Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 716/797/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2016 року м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.

секретаря Климус Г.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади с. Прилипче Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за заповітом -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до територіальної громади с. Прилипче Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за заповітом, в якому просять визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Заводській, 22 в с. Прилипче Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 15.07.2015 року.

Посилається на те, що 15.07.2015 року померла її мати ОСОБА_2 Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Заводській, 22 в с. Прилипче Заставнівського району Чернівецької області.

Вказане спадкове майно ОСОБА_2, згідно заповіту, посвідченого секретарем Прилипченської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 15.02.2011 року, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був заповіла їй. Спадкоємці, котрі мають право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом є діти померлого ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Останні на обовязкову частку не претендують, її не прийняли, від неї відмовились, про що надали відповідні заяви.

Зазначає, що спадщину після смерті ОСОБА_2В прийняла, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згаданий житловий будинок, однак у видачі нотаріусом свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на це майно за ОСОБА_2

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Представник позивача ОСОБА_6 та позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилися, до суду надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують, просили їх задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади с. Прилипче Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності.

Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.07.2015 року в с. Прилипче Заставнівського району Чернівецької області померла ОСОБА_2, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №149104 від 16.07.2015 року (а.с. 24).

Відповідно до ч.ч. 1, 1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул. Заводській, 22 в с. Прилипче Заставнівського району Чернівецької області.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Законодавство України надає перевагу спадкоємцеві за заповітом перед спадкоємцями за законом.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Вказане спадкове майно, згідно заповіту від 15.02.2011 року, посвідченого секретарем виконкому Прилипченської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі №10, який не змінювався і не скасовувався померла ОСОБА_2 заповіла позивачу ОСОБА_1 Вказане видно із заповіту (а.с. 25), копії свідоцтва про народження серії ІІ-МИ №431123 від 25.12.1986 року (а.с. 13) та довідки Прилипченської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №177 від 19.04.2016 року (а.с. 27).

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

Спадкоємцями, які мали право на обовязкову частку спадкового майна померлої ОСОБА_2 при спадкуванні за заповітом є її діти ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Вказане вбачається із довідки виконкому Прилипченської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №177 від 19.04.2016 року (а.с. 27) та копій свідоцтв про народження серії ЯЯ №890410 від 06.06.1952 року, серії ЯЕ №736792 від 07.09.1954 року, серії ІІ-УР №761113 від 18.11.1960 року (а.с. 14, 16, 18).

Згідно ч.ч. 1,3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270, ч. 1 ст. 1273, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що діти померлої ОСОБА_2 ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 будучи особами, що мають право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом у встановлений законом строк від прийняття належної їм частки спадкового майна відмовились, про що Заставнівській державній нотаріальній конторі надали відповідні заяви (а.с. 39), які витребувані судом та досліджені в судовому засіданні. Позивач ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 спадщину вчасно прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час її відкриття спадщини, що вбачається із довідки виконавчого комітету Прилипченської сільської ради Заставнівского району Чернівецької області №176 від 19.04.2016 року (а.с. 26) та змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №506/02-31 від 26.05.2016 року (а.с. 38).

З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_2, що вбачається з вищевказаної постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 38) та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №42668909 від 13.01.2016 року (а.с. 37).

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Заводській, 22 в с. Прилипче Заставнівського району Чернівецької області належав і рахується за померлою ОСОБА_2, на який сільська рада не видавала свідоцтво про право власності. За даним господарством, згідно земельно-шнурової книги закріплено земельну ділянку, площею 0,11 га, що підтверджується довідками Прилипченської сільської ради №178, №175, №179, №176 від 19.04.2016 року (а.с. 26, 28-30).

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

В довідці Прилипченської сільської ради №180 від 19.04.2016 року (а.с. 31) вказано, що згідно даних погосподарських книг домогосподарство по вул. Заводській, 22 в с. Прилипче Заставнівського району Чернівецької області належало ОСОБА_2

Згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ №50 від 29.02.2016 року (а.с.44), довідки виконкому Прилипченської сільської ради №180 від 19.04.2016 року (а.с. 31), копії з погосподарської книги (а.с. 32-36) житловий будинок розташований в с. Прилипче Заставнівського району Чернівецької області по вул. Заводській, 22 побудований у 1954 році, будівельний паспорт не виготовлявся, правовстановлюючі документи на нього не видавались.

В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_2 набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем ОСОБА_1, як спадкоємицею майна померлої ОСОБА_2 за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 45), згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ №50 від 29.02.2016 року (а.с.44), житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями побудовані у 1954 році, їх вартість становить 61702 (шістдесят одну тисячу сімсот дві) гривні 00 копійок.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1241,1268, 1270, 1273, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 10, 11, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Заводській, 22 в с. Прилипче Заставнівського району Чернівецької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 15.07.2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Пухарєва О.В.