Справа № 140/377/16-ц Провадження № 22-ц/772/2630/2016Головуючий в суді першої інстанції Слободяник Т. В.
Категорія 23 Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Зайцева А.Ю.,

суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

при секретарі: Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу Ковалівської сільської ради на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 01.07.2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки.

Зазначав, що 25.12.2006 року між ним та Ковалівської сільською радою укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,2684 га., розташованої по АДРЕСА_1 для обслуговування господарських будівель, які належать йому на праві приватної власності.

02.03.2010 року ОСОБА_2 продав частину господарських будівель, розташованих по АДРЕСА_1 ОСОБА_3, а 01.04.2014 року продав частину господарських будівель ОСОБА_4

Вказує, що ним направлялась заява відповідачу з повідомленням про зміну власника господарських будівель, які розташовані на орендованій земельній ділянці, і відповідно внесення змін до договору оренди землі, але відповіді він не отримав.

Посилаючись на ст.ст.7, 31 Закону України «Про оренду землі», п. «е» ч.1 ст.141 ЗК України, позивач просив у зв'язку з переходом до інших осіб права власності на частину господарських будівель, які розташовані на земельній ділянці, яка є предметом договору оренди землі, визнати припиненим договір оренди земельної ділянки від 25.12.2006 року з часу відчуження будівель та споруд, а саме з 02.04.2013 року та з 02.03.2010 року.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 01.07.2016 року позов задоволено.

Визнано припиненим з 02.04.2013 року договір оренди землі від 25.12.2006 року укладений між Ковалівської сільською радою Немирівського району і ОСОБА_2 на земельну ділянку загальною площею 2,2684 га терміном на 49 років з часу відчуження будівель і споруд по АДРЕСА_1 Немирівського району Вінницької області.

Не погоджуючись із рішенням суду, Ковалівська сільська рада подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам закону.

Задовольняючи позов та визнаючи припиненим договір оренди землі з 02.04.2013 року, суд першої інстанції виходив з того, що позивач продав комплекс будівель та споруд по АДРЕСА_1, які розташовані на земельній ділянці, що перебуває в оренді позивача, та не являється їх власником, а тому відповідно до положень ст.ст.7, 31 Закону України «Про оренду землі», ст.141 Земельного кодексу України договір оренди землі слід визнати припиненим.

З такими висновками суду погодитись не можна, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи, суперечать нормам матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.12.2006 року між ОСОБА_2 та Ковалівської сільською радою укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,2684 га., розташованої по АДРЕСА_1 для обслуговування господарських будівель, які належать ОСОБА_2 на праві приватної власності. Даний договір зареєстрований у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 10.02.2007 року за №03.

Відповідно до пп.2, 8 даного договору, ОСОБА_2 в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,2684 га, в тому числі під капітальними одноповерховими будівлями - 0,8432 га, під спорудами - 0,0100 га, під проїздами та площадками - 1.4152 га розташована на території АДРЕСА_1 Ковалівської сільської ради; договір укладено на 49 років.

По справі також встановлено, що 02.03.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого, останній придбав у власність 7/20 часток комплексу будівель і споруд загальною площею 1959,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Реєстрація права власності на нерухоме майно відбулась цього ж дня, про що свідчить витяг з Державного реєстру правочинів.

02.04.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого, останній придбав у власність 3/50 частки комплексу будівель, споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа яких становить 5603,4 кв.м. Реєстрація права власності на нерухоме майно відбулась цього ж дня, про що свідчить витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Таким чином, посилання суду першої інстанції у рішенні на те, що позивачем продано весь комплекс будівель та споруд не відповідає дійсності та суперечить матеріалам справи.

Визнаючи припиненим договір оренди земельної ділянки суд першої інстанції не врахував те, що ОСОБА_2 продав частку комплексу будівель та споруд ОСОБА_3 та ОСОБА_4, розташованих за адресою АДРЕСА_1, при цьому позивач також залишається власником частки зазначеного комплексу будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 та продовжує користуватись земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

За змістом ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Пунктами «е» ч.1 ст.141 ЗК України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, між іншим, набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Частиною першої статті 377 ЦК України також передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Виходячи із наведених норм матеріального права, у разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна до набувача цього майна відбувається перехід тих прав на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу нерухомого майна, тобто права користування земельною ділянкою.

Вищезазначене свідчить про те, що договір оренди земельної ділянки від 25.12.2006 року припиняє свою дію щодо позивача лише у частині земельної ділянки відповідно до частини придбаних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 частки комплексу будівель та споруд, а тому договори купівлі-продажу, укладені між позивачем та ОСОБА_3 й ОСОБА_4 є підставою для переоформлення права користування земельної ділянкою у встановленому законом порядку, або внесення змін у чинний договір.

Зі справи видно, що відповідач неодноразово роз'яснював позивачу, що йому та іншим власникам зазначеного комплексу будівель та споруд необхідно звернутися до сільської ради із заявою про виділення частки в окрему земельну ділянку із зазначенням, яка площа земельної ділянки залишається у його користуванні за договором, а яка переходить у користування іншим особам, які придбали нерухоме майно.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач не позбавлений права на врегулювання виниклого питання у порядку визначеному законом, а в разі наявності спору з сільською радою чи з іншими співвласниками будівель та споруд щодо оформлення прав на землю чи сплати податку, не позбавлений права і на його захист судом, але у інший спосіб та з участю належного кола осіб, які мають приймати участь у розгляді цієї справи.

Відповідно до ч.1 п.п. 1, 3, 4 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З огляду на зазначене, оскільки законодавством передбачено інший спосіб врегулювання даних правовідносин (переоформлення права користування земельною ділянкою у встановленому законом порядку), враховуючи залишення у користуванні позивача певної частини земельної ділянки, слід дійти висновку, що правових підстав для задоволення позову у суду першої інстанції не було, у зв'язку з чим рішення суду є незаконним і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області - задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 01.07.2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ А.Ю. Зайцев

Судді: /підпис/ О.С. Панасюк

/підпис/ Т.М. Шемета

Згідно з оригіналом.

Суддя: