Справа № 2/489/401/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

22 лютого 2016 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

26.11. 2015 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_3 «УТСК»про стягнення страхового відшкодування. Вказував, що 21.02.2014 р. сталася ДТП, внаслідок якої ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Опель Зафіра», реєстраційний номер НОМЕР_1, в м. Миколаєві по вул. Херсонське шосе, на нерегульованому перехресті з вул. 5 Лінія, допустив зіткнення з автомобілем «Шевроле», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував позивач. Внаслідок ДТП транспортний засіб позивача було пошкоджено, чим заподіяно йому шкоду в розмірі 14 000 грн. 00 коп. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ОСОБА_3 «УТСК», до якої він звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідачем було розглянуто пакет документів та прийнято рішення про необхідність відшкодування шкоди, однак страхове відшкодування позивачу до теперішнього часу сплачено не було. Крім того позивач вважав, що оскільки термін виплати страхового відшкодування було порушено, відповідач повинен сплатити йому пеню за кожен день прострочення в сумі 235 200 грн. 00 коп.

Посилаючись на вище викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування в розмірі 14 000 грн. 00 коп., а також пеню в розмірі 235 200 грн. 00 коп.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Погодившись із наданим відповідачем розрахунком, зменшив позовні вимоги в частині страхового відшкодування до 12814 грн.74 коп., в іншій частині просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 «УТСК» в судове засідання не зявився, від нього надійшли письмові заперечення проти позову, відповідно до яких відповідач позовні вимоги визнає частково. А саме, не заперечує проти стягнення страхового відшкодування в розмірі 12 814 грн. 74 коп., однак не визнає позовні вимоги в частині стягнення пені.

Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення , дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

21.02.2014 р. сталась дорожньо-транспортна пригода за участі водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Так, ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом марки «Опель Зафіра», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись в м. Миколаєві по вул. Херсонське шосе, на нерегульованому перехресті з вул. 5 Лінія, при здійсненні повороту праворуч, не впевнився в безпеці свого маневру та не зайняв крайнє праве положення на проїзній частині, внаслідок чого допустив зіткнення з рухаючимся праворуч в попутному напрямку автомобілем «Шевроле», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

Відповідно до Постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.03.2014 р. по справі 3/489/450/2014 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення Правил дорожнього руху, що спричинило, пошкодження вищезазначеного транспортного засобу.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Шевроле», реєстраційний номер НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_2О, завдано механічних ушкоджень.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Водночас, відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третіх осіб.

Відповідно до ОСОБА_5 №АС/9489585 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у ОСОБА_3 «УТСК». Забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Opel Zafira», реєстраційний номер НОМЕР_3, строк дії договору з 12.01.2014 р. по 11.01.2015 р. включно. Страхова сума виплати внаслідок настання страхової події (за шкоду, заподіяну майну потерпілого) 50 000 грн. 00 коп., розмір франшизи 500 грн. 00 коп.

ОСОБА_5 випадком за вищевказаним Полісом є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, в внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

28.04.2014 р. ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 «УТСК» з заявою про отримання страхового відшкодування.

Згідно матеріалів ОСОБА_5 справи № 674-14 по страховому випадку від 21.02.2014 р. вбачається, що розмір матеріального збитку, завданого ОСОБА_2 складає 13 314 грн. 74 коп.

Відповідно до Розрахунку № 674-14 від 03.07.2014 р. сума страхового відшкодування ОСОБА_2, в звязку з пошкодженням транспортному засобу Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_2, 2006 р.в., з урахуванням розміру франшизи (500 грн. 00 коп.) становить 12 814 грн. 74 коп.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача ОСОБА_2 щодо виплати йому страхового відшкодування в розмірі 12 814 грн.74 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, на переконання позивачаОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3 «УТСК» на підставі ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» повинен виплатити позивачу пеню в розмірі 235 200 грн. 00 коп., оскільки ним було прострочено виконання зобовязань з виплати ОСОБА_2 страхового відшкодування внаслідок ДТП від 21.02.2014 р., яке мало бути сплачено страховою компанією після настання страхового випадку.

Згідно із положеннями статей 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобовязанням.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець прострочує надання послуги згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості послуги, якщо інше не передбачено законодавством.

Законом України «Про захист прав споживачів» регулюються відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлюються права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно п. 22 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

З матеріалів справи вбачається, що послугами ОСОБА_3 «УТСК» із страхування транспортного засобу користувався ОСОБА_4, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність відповідно до страхового полісу №АС/948985, а значить саме він є споживачем послуг, які надаються відповідачем.

Таким чином, суд вважає, що в частині вимог позивача щодо стягнення пені необхідно відмовити, оскільки ОСОБА_2 є особою, якій завдано матеріальну шкоду внаслідок ДТП, однак не є споживачем послуг із страхування, які надаються ОСОБА_3 «УТСК». Інших вимог, відповідно до ЦК України, позивачем не заявлено.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст.10, 14, 60, 62, 88, 212, 214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», , на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, страхове відшкодування в розмірі 12 814 грн. 74 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», , на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: