Справа № 755/8526/16-ц
"08" серпня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючої судді Арапіної Н.Є.
З секретарем Рудь Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
18 червня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» (правонаступником всіх прав та обов'язків, якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк») та відповідачем був укладений договір № 6499168 на отримання кредиту у розмірі 30 981,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,99 відсотків на рік та на термін до 18 червня 2015 року (а.с. 7-10,11).
09 вересня 2009 року, 01 червня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» та відповідачем укладено додаткові угоди № 8012937, №9138963 та № 9137852, відповідно до яких сторони погодили додаткове надання другого траншу кредиту у розмірі 14 479,13 грн., що еквівалентно частині заборгованості за кредитом у іноземній валюті у розмірі 1 820,13 доларів США (а.с. 12,13, 14-15)
16 липня року між Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АНСУ» було укладено договір відступлення права вимоги № 1034/44, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за кредитним договором № 6499168 від 18 червня 2008 року (а.с. 27-34, 35-38,39).
Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.
Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно п. 1.1. договору відступлення права вимоги № 1034/44 від 16 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АНСУ» «У відповідності до умов цього договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржника, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти.».
Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 1081 Цивільного кодексу України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ч.1 ст. 1082 Цивільного кодексу України Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Однак позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача частини заборгованості за кредитним договором, а саме частини від загальної суми заборгованості по тілу кредиту у розмірі 4 000,00 доларів США.
Будь-яких доказів на спростування наданого Позивачем розрахунку заборгованості Відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору.
Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю: стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» заборгованість за договором № 6499168 від 18 червня 2008 року у розмірі 4 000 (чотири тисячі) доларів США 00 центів
При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1515 грн. 43 коп. (а.с.6), відповідно до Закону України "Про судовий збір".
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1218 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 509,514, 516, 525, 526, 530, 1054-1055, 1077, 1078, 1081, 1082 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 64, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Повний текст рішення виготовлено 11 серпня 2016 року.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.Є. Арапіна