Справа № 275/169/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

04 травня 2016 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Руденка В.О.

при секретарі Довгаленко О.І.

за участю позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що в період з 1998 року по 2004 рік мешкала однією сім'єю з відповідачем. В цей період, ІНФОРМАЦІЯ_1 р., в них народився син ОСОБА_3. В теперішній час позивачка проживає разом з дитиною, а відповідач проживає окремо. Свої батьківські обов'язки з утримання дитини не виконує, матеріальної допомоги не надає. Розмір і характер його доходів їй не відомий. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 500 гривень.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав, вказаних у позовній заяві.

Відповідач позов визнав повністю, зазначив, що він останні декілька місяців дійсно втратив зв'язок з позивачкою і дитиною, бо вважав, що вони переїхали жити в інше місце. Він офіційно не працевлаштований, має певний заробіток у сфері будівництва, але ця діяльність лише перебуває в стадії легалізації. З розміром аліментів згодний, свій обов'язок з утримання дитини усвідомлює і визнає.

Дослідивши подані докази, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

З аналізу змісту норм ст.180, 181 Сімейного кодексу України, слідує, що обов'язок матеріально утримувати дитину стосується в рівній мірі обох батьків, навіть коли вони не мешкають разом. В разі відсутності домовленості між ними про спосіб надання такого утримання, кошти на утримання дитини можуть бути присуджені рішенням суду.

Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З наданих позивачкою письмових доказів слідує, що вони з відповідачем дійсно мають спільну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом з нею, окремо від батька.

З пояснень позивача, слідує, що він дійсно останнім часом не надає матеріальної допомоги на утримання свого сина, тоді як має можливість це робити.

Отже позовні вимоги обґрунтовані, доведені і підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача.

З огляду на вищезазначені обставини, керуючись ст. 3, 15, 88, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.180, 181, 184 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (НОМЕР_1, виданий Фастівським МРВ ГУМВС України в Київській області 31.07.1998 р. ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі - 500 (п'ятсот) гривень.

Аліменти стягувати починаючи з 21 квітня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (НОМЕР_1, виданий Фастівським МРВ ГУМВС України в Київській області 31.07.1998 р. ідентифікаційний номер НОМЕР_2) в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В.О. Руденко

В. О.