Справа № 157/328/16-ц
Провадження №2/157/241/16
РІШЕННЯ

Іменем України

13 вересня 2016 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

за участю секретаря Фесь Т.І.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

в с т а н о в и в :

06 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом, в якому зазначає, що 31 липня 2014 року уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу у них є син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя в будинку батьків відповідача стало нестерпним, у звязку з чим вона перейшла проживати до своїх батьків. Впродовж чотирьох місяців спільно не проживає з відповідачем, поновлювати шлюбні відносини вона наміру не має. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, є власником приватної фірми, що зареєстрована у м. Києві, і його дохід за 2015 рік склав 1312592,92 грн. З урахуванням наведеного, просить розірвати укладений між нею і ОСОБА_3 шлюб та стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 50000 грн. щомісячно, починаючи з часу подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 04 травня 2016 року позов ОСОБА_1 в частині вимог про розірвання шлюбу залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 15 червня 2016 року за заявою відповідача ОСОБА_3 скасовано заочне рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 04 травня 2016 року і справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Під час розгляду справи позивачка ОСОБА_1 змінила позовні вимоги і просила стягувати з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 10000 грн., починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, про що подала письмову заяву.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 змінені позовні вимоги підтримали повністю і просили їх задовольнити з викладених у позові підстав. Окрім того, ОСОБА_1 пояснила, що відповідач ОСОБА_3 є приватним підприємцем та заможною людиною, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 10000 грн.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 позов визнали частково і не заперечили щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1000 грн. Також відповідач пояснив, що доходи його є нерегулярними, отримує він їх від тимчасових сезонних заробітків, а дохід від підприємницької діяльності останнім часом є нульовим, у звязку з чим не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 10000 грн.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, спеціаліста, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 213199, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області 27 лютого 2015 року (а.с. 7).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Таким чином, за загальним правилом спосіб виконання батьками обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на дитину, відповідно до вимог ст. 184 СК України, можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України).

Дитина сторін ОСОБА_6 проживає з матірю ОСОБА_1, про що відповідач у судовому засіданні не заперечив.

Між сторонами немає домовленості про розмір і порядок сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідач ОСОБА_3 матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина в достатньому обсязі не надає, а його доходи, як він пояснив сам у судовому засіданні, є нерегулярними, мінливими і переважно складаються з тимчасових заробітків.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_3 є приватним підприємцем і, згідно з довідкою Камінь-Каширського відділення Ратнівської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 11 квітня 2016 року № 392/03-04-17, загальна сума його доходу відповідно до поданої декларації платника єдиного податку-фізичної особи підприємця з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року становила 1312592 грн. 92 коп. (а.с. 19).

В той же час, з довідки Камінь-Каширського відділення Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 20 липня 2016 року № 709/03-04-13 вбачається, що обсяг доходів відповідача за період з 01 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року становив 337521 грн. 29 коп., а за період з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2016 року, тобто за 2 квартал, сума загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження господарської діяльності, - нуль гривень (а.с. 113).

Як пояснив у судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та спеціаліст податкової інспекції ОСОБА_7, суми 1312592 грн. 92 коп. та 337521 грн. 29 коп. є не чистим прибутком, а валовими доходами відповідача, які останній як фізична особа-підприємець, будучи платником єдиного податку, вказав особисто у податковій декларації платника єдиного податку за відповідний період.

Вищенаведені обставини свідчать, що доходи відповідача ОСОБА_3 не є сталими, а носять мінливий, нерегулярний характер, а тому суд доходить висновку, що з нього доцільно та необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Беручи до уваги матеріальне становище відповідача, який інших утриманців немає, відсутність даних про незадовільний стан його здоровя, та матеріальне становище позивачки, яка працює і має на утриманні іншу неповнолітню дитину, стан здоровя дитини сторін, який в цілому є задовільним, враховуючи вимоги розумності та добросовісності, а також і те, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково і стягувати з відповідача аліменти на утримання його неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., починаючи з дня предявлення позову до суду і до повноліття дитини.

На думку суду, відповідач ОСОБА_3 спроможний сплачувати аліменти в такому розмірі і вказана сума є достатньою для задоволення розумних матеріальних потреб його неповнолітньої дитини.

Позивачка не надала суду доказів, які б підтверджували потребу в аліментах на утримання дитини в розмірі 10000 грн. щомісячно та спроможність відповідача сплачувати таку суму коштів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць належить допустити до негайного виконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З урахуванням цих вимог закону, підпункту 3 ч. 1 ст. 80, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» і тих обставин, що позивачка при подачі позову звільнена від сплати судового збору, з відповідача ОСОБА_3 в дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

За згодою позивачки та її представника суд не стягує з відповідача судові витрати, повязані з оплатою правової допомоги та з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень (одна тисяча пятсот) щомісячно, починаючи з 06 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць у розмірі 1500 гривень (одна тисяча пятсот) допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 551 гривню (пятсот пятдесят одну) 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_8