Пров. № 2/409/1154/16
Справа №409/1414/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2016 року смт.Білокуракине
Білокуракинський районний суд Луганської області в складі:
головуючого судді Тімінського В.В.,
при секретарі - Стрільцовій О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Білокуракине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -
В С Т А Н О В И В:
Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить надати дозвіл неповнолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасовий виїзд за межі держави України до Російської Федерації строком на три роки, а саме з 21 червня 2016 року по 21 червня 2019 року у супроводі неї, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2, посилаючись на те, що позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12 липня 2008 року по 11 листопада 2010 рік. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Отримання дозволу для виїзду неповнолітній дитині необхідно для оздоровлення та відпочинку за кордоном з метою покращення здоровя дитини, оскільки син часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендаціями лікарів, необхідне періодичне перебування дитини на морі, про що свідчить довідка, № 20 від 20 квітня 2016 року видання КЗ «Новопсковський центр первинної медико-санітарної допомоги».
Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надавши заяву про підтримання пред'явлених позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило.
Третя особа Служба у справах дітей Новопсковської РДА у судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, вважає за доцільне прийняти рішення по даній справі на розсуд суду.
У звязку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України.
Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав:
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 134219.
Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду.
Пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється:
1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску;
2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків:
- рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Відповідно до частин 1 і 3 ст. 151 Сімейного Кодексу України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Сімейного Кодексу України, батьки мають право на самозахист своєї дитини.
Згідно з ч.1 ст.18 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікованої Україною 27.02.1991 року), батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити повністю відповідно до ст. 174 ЦПК України.
За таких обставин, суд вважає за можливе надати дитині позивача дозвіл на виїзд за межі України: до Російської Федерації у супроводі матері без дозволу і супроводу батька строком на три роки.
Керуючись ст. ст. 8,10,11, 58,60, 130, 174,209, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дозвіл на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави України до Російської Федерації разом з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, строком на три роки, а саме з 21 червня 2016 року по 21 червня 2019 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Білокуракинський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя Білокуракинського районного суду
Луганської області ОСОБА_4