Справа № 463/5534/15 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/783/1589/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1; Т.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Тропак О.В., Федоришина А.В.

при секретарі: Івановій О.О.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 29 грудня 2015 року, по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, про стягання аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 29 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Ухвалено стягувати із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову (2 листопада 2015 року) та до досягнення дитиною повноліття 16 грудня 2015 року.

Ухвалено стягувати із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 17 грудня 2015 року і до досягнення ОСОБА_5 23 років, на час навчання у вищому учбовому закладі. У випадку припинення навчання право на утримання припинити.

Рішення суду у частині стягнення аліментів із відповідача, на користь позивача, на неповнолітнього сина, у межах суми платежу за один місяць в розмірі 1000 гривень допущено до негайного виконання.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржили сторони.

ОСОБА_2, не погодившись з рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову в повному обсязі. Стверджує, що відповідач несистематично оплачує аліменти або взагалі ухиляється від сплати. Останнє надходження коштів на рахунок в сумі 412 грн. було 12 червня 2015 року. Зазначає, що з вересня 2015 року син навчається у Львівській комерційній академії на контрактній основі, у зв'язку із чим потребує додаткових коштів на утримання. Вказує, що розмір її заробітної плати становить 4300 грн., що є недостатнім для утримання сина. Також зазначає, що син має захворювання нирок і для його лікування потрібні кошти, їй тяжко самій утримувати дитину.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржуване рішення змінити та ухвалити нове про стягнення з нього аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно. Посилається на те, що вказане рішення не ґрунтується на вимогах закону, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що не заперечує свого обов'язку по утриманню сина, який продовжує навчатись, погоджується сплачувати аліменти. Вказує, що на даний час не має постійного місця праці, отримує нерегулярні та мінливі доходи.

Заслухавши суддю-доповідача, сторін, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги належить відхилити.

Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов'язку.

У відповідності до вимог ч.3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Личаківського районного суду м. Львова від 29 червня 1999 року задоволено вимоги позивача та стягнуто із відповідача на її користь аліменти на сина сторін в розмірі 1/4 частин із всіх видів заробітку, але не менше як 25% мінімальної заробітної плати починаючи з 16 червня 1999 року та до досягнення дитиною повноліття.

З виписок по картковому рахунку (а.с.22-24) вбачається, що перерахунок на рахунок позивача відповідачем здійснювався несистематично, останнє перерахування коштів в сумі 412 грн. проведено 12 червня 2015 року.

Встановлено, що позовна заява про зміну розміру аліментів та форми стягнення аліментів на тверду грошову суму для утримання дитини, яка продовжує навчатися, подана до суду 2 листопада 2015 року, а саме до досягнення дитиною повноліття (16 грудня 2015 року).

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

З матеріалів справи, зокрема довідки з місця навчання, договору №10/30 вбачається, що ОСОБА_5 є студентом денної форми навчання Львівської комерційної академії на платній основі, та закінчує навчання у червні 2019 року.

На даний час син проживає із матір'ю, перебуває на її утриманні та повному матеріальному забезпеченні, відповідач проживає окремо від дитини. Крім цього, також встановлено, що відповідач офіційно не працює, його дохід є нерегулярним та носить мінливий характер. Він є працездатний.

Суд погоився із доводами позивача про те, що аліменти мають бути стягнуті на дитину в твердій грошовій сумі. При визначенні їх розміру судом враховано майновий стан відповідача, який визнав що має щомісячний дохід, так як займається громадською діяльністю, але офіційно не працює, потреби сина, який навчається, його стан здоров'я, а також те що відповідач є здоровий працездатний чоловік, несе рівний із позивачем обов'язок забезпечити належне утримання дитини.

Висновки суду узгоджуються із вимогами ст. ст. 180-182, 191, 199, 200 СК України.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів, оцінених судом належним чином кожного окремо на їх достовірність, допустимість та достатність, взаємний звязок у сукупності; встановлених судом обставини.

При встановленні зазначених обставин судом першої інстанції не було порушено норм матеріального і процесуального права, рішення суду відповідає вимогам закону та обставинам справи. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів.

З такими висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення Личаківського районного суду м.Львова відсутні, а тому апеляційні скарги належить відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 29 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи

З оригіналом згідно:

Судове рішення набрало законної сили

Суддя Т.І. Приколота

Дата оформлення

Помічник судді Когут В.М.