ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6220/16-ц
провадження № 2/753/4141/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2016 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємець ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача шляхом розірвання договору про надання послуг та визнання кредитного договору недійсним, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду міста Києва 30 березня 2016 року надійшла позовна заява ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємець ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача шляхом розірвання договору про надання послуг та визнання кредитного договору недійсним, відшкодування моральної шкоди, але позовна заява не відповідає вимогам ч. 5 ст.119 ЦПК України, а саме: необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджують сплату судового збору по даним позовним вимогам, тому зазначений недолік є підставою для залишення поданої позовної заяви без руху та надання позивачу строку п'ять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначеного недоліку - надання до канцелярії суду кабінет №130 по вул. Кошиця, 5-А в м. Києві заяви з оригіналом документу, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судових витрат за подання до суду позовної заяви немайнового характеру повинен складати 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 551,20 грн.

Крім того до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судових витрат за подання до суду позовної заяви майнового характеру повинен складати 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 551,20 грн., та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 6 890,00 грн.

Позивач звертаючись з позовом до суду, вказала, що звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», проте Законом України «Про судовий збір» редакція якого відбулася 29.09.2015 року, не визначено підстав звільнення від сплати судового збору споживачів на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

При цьому Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Натомість, Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Тобто, відповідно до змін, внесених до Закону України «Про судовий збір», які набрали законної сили з 01.09.2015, позивачі не звільняються від сплати судового збору за звернення до суду з заявою про захист прав споживачів.

Враховуючи викладене, звертаючись із позовом до суду, позивачем не надано доказів про сплату судового збору, а підстав для звільнення від сплати судового збору у випадках, визначених законодавством немає. Разом з тим, у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру та майнового характеру судовий збір сплачується за кожну вимогу.

Позивачем, також, не обґрунтовані підстави об`єднання в одному провадженні позовних вимог про розірвання договору про надання послуг та визнання кредитного договору недійсним, оскільки розгляд цих вимог в одному провадженні може безпідставно затягнути розгляд кожної з цих вимог в самостійному провадженні.

Як вбачається з ч. 4 ст. 119 ЦПК України заява повинна містити крім викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування також має відповідати іншим вимогам, встановлених законом.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Разом з тим, позивачем у позовній заяві не зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві з боку обох відповідачів, з яких міркувань вона виходила визначаючи її розмір та не надано доказів у підтвердження моральної шкоди.

Згідно ст.121 ЦПК України, якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, суддя постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвалою суду від 06 квітня 2016 року вказаний позов залишено без руху.

Позивач - ОСОБА_2 20 квітня 2016 року отримала копію зазначеної ухвали про залишення позовної заяви без руху. Станом на 29 квітня 2016 року до суду позивач не надала відповідної заяви щодо виконання ухвали судді про усунення недоліків.

Оскільки позивачем не виконані вимоги ухвали суду про усунення недоліків відповідно до положень ч. 4, 5 ст. 119 ЦПК України у встановлений судом термін, таким чином подана позовна заява підлягає поверненню позивачу відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 121, ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємець ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача шляхом розірвання договору про надання послуг та визнання кредитного договору недійсним, відшкодування моральної шкоди - вважати неподаною і повернути позивачу, а також додані до позовної заяви її копії та додатки.

Ухвала може бути оскаржена в частині повернення заяви до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її отримання.

Суддя Л.В. Комаревцева