Справа № 2-8/2002
Головуючий у суді першої інстанції: Марчук Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

28 грудня 2016 року Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва Шкоріна О.І., вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 5 червня 2002 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_7 про право спадкової власності і визнання договору міни недійсним та позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_8, третя особа: ОСОБА_4 про визнання права на спадщину, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 5 червня 2002 року залишено без розгляду справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_8, третя особа: ОСОБА_7 про право спадкової власності і визнання договору міни недійсним та позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_8, третя особа: ОСОБА_4 про визнання права на спадщину.

Не погоджуючись з ухвалою від 5 червня 2002 року, ОСОБА_3, 28 листопада 2016 року подала апеляційну скаргу, з пропуском п'ятнадцятиденного строку на апеляційне оскарження (редакція ЦПК 1963 року).

Так, особа, яка подала апеляційну скаргу зазначала, що нею пропущено строк на апеляційне оскарження з поважних причин, оскільки вона дізналась про її існування та зміст лише 23 листопада 2016 року, коли її представник - адвокат Белінський П.Є. ознайомився з матеріалами іншої цивільної справи за № 761/30349/16-ц, в якій міститься засвідчена копія ухвали, що оскаржується.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 8 грудня 2016 року визнано неповажними причини зазначені ОСОБА_3 на обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 5 червня 2002 року, а тому особі, яка подала апеляційну скаргу надано строк - 30 днів з дня отримання даної ухвали для подання належним чином обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням інших поважних підстав для поновлення такого, у зв'язку з чим апеляційна скарга залишена без руху.

На виконання ухвали Апеляційного суду м. Києва від 8 грудня 2016 року, ОСОБА_3, через поштове відділення направлено 23 грудня 2016 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 5 червня 2002 року.

Разом з тим, у клопотанні ОСОБА_3 зазначила, ті ж самі причини пропуску строку на апеляційне оскарження, що вже були визнані судом неповажними, а саме про те, що вона дізналась про її існування та зміст лише 23 листопада 2016 року, коли її представник - адвокат Белінський П.Є. ознайомився з матеріалами іншої цивільної справи за № 761/30349/16-ц, в якій міститься засвідчена копія ухвали, що оскаржується.

Іншими поважними підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження зазначала те, що в період з 8 червня 2001 року по 23 листопада 2016 року вона не цікавилась цивільною справою, ухвалу якої оскаржує, в зв'язку із складними сімейними обставинами, а саме хворобою чоловіка, який потребує постійного догляду. Крім цього, послалась на необізнаність у процесуальному законі.

Вважаю, що зазначені ОСОБА_3 причини пропуску строку на апеляційне оскарження, постановленої 5 червня 2002 року ухвали про залишення позовів без розгляду, з урахуванням періоду часу, що минув з дати її постановлення, визначених законом обов'язків осіб, які беруть участь у справі, щодо добросовісності здійснення своїх процесуальних прав не дають підстав уважати такі причини поважними та достатніми для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Посилання ОСОБА_3 на необізнаність у процесуальному законі не може бути підставою для визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду про залишення позовів без розгляду - поважною, виходячи з наступного.

Правова основа презумпції знання законодавства - обов'язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Цей обов'язок закріплений в частині 1 статті 68 Конституції України. Обов'язок додержання законів передбачає і обов'язок їх знання. Тому закони повинен знати кожний. З цього положення і випливає загальновідома формула: незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, яка і міститься в частині 2 статті 68 Конституції України.

Крім того, відповідно до ст. ч.2 ст. 207 ЦПК України, особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Відповідно до положень ст. 297 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 297 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 5 червня 2002 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_7 про право спадкової власності і визнання договору міни недійсним та позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_8, третя особа: ОСОБА_4 про визнання права на спадщину.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Суддя: