справа № 760/2592/16-ц
провадження № 2/760/2684/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2015 року м. Київ
Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,
за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам, ухвалив таке рішення.
Позиції осіб, які беруть участь у справі:
10.02.2016 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. В результаті спільного проживання мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 10.04.2013 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.04.2013 і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач стверджував, що відповідач свої зобов'язання по виплаті аліментів належним чином не виконує, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 35 732,89 грн.
У зв'язку з тим, що позивач в добровільному порядку відмовляється виплатити вищезазначену заборгованість, вона вимушена звернутися до суду з цим позовом.
У судовому засіданні позивача позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.
Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК «у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи».
Враховуючи ці обставини та зважаючи на думку позивача, яка не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім'єю, але не перебували у зареєстрованому шлюбі.
ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1. У свідоцтві про народження НОМЕР_3, виданому Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві 02.08.2011, батьком дитини зазначено ОСОБА_2, а матір'ю - ОСОБА_1 (а.с. 11).
З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.04.2013 і до досягнення дитиною повноліття. Цей факт встановлений на підставі копії виконавчого листа, який виданий Подільським районним судом м. Києва 15.05.2013 (а.с. 23-25).
24.09.2014 державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 26).
Станом на 01.05.2014 заборгованість ОСОБА_2 по виконавчому листу № 758/4883/13-ц за період з травня 2014 року по травень 2015 року становить 35 732,89 грн. Цей факт встановлений на підставі довідки-розрахунку заборгованості державного виконавця ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 4).
Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з таких підстав.
Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а набула чинності для України 27.09.1991, закріплено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27).
Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до статті 180 СК.
Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобов'язані матеріально забезпечувати свого сина ОСОБА_3
Відповідно до частини першої статті 12 Закону «Про охорону дитинства» Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Частина перша статті 181 СК передбачає, що «способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними».
Відповідно до положень статті 183 СК розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
Суд встановив, що відповідно до рішення Подільського районного суд м. Києва від 10.04.2013 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.04.2013 і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з частиною першою статтею 194 СК аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання.
Так, 15.05.2013 Подільський районний суд. Києва на виконання вищезазначеного рішення суду видав виконавчий лист № 758/4883/13-ц, на підставі якого державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження.
Однак, ОСОБА_2 свої зобов'язання по виплаті аліментів належним чином не виконує, внаслідок чого виникала заборгованість. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, складеним та завіреним державним виконавцем ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 4).
Враховуючи те, що відповідач свій обов'язок щодо сплати аліментів не виконує, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими.
З урахуванням викладеного суд робить висновок про необхідність захистити порушені права позивача в обраний ним спосіб судового захисту, що відповідає статті 16 ЦК.
Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.
Розподіляючи судові витрати відповідно до статті 88 ЦПК, суд зазначає, що з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 358 грн. Крім цього, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 193,20 грн.
Керуючись Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а набула чинності для України 27.09.1991, Законом України «Про охорону дитинства», статтями 180, 181, 194 СК, статтями 1, 4-11, 18, 57-66, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226 ЦПК, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2) на користь держави 193,20 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко