Справа № 754/5718/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

27 квітня 2016 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Грегуль О.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернувшись до суду з вищевказаною заявою, просить у п. 1 прохальної частини заяви встановити факт смерті ОСОБА_2, а п. 2 прохальної частини заяви просить встановити факт того, що видані в зоні АТО щодо смерті ОСОБИ № 1, містять юридичну достовірну інформацію, яку можна використовувати при необхідності звернення до державних органів та органів місцевого самоврядування тощо.

Вважаю, що заява не відповідає вимогам ст. ст. 119-120, 256, 258 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до абзацу першого ч. 4 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно зі ст. 258 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що підтверджують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Заявляючи в п. 2 прохальної частини заяви, вимоги про встановлення факту того, що видані в зоні АТО щодо смерті ОСОБИ № 1, містять юридичну достовірну інформацію, яку можна використовувати при необхідності звернення до державних органів та органів місцевого самоврядування тощо, заявниця в порушення абзацу першого ч. 4 ст. 235 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, взагалі не вказує конкретної (конкретних) заінтересованої особи (осіб) і її (їх) адреси місцезнаходження.

Також у порушення ст. 258 ЦПК України, в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, не зазначено, з якою метою заявниця просить встановити факт, про який йдеться в п. 2 прохальної частини цієї заяви, про які конкретно документи в цьому пункті заяви йдеться, яку конкретно інформацію, які конкретно звернення і до яких конкретно органів та цим це підтверджується.

Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, в порушення ст. 258 ЦПК України, до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, не додано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, а саме, доказів, що заявниця є дочкою ОСОБА_3, а останній є сином ОСОБА_2, а також доказів про відмову ОСОБА_3 від прийняття спадщини та неможливість одержання відповідного документа на спадщину.

Крім того, в порушення ч. 1 ст. 120 ЦПК України, додатки до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, подані в одному примірнику без їх копій, відповідно до кількості заінтересованих осіб, що в свою чергу, позбавляє суд можливості виконати вимоги ст. 127 ЦПК України та направити заінтересованій особі, копію додатків до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, після відкриття провадження у справі.

За таких обставин, заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявницею, даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: