Справа № 344/410/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1687/2016
Головуючий у 1 інстанції Польська М.В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Василишин Л.В., Мелінишин Г.П.,

секретаря: Мельник О.В.,

з участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання недостовірними і такими, що не відповідають дійсності, ганьблять ділову репутацію, розповсюджені відомості у публічній заяві в мережі Інтернет на Івано-Франківському сайті «Фіртка», зобовязання спростувати інформацію шляхом виступу та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 22 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ОСОБА_2 предявив до ОСОБА_4 вищезазначений позов, в обґрунтування якого вказав, що відповідач зробив публічну заяву в мережі Інтернет на сайті «Фіртка.if.ua», де звинуватив його, як народного депутата України, у лобіюванні бізнес інтересів та використанні депутатського мандату в особистих корисливих інтересах, зазначивши при цьому, що він чинить тиск на Івано-Франківський МВК з приводу результатів конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування проти одного з переможців перевізника ОСОБА_5 Посилаючись на те, що вказаний виступ є наклепом на нього та ганьбить його ділову репутацію, просив позов задовольнити.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 22 червня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права. На думку представника позивача, судом не було досліджено єдиний належний і допустимий доказ у даній справі відеозапис виступу відповідача із неправдивою інформацією. Апелянт не погоджується із висновком суду про те, що висловлювання відповідача проти позивача є оціночними судженнями, оскільки він спростовується при співставленні тексту заперечення самого відповідача. При цьому, вказує представник позивача, висловлювання позивача носять умовний характер можливого, а висловлювання відповідача конкретно стверджують про це. Також апелянт звертає увагу суду на те, що відповідачем не надано жодних доказів того, що ОСОБА_2 чинив тиск на міськвиконком з приводу результатів конкурсу перевізників проти одного з переможців ОСОБА_5, та чи використовував він депутатський мандат у особистих корисливих цілях. Крім того, вказує представник позивача, судом безпідставно не було прийнято до уваги того, що позивач ОСОБА_2 послідовно відстоював інтереси мешканців м. Івано-Франківська і законність реформи громадського транспорту. Також, на думку апелянта, судом не враховано, що за образу народного депутата, яку вчинив відповідач, останнього слід було притягнути до відповідальності, передбаченої ст.37 Закону України «Про статус народного депутата України». Посилаючись на тяжкість обвинувачень відповідача проти позивача, втрати його авторитету в очах громадськості, апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обємі.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги заперечив, вказавши при цьому, що у своєму інтервю не висловлювався образливо щодо позивача, а намагався, як співзасновник «Івано-Франківської міської асоціації пасажирських перевізників», захистити чинне рішення конкурсної комісії Івано-Франківського міськвиконкому з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування від 15.12.2015 року та переможця конкурсу перевізника ОСОБА_5 Зауважив, що назване рішення конкурсної комісії було оскаржено у встановленому порядку юридичною особою ТзОВ "Станіслав-Транс", однак скарга була відхилена. Рішення суду першої інстанції вважає законним, просить залишити його без змін.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції прийшов до висновку, що висловлювання ОСОБА_4 в інтервю від 22.12.2015 року щодо захисту результатів конкурсу перевізників не містить образливих висловів, які ганьблять честь та гідність позивача. Суд також зауважив, що ОСОБА_2 має право на відповідь щодо висловлювань ОСОБА_4, розміщених в згаданому вище Інтернет-виданні.

Колегія суддів, переглянувши відеозапис інтервю ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, погоджується з висновками місцевого суду, виходячи з такого.

Із змісту інтервю, який дослівно відображено на а.с.36, випливає, що ОСОБА_4 виступив на захист рішення конкурсної комісії міськвиконкому від 15 грудня 2015 року, яким переможцем конкурсу визнано перевізника ОСОБА_5 При цьому, у своїх висловлюваннях він виходив, зокрема, із інтервю народного депутата ОСОБА_2 від 18.12.2015 року, текст якого розміщено в Інтернет-виданнях (а.с.37-39; 44-48). Отже, місцевий суд правильно вважав, що ОСОБА_4, частково дослівно відтворивши виступ ОСОБА_2 щодо незаконності рішення конкурсної комісії та зробивши узагальнені висновки та оціночні судження з цього приводу, не поширював стосовно позивача відомостей, які ганьблять його честь і гідність, а використав право на свободу вираження поглядів, гарантоване статтею 34 Конституції України, іншими нормами законодавчих актів України, статтею 10 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому також було враховано, що межа допустимої критики щодо публічного діяча високого рангу, яким є ОСОБА_2, є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Тому місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Приймаючи до уваги вище викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в даній справі ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апелянта висновків суду не спростовують. Тому підстав для скасування оскарженого рішення немає.

Керуючись ст. ст. 218; 307; 308; 313; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити, а рішення Івано-Франківського міського суду від 22 червня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: Л.В. Василишин

ОСОБА_6