Справа № 369/1093/16-ц
Провадження № 4-с/369/41/16
УХВАЛА

Іменем України

19.04.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Кондратенко М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві скаргу ОСОБА_1»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Юність-3» до Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, заінтересована особа ОСОБА_2, про визнання дій головного державного виконавця протиправними, скасування постанови від 25 січня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, зобов»язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Юність-3» звернувся до суду із скаргою до Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, заінтересована особа ОСОБА_2, про визнання дій головного державного виконавця Данилишина П.Б. незаконними, скасування постанови від 25 січня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, зобов»язання вчинити дії, посилаючись на те, що 10 грудня 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області по справі № 369/11765/15-ц позовну заяву було задоволено і видано виконавчий лист від 13 січня 2016 року, а саме стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Юність-3» заборгованість за обов»язкові платежі в розмірі 7281,33 грн. та судовий збір в розмірі 1218 грн., а всього-8499,33 грн..

25 січня 2016 року головним державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_3 була розглянута заява і встановлено, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у виконавчому документі не зазначено індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (для фізичних осіб-платників податків) або номер і серія паспорта боржника для фізичних осіб-громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовились від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України. Отже, на підставі вказаного 25 січня 2016 року була видана постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 49900773.

Заявник зазначав, що він не мав змоги зазначити ідентифікаційний номер боржника у заяві про відкриття виконавчого провадження, так як в нього відсутня інформація у базі даних про фізичну особу, а отримання такої інформації з боку заявника можливе тільки за згодою боржника (фізичної особи).

Заявник вважав, що відсутність у виконавчому документі певних даних про особу боржника, в даному випадку-відсутність ідентифікаційного номера, не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, представник заявника ОСББ «Юність-3» просив визнати протиправними дії головного державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_3 щодо відмови у відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення по справі № 369/11765/15-ц Києво-Святошинського районного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за обов»язкові платежі та судового збору; скасувати постанову від 25 січня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження № 49900773, винесену головним державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_3 по примусовому виконанню рішення по справі № 369/11765/15-ц Києво-Святошинського районного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за обов»язкові платежі та судового збору; зобов»язати головного державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_3 відкрити виконавче провадження згідно виконавчого листа, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області по справі № 369/11765/15-ц від 13 січня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Юність-3» заборгованості за обов»язкові платежі в розмірі 7281,33 грн. та судового збору в розмірі 1218 грн., а всього-8499,33 грн..

У судове засідання представник заявника ОСОБА_1»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Юність-3» не з»явився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, суду надана заява, в якій представник заявника скаргу підтримав і просив її задовольнити та розглянути справу у його відсутності.

У судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з»явився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

У судове засідання головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_3 і представник Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ не з»явились, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, з»ясувавши дійсні обставини і дослідивши письмові докази, вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З наявних матеріалів справи вбачається, що Києво-Святошинським районним судом Київської області був виданий виконавчий лист з виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Юність-3» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за обов»язкові платежі-7281,33 грн., та судовий збір-1218 грн., а всього-8499 грн. 33 коп..

Постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документу) від 25 січня 2016 року ВП № 49900773 головним державним виконавцем Данилишиним П.Б. ВДВС Києво-Святошинського РУЮ відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 369/11765/15-ц, виданого 13 січня 2016 року Києво-Святошинським районним судом про стягнення заборгованості в загальній сумі боргу 8499,33 грн. на підставі вимог п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у виконавчому документі відсутній індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (для фізичних осіб-платників податків) або номер і серія паспорта боржника для фізичних осіб-громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовились від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України.

Відсутність останнього може бути обгрунтована підставами, визначеними пунктом 3.3. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 № 512/5 наступним чином: для фізичних осіб реєстраційний номер облікової картки платника податків не зазначається у виконавчому документі, якщо особа є іноземцем та законодавством країни, на території якої проживає фізична особа, встановлено інші форми обліку або якщо особа відмовилась його мати через свої релігійні переконання, про що є відмітка у паспорті особи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім»я (прізвище, власне ім»я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб»єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб-громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України. а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред»явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно вимог ч. 1 ст. 19 даного Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред»явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред»явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно вимог ч. 2 ст. 4 даного Закону під час виконання рішень державний виконавець має право на безпосередній доступ до баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти. Порядок доступу до таких реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України спільно з відповідними центральними органами виконавчої влади, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 вказаного Закону державний виконавець зобов»язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 32 Конституції України і ч. 1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Слід зазначити, що частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому, зокрема, має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим, п. 3 ч. 3 ст. 11 вказаного Закону надано право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Згідно вимог ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Враховуючи викладене, скарга ОСОБА_1»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Юність-3» підлягає задоволенню частково, і слід визнати протиправними дії головного державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_3 щодо відмови у відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення по справі № 369/11765/15-ц Києво-Святошинського районного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за обов»язкові платежі та судового збору, скасувати постанову від 25 січня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження № 49900773, винесену головним державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_3 по примусовому виконанню рішення по справі № 369/11765/15-ц Києво-Святошинського районного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за обов»язкові платежі та судового збору.

Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Щодо заявлених вимог заявника ОСОБА_1»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Юність-3» в скарзі про зобов»язання головного державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_3 відкрити виконавче провадження згідно виконавчого листа, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області по справі № 369/11765/15-ц від 13 січня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Юність-3» заборгованості за обов»язкові платежі в розмірі 7281,33 грн. та судового збору в розмірі 1218 грн., а всього-8499,33 грн., то дані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки прийняття відповідних постанов в межах виконавчого провадження відноситься до виключної компетенції державного виконавця, якому надані такі повноваження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», і тому у суду відсутні підстави для зобов»язання державного виконавця прийняти відповідне рішення. Відповідно ж до вимог ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» учасник виконавчого провадження має право на оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця в порядку, встановленому цим Законом, і в тому числі оскаржити його рішення до суду.

Керуючись ст. ст. 11, 383-387 ЦПК України, ст. 32 Конституції України, ч. 1 ст. 302 ЦК України, ст. ст. 4, 6, 11, 18, 19, 25 Закону України „Про виконавче провадження, суд-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Юність-3» задовольнити частково.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_3 щодо відмови у відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення по справі № 369/11765/15-ц Києво-Святошинського районного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за обов»язкові платежі та судового збору, скасувати постанову від 25 січня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження № 49900773, винесену головним державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_3 по примусовому виконанню рішення по справі № 369/11765/15-ц Києво-Святошинського районного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за обов»язкові платежі та судового збору.

У решті вимог скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 5 днів з дня її винесення, або ж протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя Ковальчук Л.М.