АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/3399/2016 Головуючий у І інстанції Цокол Л.І.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М. , Слюсар Т.А.

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства" РОДОВІД БАНК" Мірошника Сергія Борисовича на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року за матеріалами позовної заяви Публічного акціонерного товариства " РОДОВІД БАНК " до ОСОБА_2 про спонукання виконати умови мирової угоди шляхом стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року відмовлено у відкритті провадження в справі за позовом Публічного акціонерного товариства " РОДОВІД БАНК " до ОСОБА_2 про спонукання виконати умови мирової угоди шляхом стягнення заборгованості.

Повернуто Публічному акціонерному товариству " РОДОВІД БАНК " суму сплаченого судового збору в розмірі 3654,00 грн. згідно платіжного доручення № BUD.00.133794 від 04.08.2015 року.

У апеляційній скарзі представник Публічного акціонерного товариства" РОДОВІД БАНК "

Мірошник С.Б. просить ухвалу суду скасувати , а питання про відкриття провадження в справі

передати на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки судом порушені вимоги процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ПАТ "РОДОВІД БАНК" ОСОБА_3,яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з підстав, викладених у ній, представника ОСОБА_2, ОСОБА_4 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи на те, що вона необґрунтована, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у відкритті провадження в справі за позовом ПАТ" РОДОВІД БАНК" до ОСОБА_2 про спонукання до виконання умов мирової угоди шляхом стягнення заборгованості, суд виходив з того, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2013 року заявнику відмовлено у стягненні з відповідача заборгованості за невиконання умов мирової угоди від 01.10.2010, яка затверджена ухвалою суду від 19.11.2010 в сумі 261 867, 42 доларів США та 3 822 746, 31 грн. і 3% річних і інфляційних витрат з тих підстав , що визнана мирова угода є самостійною підставою для виконання в порядку статей 17, 18 Закону України " Про виконавче провадження " .

Однак з такими висновками суду погодись не можна, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 17 Закону " Про виконавче провадження "( далі - Закон) виконанню державною виконавчою службою підлягають ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Вимоги до виконавчого документа встановлено у статті 18 цього Закону.

Однією з підстав відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження є невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 Закону (пункт 6 частини першої статті 26 Закону).

Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону (в редакції від 21 квітня 1999 року) було передбачено, що мирові угоди, які затверджені судом, відносяться до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Однак, Законом України від 18 листопада 2003 року № 1255 "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" положення пункту 5 статті 3 Закону виключено.

Отже, на момент постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди вона не відносилася до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 2015 року ПАТ "РОДОВІД БАНК" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про спонукання виконати умови Мирової угоди шляхом стягнення заборгованості .

Посилаючись на те, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2010 року між Банком та ОСОБА_2 було затверджено мирову угоду. Ухвала сторонами не оскаржувалась і набрала законної сили.

Зазначало, що згідно п. 1 Мирової угоди у справі № 2-3520-1/10 ОСОБА_2 визнав позовні вимоги Банку у розмірі 5 917 685, 67 грн. , у тому числі :

проценти у розмірі 2 993 393, 83 грн., а саме: 898 454, 47 грн. та 261 867, 42 доларів США;

пеню у розмірі 2 924 91, 84 грн.

Однак, станом на день подання позову умови Мирової угоди ОСОБА_2. не виконав, не погасив заборгованість в розмірі 5 917 685, 67 грн. в строк до 26.11.2010, а тому враховуючи факт невиконання останнім взятих на себе зобов'язань щодо виконання умов Мирової угоди у відповідача на 25 серпня 2015 року утворилась заборгованість перед Банком у розмірі 261 867, 42 доларів США та 5 456 622, 06 грн., із них:

сума заборгованості за кредитом та процентами - 261 867, 42 доларів США;

сума заборгованості за кредитом та процентами - 898 457, 47 грн.;

загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості , трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості та інфляційних втрат від суми прострочених процентів по кредиту - 4 558 167, 59 грн. , яку Банк просив стягнути з відповідача на його користь.

За таких обставин, суд не звернув уваги, що у разі невиконання однією зі сторін зобов'язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. При цьому звернення заінтересованої особи до суду із зазначеним позовом без попереднього отримання постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не є підставою для відмови в прийнятті , а й у подальшому відмови у задоволені указаного позову.

Крім того , суд не звернув увагу, зі змісту позовної заяви вбачається , що позивач просив стягнути не лише заборгованість за кредитом, яка встановлена у мировій угоді, а і за час невиконання умов мирової угоди.

Зазначені обставини заслуговують на увагу, проте судом належним чином не перевірялися, а тому ухвалу суду законною і обгрунтованою назвати не можна, а відтак така ухвала підлягає скасуванню, а питання - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги про постановлення ухвали про відкриття провадження у справі не можуть бути задоволенні, оскільки вирішення цього питання є компетенцією суд першої інстанції, а не апеляційної.

Керуючись ст. 303,304,307,312,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства" РОДОВІД БАНК" Мірошника Сергія Борисовича задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року скасувати, а питання прийняття позовної заяви передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: