Справа № 653/3489/16-ц
Провадження № 2/653/1092/16
РІШЕННЯ

іменем України

22.12.2016 м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шарко Н.А.,

секретаря Тимашової Т.А.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Генічеську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 400 грн., щомісячно, до досягнення дитиною 23 років.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, у позивача від шлюбу з ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розлучення з відповідачем, донька залишилась проживати з нею, та повністю перебуває на утриманні позивача. На даний час донька навчається у Харківському національному економічному університеті імені ОСОБА_4. Оскільки, у позивача настали скрутні часи, вона не в змозі самостійно нести витрати повязані з навчанням доньки, тому просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно, до досягнення їх дитиною 23 років.

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що на даний час не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною, у звязку з чим матеріально її підтримують батьки. Її витрати на утримання доньки складають близько 2000-2500 грн., а вартість навчання на рік складає 9000 грн., що є непомірним для неї, у звязку з чим, звернулась до суду з вказаним позовом.

Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення поштового повідомлення. Причини неявки, та свою правову позицію стосовно заявлених позовних вимог не повідомив, а тому суд вважає за можливе згідно вимог ст.ст.224, 226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. 17 вересня 1998 року у них народилася донька ОСОБА_3, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області видано свідоцтво про народження серії I-КГ №028444.

19 лютого 2003р. ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розлучились, про що Генічеським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області зроблено актовий запис №26, та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-КГ №077804. Після розірвання шлюбу позивач відновила дошлюбне прізвище ОСОБА_1.

Згідно довідки виданої заступником декана Харківського національного економічного університету імені ОСОБА_4, ОСОБА_6 за №329 від 28 вересня 2016р. ОСОБА_3 дійсно є студентом 1 курсу денної форми навчання, фінансового факультету, за освітнім ступенем «Бакалавр». Термін навчання з 01 вересня 2016р. по 30 червня 2020р. Форма навчання за рахунок коштів фізичних осіб.

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Генічеської міської ради Херсонської області за № 4797 від 18 жовтня 2016 року, ОСОБА_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з доньками ОСОБА_3, та ОСОБА_7

Відповідач допомоги на утримання їх дитини не надає, а у позивача склалось складне матеріальне становище, у звязку з чим, останньою подано позов про стягнення аліментів на утримання дитини.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за №3 від 15 травня 2006р., обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Стаття 200 Сімейного кодексу України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України за №3 від 15 травня 2006р. вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначені розміру аліментів, суд приймає до уваги, те, що повнолітня дочка сторін не працює, навчається у навчальному закладі, та потребує матеріальної допомоги, також те, що позивач на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, має на утриманні малолітню дитину, розмір її витрат пов'язаний з навчанням доньки, матеріальний стан відповідача, його вік, відсутність утриманців та спроможність працювати.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі - в розмірі 400 грн., починаючи з 24 жовтня 2016р. по 30 червня 2020р.

Такий розмір аліментів буде враховувати інтереси позивача та не буде порушувати права відповідача, який добровільно матеріальної допомоги в належному розмірі на утримання дитини не надає, хоча має можливість надавати, враховуючи його фізичні можливості, та спроможність працювати.

У той же час, суд вважає, що аліменти повинні сплачуватись до 30 червня 2020 року, тобто протягом усього часу навчання, а не до досягнення дитиною 23 років, як того просить позивач.

За таких обставин, враховуючи насамперед інтереси дитини, її матеріальне благополуччя, прагнення отримати освіту, а також виходячи із принципу розумності й

справедливості, суд вважає, що позов щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, слід задовольнити частково.

На підставі п.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць.

Керуючись ст. ст. 212-215, 224-228 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, (який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3), щомісячно аліменти у розмірі 400 (чотириста) грн., на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5), на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, починаючи стягнення з 24 жовтня 2016р. до 30 червня 2020р.

У решті позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою до Генічеського районного суду Херсонської області протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя ОСОБА_8