АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/512/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1411/16Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л.В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Пікуля В.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Школьного Василя Андрійовича

на ухвалу судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 31 березня 2016 року

за матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 31 березня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу разом з матеріалами позову на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою, представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Школьний В.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали, порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали позовної заяви та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Положеннями ст. 311 п.п. 3, 4 ЦПК України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За правилами ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суддя суду першої інстанції виходив з того, що позивачем в установлений строк не було усунуто недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі від 14 березня 2016 року, а саме: відсутні дані про розмір отримуваної позивачем пенсії, документи представника позивача подані не в оригіналі та відсутні дані про оплату послуг адвоката в сумі 2000 грн., відсутній розрахунок послуг адвоката.

Проте таких висновків районний суд дійшов із порушенням вимог процесуального закону, не взявши до уваги, що відповідно до ст.ст. 11, 118, 119 ЦПК України, пред'являючи позов, позивач на власний розсуд визначає зміст позовних вимог, викладає обставини, якими їх обґрунтовує, та зазначає докази на підтвердження кожної обставини або наявність підстав для звільнення від доказування.

Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику (п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Таким чином, відсутність у додатках до позовної заяви довідки про розмір отримуваної позивачем пенсії та доказів понесених ним судових витрат на правову допомогу, а також не засвідчення копій доданих документів не може бути підставою для залишення позовної заяви без руху та подальшого її повернення позивачеві.

Питання щодо подання оригіналів письмових доказів вирішується судом за правилами, встановленими ч. 2 ст. 64 ЦПК України, та стосується оцінки доказів, що на стадії відкриття провадження у справі не вирішується.

Враховуючи викладене оскаржувана ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною та підлягає скасуванню з направленням матеріалів позовної заяви до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Школьного Василя Андрійовича - задовольнити.

Ухвалу судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 31 березня 2016 року - скасувати.

Матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: С.Б. Бутенко

Судді: /підписи/ О.І. Обідіна

В.П. Пікуль

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області С.Б. Бутенко