Справа № 536/765/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року. Кременчуцький районний суд Полтавської області

в складі: головуючого-судді Кузнецова А.В.

при секретарі Талько І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ПАТ Комерційний банк « ПРИВАТБАНК» звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 14446,72 грн., яка складається з наступного: 838,53 грн- заборгованості за кредитом; 9444,06 грн- заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією; а також 500 грн.- штраф(фіксована частина); 664,13 грн.-штраф(процентна складова), мотивуючи що 27.08.2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір про надання кредиту у розмірі 6000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування та перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії . Однак відповідач ОСОБА_1 свої зобовязання за кредитним договором не виконав, та станом на 31.03.2016 року допустив заборгованість за кредитним договором в розмірі 14446,72 грн., погашати яку добровільно відмовляється, тому позивач звернувся до суду.

В судове засідання представник позивача надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_1 надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю, не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором.

Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що 27.08.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1. було укладено договір б/н, за яким останній отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Даний кредитний договір складається з анкети-заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. При цьому Умови та правила надання банківських послуг встановлені банком в стандартизованій формі, не потребують їх підписання з боку позичальника. Відповідач підписавши заяву про надання банківських послуг приєднався до стандартизованої форми Умов та правил надання банківських послуг.

Згідно п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Догорору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 1.1.7.12 Умов визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Після закінчення 12 місяців з моменту підписання спірного договору відповідач не звертався до позивача з вимогою про припинення дії Договору.

Як вбачається з розрахунку позовних вимог, свого обов'язку відповідач належним чином не виконував, порушував графік повернення кредиту та сплати процентів і допустив значну заборгованість.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.03.2016 року має заборгованість 14446,72 грн., яка складається з наступного:

: 838,53 грн- заборгованості за кредитом; 9444,06 грн- заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією; а також 500 грн.- штраф(фіксована частина); 664,13 грн.-штраф(процентна складова).

На підставі встановлених обставини, а також те, що на момент розгляду справи відповідач не виконав своїх зобов'язань по погашенню заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.08.2007 року, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 1378 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 551,610-612, 625, 634, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 15, 88, 208, 212-218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь Публічно акціонерного товариства Комерційний банк « ПРИВАТБАНК» рах. № 3111 МФО № 305299 - 14446 /чотирнадцять тисяч чотириста сорок шість/ гривень 72 копійки заборгованості за кредитним договором б/н від 27.08.2007 року та судові витрати: 1378 / одна тисяча триста сімдесят вісім/ гривень судового збору .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А. В. Кузнецов