Справа № 2-1191/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Едера П.Т.

при секретарі Юрчишин О.В., Безанюк Т.С., Дмитраш І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

установив:

Позивач ОСОБА_1-В.В. звернувся в Шевченківський районний суд м. Львова з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги аргументує тим, що 05 червня 2007 року між ним та відповідачем 659В укладений договір позики, який нотаріально посвідчив приватний нотаріус львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 Згідно даного договору позивач передав відповідачеві гроші в сумі 110 000 гривень. Факт передачі грошей підтверджується власноручно написаною відповідачем розпискою. Вказані кошти надавались у борг під 11% річних. Відповідач зобовязувався повернути позичені ним кошти до 05.06.2008 року проте свого зобовязання не виконав і кошти позивачеві не повернув.

В судових засіданнях позивач та його представники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали надавши пояснення аналогічні викладеному в позовній заяві. Представником позивача 16.08. 2010 року ОСОБА_5 подано уточнення до позовної заяви, відповідно до котрих позивач збільшив розмір позовних вимог до 143184 гривень просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та його представник ОСОБА_6 позовні вимоги позивача ОСОБА_1-В. В. визнали частково. Зокрема представник відповідача в судовому засіданні представив розписки, згідно яких відповідач ОСОБА_2 повернув позивачеві кошти в сумі 6000 гривень та 1000 доларів СІЛА, що в еквіваленті станом на день повернення становить 7900 гривень. Отже загальна сума повернутих коштів становить 13900 гривень. Крім того відповідач повідомив, що впродовж дії договору позики він повертав позивачеві відсотки за позичені кошти, що позивач ОСОБА_1-В.В. в судовому засіданні визнав. Представник відповідача пояснив наступне.

Із змісту договору ОСОБА_2 зобов'язується повернути до п'ятого червня дві тисячі восьмого року 122100 гривень (110000 гривень сума позики + 12100 гривень 11% річних від суми позики =122100 гривень). Позивач ОСОБА_1-В.В. та відповідач ОСОБА_2 погодили, що сума повернених коштів становить 1925 доларів США та 20300 гривень а також 14600 гривень відсотків, що підтверджується розпискою про погодження сторонами суми повернених коштів. Відтак сума повернутих коштів за договором позики укладеним між ОСОБА_1-В.В. та ОСОБА_2 від 05 червня 2007 року становить 64007 гривень (1000 доларів США, що становить 7900 гривень згідно розписки від 05. 07. 2010 року + 6000 гривень згідно розписки від 27. 07. 2010 року + 1925 доларів США, що становить 15207 гривень згідно розписки про погодження сторонами суми повернених коштів + 20300 гривень згідно розписки про погодження сторонами суми повернених коштів +14600 гривень відсотків згідно розписки про погодження сторонами суми повернених коштів). Отже станом на 17 серпня 2010 року ОСОБА_2 повернув ОСОБА_1-В.В. 64007 гривень, що підтверджується вищевказаними

розписками а відтак сума боргу за вищевказаним договором позики на думку представника відповідача становить 58093 гривень (122100 гривень сума позики та 11% річних - 64007 гривень повернутих коштів = 58093 гривень сума боргу). Просив позов задовольнити саме на цю суму.

Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали та зясувавши дійсні обставини справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України - Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти , а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що між сторонами існував договір позики на суму 110000 гривень. Частково заборгованість відповідачем ОСОБА_2 погашена, згідно розписок, котрі містяться в матеріалах справи від 05.07.2010 року та 27.07.2010 року в загальній сумі 13900 гривень. Щодо відсотків від боргових коштів претензій не заявлено, оскільки позивачем визнаний факт сплати таких відповідачем.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягає до часткового задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.10, 11, 60, 61, 88, 130, 174, 209, 212, 213, 214, 215, 218, ЦПК України, ст. ст. 526,1046, 1049 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 - суму заборгованості в розмірі 96100 (девяносто шість тисячі сто) гривень, 00 копійок та 222 (двісті двадцять дві) гривні- 00 копійок - витрат по оплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в доход держави 1329 гривень, 84 копійки державного мита за розгляд справи у суді.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подання в десятиденний термін з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_7