Справа № 529/383/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Водянобалківської сільської ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті тітки ОСОБА_2 вона, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, що складається з земельної ділянки площею 3,8753 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Водянобалківської сільської ради Диканського району Полтавської області /далі - Водянобалківська сільська рада/, однак через відсутність правовстановлюючих документів на ім'я померлої позбавлена можливості нотаріально оформити право власності на неї, позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач подала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність.

Від відповідача - Водянобалківської сільської ради - надійшов лист про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника.

Третя особа Диканська державна нотаріальна контора Полтавської області /далі - Диканська держнотконтора/ - заперечень проти позову не подала, подала заяву про розгляд справи у відсутність її представника.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивача, представників відповідача та третьої особи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

10 червня 2015 року в с. Водяна Балка Диканського району Полтавської області померла ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 301477, виданим виконавчим комітетом Водянобалківської сільської 12 червня 2015 року.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24 червня 2014 року державним нотаруісом Полтавської районної державної нотаріальної контори, нині померлій ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 3,8753 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Водянобальківської сільської ради. Вказану земельну ділянку нині померла ОСОБА_2 успадкувала після смерті рідної сестри ОСОБА_3, яка належала їй на підставі Дежавного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії /далі - Державний акт/ ПЛ № 083632, виданого 01 лютого 2006 року Диканською районною державною адміністрацією Полтавської області. Державний акт був виданий у встановленому законом порядку і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земю та право постійного користування землею, договорів оренди за № 76. Вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 000010053.

Як вбачається з ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 24.06.2014 року з інлексаційним номером 23390433, що нині померла ОСОБА_4 зареєструвала своє право власності на спірну землю, однак за життя не встигла отримати на своє ім'я Державний акт.

Відповідно до положень ст. 23 ЗК України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами. Положенням ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування землею виникають з моменту реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 та ст. 328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже на підставі викладеного вище суд приходить до висновку, що за життя ОСОБА_2 правомірно набула право власності на вкзану вище земельну діляну, хоча і не встигла отримати Державний акт на неї на своє ім'я, тому це майно належало їй на законних підставах, а тому є спадковим.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1233, 1268, 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Якщо спадкоємець не проживав разом із спадкодавцем на момент смерті останнього, то для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк з моменту її відкриття.

Як вбачається з заповіту, посвідченого 18 березня 2015 року секретарем Водянобалківської сільської ради, на випадок своєї смерті ОСОБА_2 все своє майно заповіла своїй племінниці ОСОБА_1 - позивачу по справі.

З довідки Диканської держнотконтори вбачається, що після смерті ОСОБА_2 була заведена спадкова справа, в якій знаходиться заява про прийняття спадщини від позивача ОСОБА_1 Однак нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на цю землю на ім'я померлої.

Враховуючи, що вказані вище земельна ділянка є спадковим майном, яке належало померлій ОСОБА_2 на законних підставах, позивач прийняла спадщину після смерті тітки, інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 328, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1233-1236, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 23, 125 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 3,8753 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Водянобалківської сільської ради Диканського району Полтавської області та належала померлій 10 червня 2015 року ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24 червня 2014 року державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори та зареєстованого в реєстрі за № 143.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: