Справа № 360/589/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі : головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі - Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Пісківської селищної ради Бородянського району Київської області, третя особа - ОСОБА_4, про визнання заповіту недійсним, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про усунення від права га спадкування,

в с т а н о в и в :

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який в процесі розгляду справи уточнив, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його та відповідачів батько ОСОБА_5 і після його смерті відкрилась спадщина на ? частину будинковолодіння АДРЕСА_1 та автомобільний причеп ПФ 01 «Фермер».

За життя, а саме 12 липня 2012 року, ОСОБА_5 склав заповіт, яким заповів все належне йому майно відповідачам ОСОБА_2 і ОСОБА_3

Вважав, що вказаний заповіт складено та посвідчено з порушенням вимог законодавства щодо його форми і порядку посвідчення, оскільки підписи в Книзі реєстрації правочинів від імені ОСОБА_5 та в довіреності і заповіті, складених в один і той же день 12 липня 2012 року, суттєво відрізняються один від одного, заповіт посвідчувався не уповноваженою на це посадовою особою, за місцем проживання заповідача, однак, в самому заповіті про це не зазначено, як не вказано і причини, з якої заповіт там посвідчувався.

Тому просив визнати вищезазначений заповіт ОСОБА_5, складений 12 липня 2012 року, недійсним (нікчемним).

ОСОБА_2 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 та просила усунути його від права на спадкування після смерті ОСОБА_5, так як батько через тяжку хворобу знаходився у безпорадному стані, а позивач ухилявся від надання йому допомоги та чинив відносно нього неправомірні дії.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_6 свій позов підтримали та викладене підтвердили, зустрічний позов не визнали, посилаючись на те, що позивач не ухилявся від надання допомоги батьку, однак, через неприязнені відносини, які склались між ними останнім часом, не відвідував його, за його дорученням це робила його співмешканка, сам спадкодавець ні разу не звернувся до нього за допомогою, а брат звертався лише один раз з проханням перевезти хворого батька до лікарні, але в той день він був зайнятий на роботі і зробити це не зміг.

Відповідачі та їх представник ОСОБА_7 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнали, вважали його безпідставним, зустрічний позов підтримали.

Пісківська селищна рада Бородянського району свого представника в судове засідання не направила, просила справу розглядати без його участі.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 також вважала безпідставним, зустрічний позов просила задовольнити.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, третьої особи, заслухавши покази свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача та відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 - ОСОБА_5 і після його смерті відкрилась спадщина на ? частину будинковолодіння АДРЕСА_1 та автомобільний причеп ПФ 01 «Фермер», що підтверджується матеріалами справи (а.с.70,72-84 т.1) та визнається сторонами.

Із заявами про прийняття вказаної спадщини до Бородянської райдержнотконтори звернулися діти померлого - позивач по справі ОСОБА_1, відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3, а також його дружина - третя особа по справі ОСОБА_4 (а.с.66-69 т.1).

За життя, а саме 12 липня 2012 року, ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений секретарем Пісківської селищної ради Бородянського району Київської області, яким заповів все належне йому майно відповідачам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в рівних долях кожному (а.с.71 т.1).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта від 13 травня 2015 року ОСОБА_5 при підписанні заповіту 12 липня 2012 року страждав на органічне ураження головного мозку внаслідок судинної патології (гіпертонічна хвороба, атеросклероз) із неврологічними розладами, але без психічних розладів. Він міг під час складання заповіту розуміти характер та значення своїх дій (а.с.123-124 т.1).

Відповідно до ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до п.2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11 листопада 2011 року нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням. Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії із зазначенням адреси, а також причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обгрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що оспорюваний заповіт складено та посвідчено з порушенням вимог законодавства щодо його форми і порядку посвідчення, оскільки підписи в Книзі реєстрації правочинів від імені ОСОБА_5 та в довіреності і заповіті, складених в один і той же день 12 липня 2012 року, суттєво відрізняються один від одного, заповіт посвідчувався не уповноваженою на це посадовою особою, за місцем проживання заповідача і в самому заповіті про це не зазначено, як не вказано і причини, з якої заповіт там посвідчувався.

Однак, як вбачається з витягу з рішення першої сесії Пісківської селищної ради від 15 листопада 2010 року, секретарю виконкому Пісківської селищної ради було надано дозвіл на здійснення нотаріальних дій, а тому суд вважає, що вказаний заповіт був посвідчений секретарем Пісківської селищної ради, який був належним чином уповноваженою на це особою.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка секретар Пісківської селищної ради ОСОБА_8 суду показав, що ним дійсно 12 липня 2012 року заповіт ОСОБА_5 посвідчувався за місцем проживання останнього, так як той був хворим і не міг прийти до приміщення селищної ради, однак, в самому заповіті та реєстрі помилково про це не було зазначено. Він (свідок) був запрошений до спадкодавця кимось із його дітей і проект заповіту було складено заздалегідь в приміщенні селищної ради. Перед посвідченням заповіту його текст був прочитаний заповідачу вголос, він підтвердив свій намір щодо складення заповіту на користь зазначених у ньому осіб та особисто його підписав.

Як вбачається з оглянутих в судовому засіданні оригіналів заповіту та реєстру для реєстрації нотаріальних дій, копії яких приєднані до матеріалів справи (а.с.61-62,65-66), в них дійсно не зазначено про посвідчення даного заповіту за місцем проживання заповідача, однак, на думку суду, дані обставини не могли вплинути на волевиявлення спадкодавця, так як текст заповіту йому був прочитаний вголос та власноручно ним підписаний, про що свідчать його підписи на двох екземплярах заповіту та в реєстрі і доказів того, що дані підписи виконані не ним суду не надано.

Відповідно ж до ст.4 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вправі складати проекти угод і заяв.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_5 на момент складання ним оспорюваного заповіту усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними, складаючи заповіт його волевиявлення відповідало його волі та було вільним, він особисто власноруч підписав його, то суд не вбачає підстав для визнання вказаного заповіту недійним та вважає за необхідне у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.123-124 т.1), оглянутих в судовому засіданні медичних амбулаторної та стаціонарних карток ОСОБА_5, показів свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_17 і це визнають сторони, ОСОБА_5 з 2010 року тяжко хворів, страждав на органічне ураження головного мозку внаслідок судинної патології (гіпертонічна хвороба, атеросклероз), у нього була гангрена лівої стопи, з приводу чого проведено кілька операції з її ампутацією та ампутацією пальців на правій ступні та в зв'язку з чим він потребував постійного стороннього догляду.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_5 через свою тяжку хворобу знаходився у безпорадному стані.

Однак, суду не надано жодних належних та допустимих доказів ухилення ОСОБА_1 від надання допомоги своєму батьку.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_12, посвідчили, що з 2008 року між спадкодавцем та ОСОБА_1 склались неприязнені відносини і вони взагалі не спілкувались, коли батько захворів, позивач його дійсно не відвідував, щоб не створювати конфліктну ситуацію, але допомагати не відмовлявся, доручав своїй співмешканці передавати хворому продукти та медичні матеріали.

При цьому суд не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_17, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_1 відмовлявся надавати допомогу батьку, оскільки такі відомості їм стали відомі зі слів відповідача ОСОБА_3

За таких обставин, оскільки суду не надано доказів ухилення позивача від надання допомоги спадкодавцю, то суд вважає, що підстав для усунення його від права на спадкування немає, до того ж, він вже фактично усунений від спадкування залишеним спадкодавцем заповітом, а тому в зустрічному позові необхідно відмовити.

Керуючись ст.207,215,216,1224,1233-1234,1247-1248,1251-1253,1257 ЦК України, ст.10,11,209,212-215,218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Пісківської селищної ради Бородянського району Київської області, третя особа - ОСОБА_4, про визнання заповіту недійсним відмовити.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про усунення від права га спадкування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддяА.Міланіч