АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/3023/16 Головуючий у 1 інстанції - Лазаренко В.В.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого судді - Панченка М.М.

суддів - Побірченко Т.І., Барановської Л.В.

при секретарі - Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 15 грудня 2015 року про застосування заходів забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Позивач, зокрема, просила визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль марки GeelyMK-CROSS, визнати за собою право власності на Ѕ частину указаної квартири, а також стягнути з відповідача на свою користь грошову компенсацію вартості Ѕ частини зазначеного автомобіля.

На забезпечення позовних вимог, позивач заявила клопотання про накладення арешту на спірне майно. В обґрунтування заяви послалася на те, що незабезпечення позову може значно утруднити або унеможливити виконання рішення суду в майбутньому, враховуючи, що відповідач має можливість відчужити квартиру та автомобіль.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 15 грудня 2015 року заяву про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на спірне майно.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідача просить оскаржувану ухвалу скасувати. Посилається на те, що позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання судового рішення, а також на те, що матеріали справи не містять жодного документу на підтвердження наміру відповідача відчужити спірну квартиру.

Заслухавши думки учасників процесу, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, та залишення без змін ухвали суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Як вбачається з ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

За змістом ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, виходив з того, що обрані позивачем заходи забезпечення позову є співмірними з позовними вимогами, а незабезпечення позову в обраний заявником спосіб може значно утруднити або унеможливити виконання рішення суду в майбутньому.

Так, як вбачається з матеріалів справи, саме квартира та автомобіль, на які накладено арешт, є предметом спору між сторонами, а тому, у випадку продажу указаного майна відповідачем, виконання можливого рішення у справі про задоволення позову буде значно утруднене.

Крім того, колегія вважає за необхідне зазначити, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а тому накладення арешту на зазначене вище майно до ухвалення рішення у справі жодним чином не порушує законні права та інтереси ОСОБА_2.

Так, обраний вид забезпечення позову спрямований на запобігання відчуження квартири та автомобіля і жодним чином не обмежує відповідача у можливості користування спірним майном.

Таким чином, оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства, а доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Відповідно до п.1ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, відхилити, а ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 15 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: