Справа №601/568/16
Провадження № 2/601/371/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду ОСОБА_1,

при секретарі: Польовій Ж.П.,

за участю адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, скасування та визнання нечинним заповіту,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, скасування та визнання нечинним заповіту від 18 травня 2004 року.

Позивачка в судовому засіданні підтримала збільшенні позовні вимоги та суду пояснила, що 23.02.2008 року померла її матір ОСОБА_6 Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в м.Кременець по вул. Плитниця-1 №8, Тернопільської області. Оформити право власності на спадкове майно у нотаріальній конторі позивачка не може, оскільки ОСОБА_6 18.05.2004 року за реєстровим № 1768, в приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу ОСОБА_7, склала заповіт на все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати їй на день смерті і заповіла його іншій людині ОСОБА_5

Крім того, ОСОБА_6 30.05.2005 року за реєстровим № 2405, в приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу ОСОБА_7, склала заповіт 1/2 спадкового майна і заповіла тій самій людині ОСОБА_5

Позивачка вважає, що заповіт від 30.05.2005 року за реєстровим № 2405 скасовує попередній заповіт від 18.05.2004 року за реєстровим № 1768, а тому вона має право на прийняття спадщини, як спадкоємиця 1-ї черги за законом, на 1/2 частину житлового будинку №8 з такою ж частиною господарських будівель і споруд, що розташовані по вул. Плитниця-1, 8 в м. Кременці Тернопільської області. В судовому засіданні позивачка просить суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_6 від 18 травня 2004 року, зареєстрований за №1768 в приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу ОСОБА_7 та визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку №8 з такою ж частиною господарських будівель і споруд, що розташовані по вул. Плитниця-1, 8 в м. Кременці Тернопільської області.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнала повністю та не заперечує проти його задоволення.

Відповідачка ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечила проти задоволення позовних вимог позивачки.

Адвокат ОСОБА_2, яка представляє інтереси відповідачки ОСОБА_5, в судовому засіданні пояснила, що покійна ОСОБА_6, яка померла 23.02.2008 року, є бабою ОСОБА_5 18.05.2004 року ОСОБА_6 склала заповіт, згідно якого заповіла все своє майно ОСОБА_5 30.05.2005 року вона склала ще один заповіт, згідно якого заповіла ОСОБА_5 - 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд і земельною ділянкою, що знаходяться в м. Кременці по вул. Плитниця-1, буд. № 8, Тернопільської області. Маючи право на скасування попереднього заповіту, ОСОБА_6 не скасувала жодного зі складених заповітів. Таким чином, обидва заповіти складені на користь відповідачки. Відповідачкою ОСОБА_5 спадкове майно після смерті ОСОБА_6, прийняте у встановленому законом порядку оскільки вона постійно проживала та була зареєстрована зі спадкодавцем на день її смерті.

Адвокат ОСОБА_2 вважає, що станом на день смерті ОСОБА_6, право на обов`язкову частку у спадщині мала лише одна її донька - ОСОБА_4, оскільки вона була пенсійного віку (62 роки) та вважалася згідно закону особою, яка втратила працездатність. Позивачка на час смерті ОСОБА_6 була особою працездатного віку, не мала інвалідності, а тому не має права на обов`язкову частку у спадщині.

Крім того, адвокат ОСОБА_2 стверджує, що позивачка знала про наявність обох заповітів від 2004 та 2005 років, оскільки заяву на прийняття спадщини написала в 2008 році. Позивачка звернулась до суду з даним позовом в 2016 році, тобто з порушенням строків позовної давності. Просить в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні державний нотаріус Кременецької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 пояснив, що після смерті спадкодавиці ОСОБА_6, яка померла 23.02.2008 року, відкрилася спадщина, спадкоємицею якої, згідно заповіту від 18.05.2004 року за реєстровим № 1768 та заповіту від 30.05.2005 року за реєстровим № 2405 є - ОСОБА_5 Ці два заповіти на даний час є чинними, оскільки спадкодавець ОСОБА_6, маючи право на скасування попереднього заповіту, не скасувала жодного зі складених заповітів. Позивачка ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_4 є спадкоємицями 1-ої черги за законом, після смерті ОСОБА_6 Однак лише ОСОБА_4 має право на обовязкову 1/8 частину в спадковому майні, як особа, яка втратила працездатність згідно ст.1241 Цивільного Кодексу України. А на 7/8 частин спадкового майна має право згідно заповітів від 18.05.2004 року та від 30.05.2005 року відповідачка ОСОБА_5

Державний нотаріус Кременецької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 пояснив, що позивачка ОСОБА_3 не має права на обов`язкову частку в спадковому майні, оскільки вона на час смерті ОСОБА_6 була особою працездатного віку та не мала інвалідності.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

З свідоцтва про смерть серії І ИД № 061534 слідує, що ОСОБА_6 померла 23.02.2008 року (актовий запис № 51).

З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.11.1993 року за реєстровим № 3122 слідує, що ОСОБА_6 успадкувала житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в м.Кременець по вул. Плитниця-1 №8, Тернопільської області, після смерті свого чоловіка ОСОБА_9, який помер 25 серпня 1992 року.

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.05.2009 року, вбачається, що ОСОБА_6 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Плитниця 1, буд.№ 8 в м. Кременець Тернопільської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину Р№ 3122 від 02.11.1993 року.

З заповіту, складеного 18.05.2004 року за реєстровим № 1768 вбачається, що ОСОБА_6 все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати її на день смерті заповіла ОСОБА_5

З заповіту, складеного 30.05.2005 року за реєстровим № 2405 вбачається, що ОСОБА_6 заповіла ОСОБА_5- 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд і земельною ділянкою, що знаходяться в м.Кременці по вул. Плитниця-1, буд.№ 8, Тернопільської області.

З довідки, виданої Кременецьким районним комунальним бюро технічної інвентаризації № 311 від 25.03.2016 року слідує, що станом на 31.12.2012 рік право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Плитниця 1, буд.№ 8 в м. Кременець Тернопільської області було зареєстровано в КРКБТІ за реєстровим № 3086, книга №21, інвентаризаційна справа № 3119 за ОСОБА_6 (померла) згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого Кременецькою держнотконторою 02.11.1993 року, Р№ 3122. Житлова площа змінена на 48,4 кв.м. за рахунок внутрішнього перепланування та демонтування опалювальних грубок, що згідно «Інструкції про порядок проведення техінвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Держкомбуду, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, зареєстрованої в Мін`юсті України 10.07.2001 року за № 582/5773 не належить до самочинного будівництва.

З висновку про вартість майна житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: Тернопільська область, Кременецький район, м.Кременець, вул. Плитниця-І,8 слідує, що величина вартості об`єкту оцінки становить 207 920( двісті сім тисяч дев`ятсот двадцять) гривень без ПДВ, вартість 7/8 частин оцінки даного об`єкту становить 181 930 (сто вісімдесят одна тисяча дев`ятсот тридцять) гривень без ПДВ.

З заяв № 553 від 13.06.2008 року та № 584 від 21.08.2008 року, адресованих Кременецькій державній нотаріальній конторі, вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 бажають прийняти спадщину після смерті їх матері, ОСОБА_6, яка померла 23.02.2008 року.

З листа Кременецької державної нотаріальної контори від 16.03.2016 року № 01-16 слідує, що ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_6, оскільки ОСОБА_6 18.05.2004 року за реєстровим № 1768 в ОСОБА_7, приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області, посвідчила заповіт на все своє майно в користь іншої людини, а також 30.05.2005 року за реєстровим № 2405 в ОСОБА_7, приватного нотаріуса Кременецького районного округу Тернопільської області, посвідчила заповіт на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов і споруд і земельною ділянкою, що знаходиться в м.Кременець по вул. Плитниця-1 (перша) буд. №8 (вісім) Тернопільської області, в користь іншої людини.

З свідоцтва про народження серії І-УР № 884647 слідує, що ОСОБА_10 народилася 11.10.1959 року, її батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_6

З свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ИД № 331494 слідує, що 14.01. 1980 року був укладений шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 Після реєстрації шлюбу ОСОБА_10 присвоєно прізвище «Довганюк»(актовий запис № 7).

З свідоцтва про народження серії ЯФ № 662882 слідує, що ОСОБА_12 народилася 02.04.1946 року, її батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_6

З свідоцтва про одруження серії І-АБ № 496546 слідує, що 16.05.1970 року був укладений шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_12 Після реєстрації шлюбу ОСОБА_12 присвоєно прізвище «Горинь» (актовий запис № 470).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 20.05.2016 року вбачається, що ОСОБА_14 народилася 19.11.1953 року, її батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_6

З свідоцтва про смерть серії І ИД № 133115 слідує, що ОСОБА_14 померла 19.01.2012 року (актовий запис № 21).

З свідоцтва про народження серії ІІ-ИД № 460359 слідує, що ОСОБА_15 народилася 30.11.1985 року, її батьками є ОСОБА_16 та ОСОБА_14

З свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ИД № 120564 слідує, що 07.08. 2015 року був укладений шлюб між ОСОБА_17 та ОСОБА_15 Після реєстрації шлюбу ОСОБА_15 присвоєно прізвище «Касянчук»(актовий запис № 2).

З запису будинкової книги вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, буд.№ 8, Тернопільської області.

Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього кодексу.

Частиною 1 ст. 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч. 2 ст. 1236 ЦК України).

Згідно ст. 1254 ЦК України, заповідач має право скасувати заповіт, скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Також заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто та у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 168 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, визначено, що нотаріус при одержанні заяви про скасування заповіту, а також при наявності нового заповіту, який скасовує чи змінює раніше складений заповіт, робить про це відмітку на примірнику заповіту, що зберігається у справах державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві чи у приватного нотаріуса, і відмітку у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій та в алфавітній книзі обліку заповітів. Якщо заповідач подасть примірник заповіту, що є у нього, то напис про зміну чи скасування заповіту робиться і на цьому примірнику, після чого він разом з заявою (коли заповіт скасовується заявою) додається до примірника, що зберігається у справах державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві чи у приватного нотаріуса. Нотаріус, якому під час посвідчення заповіту стало відомо про наявність раніше складеного заповіту, повідомляє про вчинену нотаріальну дію державний нотаріальний архів, нотаріуса чи орган місцевого самоврядування, де зберігається примірник раніше посвідченого заповіту.

Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» встановлені підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, згідно п. 1 ч. 1 даної статті нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Статтею 57 Закону України «Про нотаріат» встановлений порядок зміни і скасування заповітів, згідно якого нотаріус при одержанні заяви про

скасування чи зміну заповіту, а також при наявності нового

заповіту, який скасовує чи змінює раніше складений заповіт,

робить про це відмітку на примірнику заповіту, що зберігається в

державній нотаріальній конторі та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій і забезпечує державну реєстрацію нового заповіту, змін до заповіту, скасування заповіту у Спадковому реєстрі, відповідно до порядку затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що заповіт, складений ОСОБА_6 30.05.2005 року за реєстровим № 2405 не скасував заповіт від 18.05.2004 року за реєстровим № 1768, оскільки не суперечить попередньому, а тому законні підстави для спадкування спадкоємцями за законом відсутні. Заяв про скасування заповіту 2004 року спадкодавицею подано не було.

Також, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 є дочкою покійної ОСОБА_6 та спадкоємицею 1-ї черги за законом, однак, відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України вона не відноситься до категорії осіб, які мають право на обовязкову частку в спадщині. За наявності заповітів, охоплення ними всього спадкового майна, позивачка, як спадкоємиця за законом не може претендувати на спадщину ОСОБА_6 Підстав для визнання недійсними заповіту 2004 року немає.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі вищесказанного та керуючись ст.ст.1241,1254 ЦК України, ст.ст. 49, 57 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII, п. 168 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, ст. ст. 10, 60, 208 - 209, 292, 294 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, скасування та визнання нечинним заповіту відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: