак суд дійшов висновку про те, що вказані позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_5 та з АТ «Українська охоронно-страхова компанія» моральної та матеріальної шкоди задоволенню не підлягають у повному обсязі, відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодуванню, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини; так матеріали справи свідчать про те, що вказана ДТП сталась з вини ОСОБА_4; відтак, учасниками даних деліктних правовідносин ж позивачі і ОСОБА_6.

Крім того, позивачі просять стягнути з відповідача, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» моральну шкоду на користь позивачів по 5000,00 грн. кожному, з ОСОБА_4 моральну шкоду на користь позивачів в розмірі 15000,00 грн. на кожного позивача.

З приводу позовних вимог позивача про стягнення з відповідачів коштів у відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з'ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема така правова позиція відображена у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Також, суд бере до уваги те, що в результаті неправомірних дій відповідача позивачу спричинено моральну шкоду, при визначенні розміру відшкодування якої слід враховувати зміст та суть позовних вимог, характер протиправних дій відповідача, характер і обсяг моральних страждань позивача, які пов'язані із погіршення стану його здоров'я, тимчасової втратою працездатності та іншими негативними наслідками. Враховуючи обставини справи а також те, що у результаті вказаної ДТП позивачі зазнали фізичних і моральних страждань, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення на користь кожного із позивачів 20 000,00 грн. заподіяної їм моральної шкоди.

Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з полісів Страхова компанія несе відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров»ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. А в частині моральної шкоди у розмірі п»яти відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров»ю. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно полісів, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого становить 100 000,00 грн. за шкоду заподіяну життю і здоров»ю. Отже, сума відшкодування завданої моральної шкоди в межах ліміту відповідальності становить 100 000 * 5% = 5000,00 грн.

Відтак, враховуючи викладене і керуючись положенням наведеної правової норми, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова», слід стягнути моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. кожному відповідачеві, на користь ОСОБА_2, законним представником якої є ОСОБА_1, ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Водночас, враховуючи розмір стягненої з ПАТ «СК «Нова» моральної шкоди, а також з огляду на те, що, відповідачем ОСОБА_4 добровільно вже було сплачено моральну шкоду відповідачу ОСОБА_1 у розмірі 15 000,00 грн., суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги у частині відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі по 15 000,00 грн. кожному.

Оскільки позивачі звільнені від сплати судового збору, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, у даному разі слід стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» судовий збір у розмірі 400 (чотириста) грн.. 99 коп. на користь Держави, а з ОСОБА_4 на користь Держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 300 (триста) грн. 00 коп. відповідно.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 1167, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 61, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» на користь ОСОБА_1 3 732,00 грн. матеріальної шкоди і 5 000,00 грн. моральної шкоди.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» на користь ОСОБА_2, законним представником якої є ОСОБА_1 2077,46 грн. матеріальної шкоди і 5 000,00 грн. моральної шкоди.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» на користь ОСОБА_3 19 290,00 грн. матеріальної шкоди і 5000,00 грн. моральної шкоди.

У решті позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, законним представником якої є ОСОБА_1, ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, законним представником якої є ОСОБА_1 15 000,00 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 15 000,00 грн. моральної шкоди.

У решті позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, законним представником якої є ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 - відмовити.

У позові позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, законним представником якої є ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 і приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» - відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» судовий збір у розмірі 400 (чотириста) грн.. 99 коп. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 300 (чотириста) грн.. 00 коп. на користь держави.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення мають право його апеляційного оскарження протягом десяти днів із дня проголошення судового акту.

Суддя: