АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Мазур І.В.
№22-ц/796/5433/2016 Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

04 березня 2016 року суддя Апеляційного суду міста Києва Українець Л.Д., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БАВ Консалтинг» про захист прав споживача,-

В С Т А Н О В И Л А

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БАВ Консалтинг» про захист прав споживача відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом із таких підстав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що на час подачі позову в 2014 році згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільнялися від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

У п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» було передбачено, що споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 № 484-VIII, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не передбачено.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних правах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення суду 25 лютого 2016 року, тобто на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, то правові підстави для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду ОСОБА_1 відсутні.

Щодо посилань ОСОБА_1 на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» слід зазначити таке.

Дійсно, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Тому, виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, ОСОБА_1 не звільняється від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Така ж думка висловлена Верховним Судом України в ухвалах від 16.01.2016 року (справа №6-3084ц15), від 29.01.2016 року (справа №6-209ц16), від 03.02.2016 року (справа №6-228ц16), від 09.02.2016 року (справа №6-36ц16), від 01.03.2016 року (справа №6-484ц16).

Відповідно до пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами, внесеними згідно із Законом №484-VIII від 22.05.2015 року) за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно пп.1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на дату подання заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, а за подання до суду позовної заяви немайнового характеру - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

У п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року роз'яснено, щоу випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами немайнового характеру, а саме, просить розірвати договір про надання юридичних послуг, та вимогами майнового характеру щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 5300 грн. (а.с. 1-2)

Розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви немайнового характеру становить 243,60 грн = 1218 грн * 0,2, а при поданні позовної заяви майнового характеру - 243,60 грн з урахуванням того, що ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру не може становити менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (5300 грн * 0,2 = 53 грн).

А тому 110 % ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви, становить (243,60 грн + 243,60 грн) * 110% / 100% = 535,92 грн.

Отже, апелянт має сплатити судовий збір у розмірі 535 грн 92 коп. на реквізити Апеляційного суду м.Києва (, р/рахунок: №0010, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м.Києві, МФО банку: 820019, отримувач коштів: УДКС у Солом'янському районі м.Києва).

Згідно ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п'яти днів.

Керуючись ст. ст. 121, 295, 297 ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали шляхом надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору.

У разі невиконання вимог ухвали протягом п'яти днів з дня її отримання скарга буде вважатись неподаною та повернута апелянту.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.Д.Українець