АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/295/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/996/К/16 суддя: Биканов І.Р.
Категорія - 25 (І) Суддя-доповідач - Бондар Я.М.
УХВАЛА

Іменем України

30 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

за участю: секретаря - Євтодій К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі в порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 13 жовтня 2014 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПрАТ «СК «Українська страхова група») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що 01.08.2012 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами за №28-0412-12-00110, предметом страхування якого є автомобіль «Cheri Kimo», д/н НОМЕР_1.

01.07.2013 року відповідач звернулася до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, в якій зазначила, що 28.06.2012 року в результаті ДТП сталося пошкодження автомобіля «Cheri Kimo», д/н НОМЕР_1, а водій ОСОБА_4 загинув. 06.09.2013 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» виплатили відповідачеві як вигодонабувачу по вказаному договору страхування - 22049,02 грн.

10.10.2013 року позивач отримав лист від П'ятихатської центральної районної лікарні Дніпропетровської області від 01.10.2013 року № 1707/13, згідно якого 28.06.2013 року об 23.30 год. ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп'яніння. Відповідно до п.п.4.1.4 п.4.1 р.4 договору страхування - не визнаються страховими випадки, події, які настали внаслідок або під час керування водієм, який знаходився в стані алкогольного сп'яніння. Страхувальник зобов'язаний в силу п.п.9.2.12 Договору страхування повернути протягом місяця страховику суму страхового відшкодування, яку виплатив страховик, якщо з'ясуються обставини, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування (страхової виплати).

У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 не повернула позивачу страхове відшкодування, ПрАТ «СК «Українська страхова група» просили суд, стягнути з ОСОБА_2 на свою користь незаконно набуті кошти в розмірі 22049,02 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 13 жовтня 2014 року у задоволенні позову ПрАТ «СК «Українська страхова група» - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ПрАТ «СК «Українська страхова група», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким задовольнити їх позов в повному обсязі. Зокрема, представник ПрАТ «СК «Українська страхова група» вказує, що відповідно до ст.1212 ЦК України обов'язок повернути безпідставно отримане майно є різновидом цивільно-правової санкції, тому наявність вини в поведінці особи, що безпідставно збагатіла, не вимагається, і застосовується в тих випадках, коли безпідставне набуття майна є результатом поведінки потерпілого або третіх осіб. На думку апелянта, судом першої інстанції не враховано, що згідно постанови про закриття кримінального провадження від 23 серпня 2013 року ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в 2-й міській лікарні м. Кривого Рогу з тілесними ушкодженнями, які він отримав в результаті ДТП. Також, представник позивача вказує, що відповідно до посмертного епікризу ОСОБА_4, останній перебував на стаціонарному лікуванні з 29.06.2013 року по 18.07.2013 року в нейрохірургічному відділенні 2-ї міської клінічної лікарні, а 29.06.2013 року його тест на алкоголь №02524 має результат 0,43 ‰, і він був доставлений до 2-й міській лікарні м. Кривого Рогу із ЦРБ П'ятихатського району. Апелянт зазначає, що довідка ВДАІ з обслуговування П'ятихатського району ГУМВС України про те, що ОСОБА_4 був тверезий є неналежним доказом, оскільки працівниками ВДАІ перевірка стану водія не проводилась. На думку представника позивача, судом не було надано належної оцінки доказам та помилково не витребувано з КЗ «П'ятихатська ЦРЛ» ДОР» матеріалів обстеження ОСОБА_4, 28 червня 2013 року на вміст алкоголю, що призвело до прийняття незаконного рішення по справі.

У запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 зазначає, що рішення суду, на її думку, є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду - залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 01.08.2012 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_4 укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами за №28-0412-12-00110, предметом страхування якого був автомобіль Cheri Kimo, д/н НОМЕР_1 (а.с.16-25)

28.06.2013 року приблизно о 23.30 год. на 95 км, 400 м автодороги М-04 Знам'янка-Луганськ-Ізварине сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Cheri Kimo, д/н НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4 (а.с. 81-82), в результаті якої автомобіль отримав механічні пошкодження, а воді був доставлений до приймального відділення П'ятихатської ЦРЛ бригадою швидкої медичної допомоги з попереднім діагнозом: перелом хребта.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с. 30).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №1473 від 22.07.2013 року, ОСОБА_4 помер у стаціонарі КЗ «Криворізької міської клінічної лікарні №2» внаслідок травми під час ДТП (а.с.28-29).

04.09.2013 року ОСОБА_2 звернулася до ПрАТ «СК «Українська страхова група» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.26), яке було їй виплачено у розмірі 22 049,02 грн., що підтверджується розпорядженням про виплату страхового відшкодування від 06.09.2013 р. та платіжним дорученням № 15908 від 06.09.2013 р. (а.с.12,15).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «Українська страхова група» про стягнення з ОСОБА_2 безпідставно виплаченого страхового відшкодування, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та необгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про страхування" страхування може бути добровільним або обов'язковим.

Частиною 1 статті 6 цього Закону передбачено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 20 цього Закону при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування передбачені ст. 991 ЦК України, ст. 26 Закону України "Про страхування".

Згідно із ч. 2 ст. 991 ЦК України, ч. 2 ст. 26 Закону України "Про страхування" договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Відповідно до п.п.4.1.4 п.4.1 р.4 Договору страхування - не визнаються страховими випадки, події, які настали внаслідок або під час керування водієм, який знаходився в стані алкогольного сп'яніння, під впливом медичних препаратів, застосування яких протипоказане при управлінні транспортним засобом, хворобливому стані або стані стомлення.

Згідно п.п.9.2.12 Договору - страхувальник зобов'язаний повернути протягом місяця Страховику суму страхового відшкодування (страхової виплати), яку виплатив Страховик, та відшкодувати витрати Страховика пов'язані з врегулюванням збитку, якщо з'ясуються такі обставини, які відповідно до умов цього Договору, Правил страхування або чинного законодавства України, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування (страхової виплати).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. ст. 57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття ПрАТ «СК «Українська страхова група» рішення про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування стала довідка КЗ «П'ятихатська ЦРЛ» ДОР» від 01.10.2013 року №1007/13 про те, що ОСОБА_4 пройшов 28 червня 2013 року о 23 год. 30 хв. обстеження на алкогольне сп'яніння методом Рапопорта №77 - 0,74 проміле (а.с. 11).

Разом з тим, згідно довідки цього ж закладу від 16.06.2016 року №1166/16, яка була витребувана судом апеляційної інстанції для перевірки доводів апеляційної скарги, проводити огляд ОСОБА_4 на стан сп'яніння було неможливо у зв'язку з вкрай важким станом та коротким терміном перебування хворого у лікувальному закладі, тому було взято кров лише на хімико-токсикологічний аналіз.

Зважаючи на те, що проба Рапопорта - це проба, що використовується для діагностики сп'яніння та базується на присутності парів етилового спирту в повітрі, що видихається сп'янілим, колегія суддів не може прийняти, як належний та допустимий доказ по справі довідку від 01.10.2013 року №1007/13, адже згідно матеріалів справи проводити огляд ОСОБА_4 на стан сп'яніння було неможливо.

При цьому, дані хіміко-токсикологічного аналізу №77 про виявлений вміст алкоголю у крові ОСОБА_4 у розмірі 0,74 проміле теж не можуть братись до уваги, адже часом відбору крові для аналізу значиться 28.06.2013 року 19 год. 10 хв., тоді як ДТП сталося 28.06.2013 року приблизно о 23.30 год., і лише після цього ОСОБА_4 бригадою швидкої медичної допомоги був доставлений до КЗ «П'ятихатська ЦРЛ» ДОР», тобто ці дані є сумнівними.

Не можуть братись до уваги й дані тесту на алкоголь «Алкот-М» прилад №00040, згідно яких вміст алкоголю у крові ОСОБА_4 станом на 01 год. 30 хв. 29.06.2016 року становить 0,43 проміле (а.с. 158-159), адже на тесті відсутній підпис ОСОБА_4 з поміткою «не зміг підписатися».

Згідно Довідки №9222828 про дорожньо-транспортну пригоду, складену ВДАІ з обслуговування П'ятихатського району, ОСОБА_4 при перевірці на стан сп'яніння - тверезий (а.с. 81-82).

До того ж в апеляційній скарзі сам представник позивача, заперечуючи достовірність довідки №9222828, зазначив, що працівниками ВДАІ перевірка стану водія не проводилась, що ставить під сумнів дані тесту на алкоголь «Алкот-М» прилад №00040.

Отже, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який би було підтверджено як факт перебування ОСОБА_4 під час ДТП у стані алкогольного сп'яніння, так і вміст алкоголю у його крові.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Відповідно до ст. 307 ч. 1 п. 1, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, встановивши, що суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Таким чином, колегія суддів, визнавши рішення законним і обгрунтованим, відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» - відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 13 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: В.П. Зубакова

Н.О. Соколан