Справа № 669/892/16-ц
Провадження № 2/669/365/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2016 року смт.Білогір'я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі :

головуючої судді Бараболі Н.С.,

при секретарі Рудій Т.В.

за участю представника позивача Козака А.Т.

представника відповідача Олігорського О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Білогір'я цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна - 2001» до ОСОБА_3, приватного підприємства «Білогірський край» про визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

05.09.2016 року ТОВ «Україна - 2001» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ПП «Білогірський край» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, площею 3,1198 га кадастровий номер НОМЕР_1, укладеного 10 березня 2015 року між ОСОБА_3 та ПП «Білогірський край», а також скасування рішення реєстраційної служби Білогірського районного управління юстиції у Хмельницькій області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 серпня 2015 року № 23763863 щодо державної реєстрації іншого речового права (права оренди земельної ділянки площею 3,1198 га кадастровий номер НОМЕР_1), прийнятого на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного 10 березня 2015 року між ОСОБА_3 та ПП «Білогірський край», договору оренди земельної ділянки площею 1,5874 га кадастровий номер НОМЕР_2, укладеного 10 березня 2015 року між ОСОБА_3 та ПП «Білогірський край», а також скасування рішення реєстраційної служби Білогірського районного управління юстиції у Хмельницькій області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 серпня 2015 року № 23763957 щодо державної реєстрації іншого речового права (права оренди земельної ділянки площею 1,5874 га кадастровий номер НОМЕР_2), прийнятого на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного 10 березня 2015 року між ОСОБА_3 та ПП «Білогірський край». В позовній заяві вказано, що 16 квітня 2010 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Україна 2001» було укладено договора оренди земельних ділянок площею 3,1198 га та 1,5874 га кадастрові номера НОМЕР_1, НОМЕР_2 строком на 10 років, які зареєстровано у Білогірському районному відділі Хмельницької регіональної філії Центру Державного земельного кадастру за №№86, 44 від 16.04.2010 року.

В позові зазначено, що у відповідності до п. 43 Договорів оренди, договір оренди набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Строк починається з наступного дня після календарної дати або з настанням події, якими визначено його початок. Строк, що обчислюється роками спливає у відповідні місяць і число останнього року строку. Відповідно до п.п. 37,38 договорів дія договору припиняється у разі: закінчення строку на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки. Дія договору припиняється шляхом його розірвання.

Натомість, в період дії договору оренди землі, 10 березня 2015 року між тим же орендодавцем ОСОБА_3 був укладений договір з новим орендарем ПП «Білогірський край» на ті ж самі земельні ділянки, орендарем яких є ТОВ «Україна - 2001».

Цього ж дня, тобто 10 березня 2015 року, між ОСОБА_3 та ПП «Білогірський край» було укладено акти приймання-передачі земельних ділянок, за якими земельні ділянки ОСОБА_3 передані до ПП «Білогірський край», хоча фактично дані земельні ділянки перебували в користуванні ТОВ «Україна - 2001» за договорами, які на момент укладення та передачі земельної ділянки не були припиненими, а земельні ділянки у володінні та користуванні орендодавця не перебували.

Вважає, що в зв'язку з укладенням ОСОБА_3 договорів оренди з новим орендарем ПП «Білогірський край» в період дії договорів з попереднім орендарем, без отримання письмового повідомлення від попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право на поновлення договорів, були порушені права ТОВ «Україна - 2001», які підлягають захисту в судовому порядку.

Представник позивача Козак А.Т. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ПП «Білогірський край» - Олігорський О.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що на момент розгляду справи спору як такого не існує, оскільки 11 серпня 2016 року між ОСОБА_3 та ПП «Білогірський край» було укладено угоди про припинення договорів оренди землі та вказані угоди зареєстровані Білогірською державною нотаріальною конторою 25 листопада 2016 року та 26 листопада 2016 року. Крім того, вказав, що договора оренди земельних ділянок між ОСОБА_3 та ТОВ «Україна 2001» не були належним чином зареєстрованими, а тому ТОВ «Україна 2001» не є особою, яка може звертатися до суду із вказаним позовом.

Відповідач ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, в судове засідання, не з'явилася, заперечень проти позову не подала.

Заслухавши пояснення представника позивача Козака А.Т., представника відповідача ПП «Білогірський край» - Олігорського О.М., дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 16 квітня 2010 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Україна 2001» було укладено договора оренди належних ОСОБА_3 земельних ділянок строком на 10 років, які зареєстровано у Білогірському РВ ХРФ «Центр державного земельного кадастру» 16 квітня 2010 року за №86 та №44 (а.с. 21-22, 28-29).

Згідно актів приймання-передачі від 16 квітня 2010 року, на виконання умов укладених договорів оренди, ОСОБА_3 передала, а ТОВ «Україна - 2001» прийняло вказані земельні ділянки в користування (а.с. на звороті 26, 33).

Відповідно до пунктів 37-38 договорів оренди землі, укладених 16 квітня 2010 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Україна 2001», зазначено, що дія договору припиняється, зокрема: у разі закінчення строку, на який його було укладено; шляхом розірвання за згодою сторін; за рішенням суду.

Судом встановлено, що в період дії договорів оренди земельних ділянок між ОСОБА_3 та ТОВ «Україна 2001», 10 березня 2015 року між ОСОБА_3 та ПП «Білогірський край» були укладені договора оренди тих же самих земельних ділянок площею 3,1198 га та 1,5874 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та кадастровий номер НОМЕР_2, які зареєстровано Реєстраційною службою Білогірського РУЮ Хмельницької області рішеннями від 18 серпня 2015 року індексний номер 23763957 та 23763863 (а.с. 27, 34).

Суду відповідачем не надано доказів, що дію договорів між ОСОБА_3 та ТОВ «Україна 2001» було припинено будь-яким чином (чи то в добровільному, чи то в судовому порядку).

Визнання правочину недійсним як спосіб захисту цивільних прав і цивільних інтересів застосовується у випадках, коли необхідно відновити становище, що існувало до укладення правочину з порушеннями умов необхідних для чинності правочину (ст..203 ЦК України). Його застосування регулюється ст..ст.215-236 ЦК України.

Метою звернення до суду з таким позовом є застосування наслідків його недійсності (реституції) відшкодування збитків або моральної шкоди у випадках коли її відшкодування передбачене законом.

За змістом ст.ст.215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушені вчиненим правочином.

Відтак, слід вважати, що ТОВ «Україна 2001» є належним позивачем по справі та правомірно звернулося за захистом свого права.

Відповідно до ст.ст. 202 та 203 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше осіб. Зміст правочину не може суперечити вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Ст.13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до угод про розірвання договорів оренди земельних ділянок від 18 серпня 2016 року (а.с.55,57), укладених між ОСОБА_3 та ПП «Білогірський край», в особі директора ОСОБА_4 було припинено дію договорів оренди земельних ділянок з кадастровими №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, укладених між ОСОБА_3 та ПП «Білогірський край» від 10 березня 2015 року. Вказані угоди зареєстровано Білогірською державною нотаріальною конторою рішеннями від 25 листопада 2016 року №32564094 та від 26 листопада 2016 року за № 32572786.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно п.п. 3, 4 ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

В частині 2 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

За позицією ВСУ (справа №3-195гс15) недійсним може бути визнаний не лише укладений договір оренди, але й чинний (не розірваний), тощо на момент розгляду справи.

Оскільки договора між ОСОБА_3 та ПП «Білогірський край» було розірвано, у суду відсутні підстави для визнання недійсними їх на майбутнє. Зобов»язання за спірними договорами припинено, тому визнати правочини недійсними є неможливим, оскільки предмет спору припинив існування. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 23.12.2015 року у справі №3-1143гс15.

Враховуючи вищевикладене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна - 2001» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 202, 203, 651, 653 Цивільного кодексу України, ст. ст.13, 651 Закону України «Про оренду землі», ст. 10, 45,46, 179, 213-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна - 2001» до ОСОБА_3, приватного підприємства «Білогірський край» про визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Хмельницької області через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя підпис Н. С. Бараболя

З оригіналом згідно.

Суддя Білогірського районного суду Н.С. Бараболя