Р І Ш Е Н Н Я Справа № 200/1427/16-ц

Ім'ям України Провадження № 2/200/2002/16

(заочне)

26 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Литвиненка І.Ю., розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 у січні 2016 року звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 та ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» із позовною заявою, в якій прохає суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 20559 гривень та моральну шкоду у сумі 5000 гривень, а з відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» - суму страхового відшкодування у розмірі 50000 гривень.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 вереcня 2014 року на перехресті вулиць Комсомольської та Червоної у м. Дніпропетровську сталася ДТП за участю автомобіля «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить їй, та автомобіля «ЗАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2 Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2014 року водія ОСОБА_2 визнано винуватцем даної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 10). Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», поліс № АС/9756289 від 27 січня 2014 року. У визначений законом строк позивач повідомила ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» про страховий випадок. У травні 2015 року співробітники ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» по телефону повідомили позивача про те, що розмір належної до сплати їй суми страхового відшкодування складає 40000 гривень та, посилаючись на вимоги закону, направили для підписання узгодження страхового відшкодування, без підписання якого страхове відшкодування не може бути виплачене. Позивач змушена була виконати вимоги відповідача та направила на його електронну адресу підписану сканкопію узгодження. Однак, до цього часу ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» свої зобов'язання не виконало, страхове відшкодування не сплатило. В зв'язку із чим позивач була вимушена виконати відновлювальні роботи автомобіля за власний рахунок, вартість якого складає 70559 гривень та підтверджується документально (а.с. 13-15). Крім того, їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає у неможливості, внаслідок ДТП, вести звичний образ життя, у душевних переживаннях, які вона отримала внаслідок невиплати їй страхового відшкодування та вартості ремонтних робіт, яку вона оцінює у сумі 5000 гривень. Вважає, що на підставі норм ст.ст. 23, 988, 990, 992, 1166, 1187 ЦК України, має право на стягнення з із страхової компанії суми страхового відшкодування у розмірі 50000 гривень, а з відповідача ОСОБА_2, як особи, яка вина у ДТП, суми заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 20559 гривень та моральної шкоди у сумі 5000 гривень. Також, позивач прохає стягнути з відповідачів судові витрати в сумі 1256 гривень 79 копійок.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явились. Представник позивача звернувся до суду із письмовою заявою, в якій прохає провести судове засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 42).

Відповідачі, в силу вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважаються такими, що належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але у судове засідання не з'явились, письмових заяв та клопотань суду не надали (а.с. 28-31, 35, 37-41). З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 197, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив рішення.

Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25 вересня 2014 року, на перехресті вулиць Комсомольської та Червоної у м. Дніпропетровську, з вини водія ОСОБА_2, який керував автомобілем «ЗАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, сталось ДТП, в результаті якого пошкоджено автомобіль «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить позивачу. Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія». Позивач проінформувала страхову компанію про ДТП та направила узгодження вартості страхового відшкодування (а.с. 12), яке до теперішнього час не сплачено відповідачами. Відповідно до наданого суду розрахунку вартість відновлювальних робіт автомобіля позивача становить 70559 гривень (а.с. 13-15).

Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Нормами ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування; збитками є втрати, які особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або у більшому розмірі. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди та не пов'язана з розміром цього відшкодування; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний, у разі настання страхового випадку, здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. У відповідності до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. В результаті ДТП, яка мала місце 25 вересня 2014 року, з вини водія ОСОБА_2, який керував автомобілем «ЗАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, пошкоджено автомобіль позивача «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на суму 50000 гривень (а.с.11). Внаслідок цього ДТП позивачу завдано матеріальних збитків у сумі 70559 гривень. Страхова компанія визнала суму страхового відшкодування, яке необхідно сплатити на користь позивача, однак добровільно його не відшкодувала. Внаслідок цього, право позивача на отримання страхового відшкодування з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» у сумі 50000 гривень та суми заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 20559 гривень з відповідача ОСОБА_2, так як сума збитків перевищує розмір страховки, порушено і підлягає судовому захисту. З метою поновлення свого порушеного права позивач звернулась до суду з метою примусового стягнення страхового відшкодування та суми заподіяної матеріальної шкоди. З цих підстав суд вважає за можливе стягнути з відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь позивача несплачену суму страхового відшкодування у сумі 50000 гривень, тобто у межах суми загальної обов'язкової цивільної відповідальності, а з відповідача ОСОБА_2 суму заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 20559 гривень, так як позовні вимоги, так як позивач витратила ці кошти на ремонт ушкодженого автомобіля.

Враховуючи те, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_2 та невиплати суми заподіяної матеріальної шкоди, позивач перенесла певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час використовувати свою власність - автомобіль, у зміні звичного способу життя, і має право на відшкодування заподіяної їй моральної шкоди у сумі 5000 гривень, яку необхідно стягнути саме з відповідача ОСОБА_2

Судовий збір у сумі 1256 гривень 79 копійок суд вважає за можливе стягнути з відповідачів солідарно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 22, 23, 625, 988, 990, 992, 1166-1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 3, 10-11, 15, 30, 60, 74-76, 88, 169, 208, 212-215, 218, 224, 293 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 50000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 суму заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 20559 гривень та суму моральної шкоди у розмірі 5000 гривень, а всього стягнути грошових коштів у сумі 25559 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні - протягом 10 днів зо дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів зо дня його проголошення, або протягом 10 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Заочне рішення може бути переглянуто Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів зо дня отримання ним копії рішення.

Суддя І.Ю. Литвиненко