Справа № 405/1258/15-ц
УХВАЛА

"22" квітня 2016 р. Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі : Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу скаргою ОСОБА_1, боржник: Кіровоградська обласна організація профспілки працівників освіти і науки України на дії посадових осіб Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції щодо визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернулась в суд із скаргою, в якій просить визнати дії старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Зінов»євої О.В. неправомірними; визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 02.02.2016 року старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Зінов»євої О.В.

Скаргу обґрунтовує тим, що 09.06.2015 року апеляційним судом Кіровоградської області у справі № 22-ц/781/1116/15 ухвалив рішення, яким зобов»язав Кіровоградську обласну організацію профспілки працівників освіти і науки України поновити її на роботі, виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 26 110,46 грн. На підставі вказаного рішення нею було отримано виконавчий лист, який був пред»явлений 07.07.2015 року до виконання Ленінському ВДВС Кіровоградського МУЮ. 02.02.2016 року старший державний виконавець Ленінського ВДВС Зінов»єва О.В. винесла постанову про закінчення виконавчого провадження у зв»язку з фактичним виконанням рішення суду в повному обсязі. Вказану постанову вона отримала 09.03.2016 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та вважає її такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. При винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець керувалась повідомленням боржника від 18.11.2015 року щодо виплати їй вихідної допомоги у розмірі 9 109,99 грн. і 6 170,30 грн. та інформацією Кіровоградського міського центру зайнятості про виплату їй допомоги по безробіттю в розмірі 25 517,93 грн. з рекомендаціями останнього по застосуванню п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів». Фактично рішення виконано частково, 16.09.2015 року боржником було нараховано 9 109,99 грн., після обрахування податків їй виплачено 7 119,07 грн., з них за рішенням суду 6 159,99 грн. разом з коштами їй було видано розрахункову відомість за вересень 2015 року із зазначенням нарахованих сум з якої вбачається, що сума в розмірі 6 159,99 грн. є середнім заробітком за один місяць, яка підлягала виплаті негайно згідно рішення суду. Про даний факт вона повідомила державного виконавця, але її заяву не було взято до уваги, а направлено лист до боржника з вимогою надати розшифровку виплачених їй сум. У відповідь головний бухгалтер обкому профспілки ОСОБА_2 просить надати час для підготовки відповіді, хоча така розшифровка видавалсь їй при виплаті коштів 16.09.2015 року і така вимога їй зрозуміла, коли надаються інші розшифровки, підписані головою обкому профспілки ОСОБА_3, за вересень 2015 року в яких містяться розбіжності, що свідчить про систематичні фальсифікації документів.

Вказує, що в основу закінчення виконавчого провадження не може бути покладений факт пред»явлення грошових вимог Кіровоградського міського центру зайнятості до Кіровоградської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України про відшкодування виплаченої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю, боржником не надано доказів виплати їй 26 110,46 грн., що передбачено рішенням суду, а тому посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства просить задовольнити скаргу.

В судове засідання скаржник не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги скарги підтримала.

Державний виконавець Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ Зінов»єва О.В. в судовому засіданні вимоги скарги не визнала, пояснила, що виконавцем провадження закінчено у зв»язку з його фактичним виконанням. Просить відмовити в задоволенні скарги.

Представник боржника в судовому засіданні вимоги скарги також не визнала, надала суду заяву та посилаючись на викладені в ній обставини, просила відмовити в задоволенні скарги.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали скарги та виконавчого провадження 48046864, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 1, 2, 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 48046864 від 09.07.2015 року старшим державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Зінов»євою О.В. відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа № 405/1258/15-ц 2/405/276/15, виданого 07.07.2015 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з Кіровоградської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу 26 110,46 грн., яка обрахована без утримання податків та ін.. обов»язкових платежів. Вказаний виконавчий лист виданий на виконання рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 09.06.2015 року.

Згідно з вимогами п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Саме з цієї підстави було закінчено виконавче провадження, про що зазначено у постанові державного виконавця від 02.02.2016 року Зінов»євої О.В.

Як встановлено в судовому засіданні згідно з рішенням суду, на виконання якого було видано виконавчий лист, з Кіровоградської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України на користь ОСОБА_1 підлягав стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 26 110,46 грн. без врахування податків та інших обовязкових платежів.

Відповідно до вимог п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від

06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час. ОСОБА_1 було виплачено 40 798,22 грн., з них:

- 6 170,30 грн. вихідної допомоги,

- 25 517,93 грн. допомоги по безробіттю,

- 9 109,99 грн. середній заробіток.

Таким чином, визначена судом сума виплачена у повній мірі, складові цієї суми повністю відповідають складовим,що зараховуються при визначенні оплати за час вимушеного прогулу тобто, рішення суду фактично виконано в повному обсязі.

Здійснення відповідних виплат і одержання відповідних сум грошових коштів не заперечується і самою ОСОБА_1

Твердження ОСОБА_1, що боржником не було надано доказів виплати їй 26 110,46 грн. спростовуються наданими суду матеріалами виконавчого провадження.

Щодо посилання ОСОБА_1 на ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообовязкове

державне соціальне страхування на випадок безробіття», згідно з якою у разі поновлення

безробітного на роботі за рішенням суду із роботодавця утримуються сума виплаченого

забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному, то боржник добровільно виконав цю вимогу закону і ця норма закону не відміняє вище наведені норми і не суперечить ним. Зазначені утримання із роботодавця здійснюються на користь Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, а не на користь поновленого на роботі працівника.

Діюче законодавство встановлює систему, коли звільнений працівник, набувши статусу безробітного, отримує від держави через Фонд допомогу по безробіттю, але у випадку поновлення працівника на роботі судом, виплачені кошти компенсуються Фонду шляхом утримання їх із роботодавця. Тобто, у той період вимушеного прогулу, коли звільнений працівник перебуває на обліку як безробітній, він отримує допомогу по безробіттю від Фонду, витрати останнього утримуються з роботодавця у випадку поновлення працівника на роботі.

Доводи, які приводить ОСОБА_1 у своїй скарзі, не відповідають дійсності, спростовуються наданими суду матеріалими, довідкою Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості від 21.04.2016 року з якох вбачається, що допомога по безробіттю ОСОБА_1 в сумі 25 517,93 грн. виплачена на підставі рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 09.06.2015 року та підлягає утриманню з роботодавця.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 383, 387 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії посадових осіб Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції щодо визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом п»яти днів.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда І. М. Шевченко