РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/5280/16-ц

пр. № 2/759/3212/16

07 червня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Ніколенку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - Святошинський РВ ГУ ДМС України в м. Києві,

встановив:

ОСОБА_1 в квітні 2016 року заявила позов про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3

Позов мотивований тим, що відповідач хоч і зареєстрований за адресою квартири проте ніколи в ній не проживав, що створює позивачу, як власнику житла, перешкоди в користуванні власністю.

Представник позивача ОСОБА_3 подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечувала.

ОСОБА_2 в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся за останнім відомим місцем проживання, заперечень до позову не надходило.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, приходить до висновку про можливість постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

З аналізу наданих документів вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 в цілому належить позивачу ОСОБА_1 (а.с. 9-18).

З довідки балансоутримувача будинку від 16.09.2015р. (ф.3), вбачається, що у вказаній квартирі, разом з власником, з 13.08.1991 року зареєстрований її брат ОСОБА_2.

Згідно з актом, що складений 06.04.2016р. працівниками ЖЕД-6 за результатами опиту сусідів ОСОБА_1, гр. ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 в м. не проживає більше одного року.

Ст.156 ЖК України визначено право члена сім'ї власника користуватись жилим приміщенням власника, проте, як вбачається зі змісту цієї норми, тільки у разі проживання в ньому.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України).

Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача та членів його сім'ї додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, тощо.

За таких фактів та відповідних їм правовідносин, відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 втратив право користування житловими приміщеннями квартири АДРЕСА_1, а відповідно позов підлягає задоволенню.

За такого рішення суду, судові витрати у справі, понесені позивачем, відповідно до ст.88 ЦПК України, мають бути компенсовані їй відповідачем.

На підставі наведених в рішенні норм закону, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщеннями квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва на протязі десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий М.Ф. Сенько