22.07.2016 Єдиний унікальний номер 205/5207/15-ц
22 липня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого - судді Федченко В.М., при секретарі Джурко Ю.І.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-
16.07.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 06 жовтня 2007 року по теперішній час.
Від цього шлюбу у них із відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3.
За період шлюбу за спільні кошти ними було набуто у власність, побутові приміщення літ. Б-1, прибудова 6-1, прибудова 6'-1, ганки літ. б, б', склад літ. Б'1 загальною площею 582,5 кв.м., гараж літ. В, майстерня літ. З, вбиральня літ. У, навіс літ. Ф за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 10 червня 2011 року приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_4 за реєстром №2872, право власності на яке було зареєстровано на ім'я Відповідача в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом №30639889 від 15.07.2011 р.
В судове засідання позивачка та її представник ОСОБА_7 не з'явилися надавши заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, через засоби масової інформації «Вісті Придніпров'я». Про причини неявки суду не повідомив, письмових заяв від нього не надходило.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований 06 жовтня 2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №848 (а.с.8).
Від шлюбу мають син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).
Як передбачено ч. 2 ст. 65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.
У період шлюбу, сторонами було набуто у власність, побутові приміщення літ. Б-1, прибудова 6-1, прибудова 6 -1, ганки літ. б, б', склад літ. Б' 1 загальною площею 582,5 кв.м., гараж літ. В, майстерня літ. З, вбиральня літ. У, навіс літ. Ф за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 10 червня 2011 року приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_4 за реєстром №2872, право власності на яке було зареєстровано на ім'я відповідача в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом №30639889 від 15.07.2011 р. (а.с.10-14).
Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.
Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, що також передбачено ст. 372 ЦК України, згідно якої у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Підставою набуття подружжям права спільної сумісної власності є лише одна обставина: набуття (придбання) майна за час шлюбу, крім випадків встановлених законом або договором.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п. 23постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, було розяснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті60,69 СК, ч. 3ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3ст. 325 ЦКможуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Згідно п. 24постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у них на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4ст. 65 СК). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню.
Зважаючи на викладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв'язку у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, обґрунтовані та повністю доведені, а тому підлягають задоволенню.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст..88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.10, 27, 31, 57, 88, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. 60, 63 Сімейного кодексу України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити у повному обсязі.
Визнати право власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину об'єктів нерухомості по АДРЕСА_1, а саме: побутові приміщення літ. Б-1, прибудова 6-1, прибудова 6'-1, ганки літ. б, б', склад літ. Б'1 загальною площею 582,5 кв.м., гараж літ. В, майстерня літ. З, вбиральня літ. У, навіс літ. Ф за вказаною адресою вартістю 474800 (чотириста сімдесят чотири тисячі вісімсот) гривень 00 копійок.
Визнати право власності за ОСОБА_2 1/2 частину об'єктів нерухомості по АДРЕСА_1, а саме: побутові приміщення літ. Б-1, прибудова 6-1, прибудова 6'-1, ганки літ. б, б', склад літ. Б'1 загальною площею 582,5 кв.м., гараж літ. В, майстерня літ. З, вбиральня літ. У, навіс літ. Ф за вказаною адресою вартістю 474800 (чотириста сімдесят чотири тисячі вісімсот) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3654,00 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії, про що сплачується судовий збір.
Суддя В.М. Федченко