МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18.07.2016 року Справа № 370/739/16-ц
Макарівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Устимчук М.Ю., при секретарі Захарченко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Макарів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що в тратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1, (далі - позивач) звернулась до Макарівського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2, (далі - відповідач), в якому просила визнати останнього таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком №41 по вулиці Центральна (Леніна) в с. Пашківка Макарівського району Київської області, який належить їй на праві власності.
В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що відповідно до Договору дарування їй належить на праві власності житловий будинок за адресою: вул. Центральна (Леніна), 41 в с. Пашківка Макарівського району Київської області. За вищевказаною адресою також зареєстрований відповідач ОСОБА_2К, але тривалий час фактично не проживає в ньому та витрати на його утримання не несе, добровільно не виписується з будинку, чим порушує її право на вільне володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
В судове засідання позивач не зявилась, її представник ОСОБА_3 через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, вимоги за позовом підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд ухвалив заочно розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступне.
Згідно Договору дарування, посвідченого 27.08.2013 року приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №1919, ОСОБА_5 подарував ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в с.Пашківка Макарівського району Київської області, вулиця Леніна, будинок №41. Відповідно до Витягу №8507543 від 27.08.2013 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, державна реєстрація права власності на вказаний житловий будинок проведена 27.08.2013 року, підстава внесення запису Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 5319944 від 27.08.2013 року, форма власності приватна, розмір частки -1.
Як вбачається з довідки, виданої Пашківською сільською радою Макарівського району Київської області, згідно Розпорядження голови №14 від 18.12.2015 року та у відповідності до Закону України від 09.04.2015 року № 317-VІІ «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нациського) тоталітарних режимів в Україні та заборони пропаганди їхньої символіки» та п.41 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вулицю «Леніна» перейменовано на вулицю «Центральна».
За вказаною вище адресою по даний час зареєстрований відповідач в справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповіддю Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в місті Києві від 12.04.2016 року.
Як вказала позивач, та про що не скористався своїм право заперечити відповідач, останній за вказаною адресою зареєстрований але не проживає, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою №106 від 09.03. 2016 року Пашківської сільської ради. На численні прохання позивача щодо зняття з реєстрації місця свого проживання у вказаному будинку відповідач жодним чином не реагує, чим чинить їй перешкоди у користуванні та володінні належним їй на праві власності нерухомим майном.
Вирішуючи між сторонами спір, суд виходить також з наступного.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи може бути здійснено на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також на підставі інших документів, що свідчать, зокрема, про припинення права користування жилим приміщенням.
Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до положень статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до частини першої статті 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Згідно із частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
З урахуванням вищевикладеного, а також положень наведеної статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).
Так, відповідач по справі, ОСОБА_2, втратив право користування вказаним житловим приміщенням, виходячи з наступного.
Відповідно до положень частини першої статті 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Так як відповідач по справі, ОСОБА_2, не проживає в зареєстрованому будинку, а також, враховуючи те, що на даний час єдиним власником домоволодіння є позивач ОСОБА_1 відповідно до Договору дарування домоволодіння від 27.08.2013р., будь-які права відповідача по справі ОСОБА_2 на користування зазначеним будинком припинені, в звязку з відчуженням домоволодіння позивачці.
Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
У випадку зміни власника будинку, перехід прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника законом не передбачено. Право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.
Враховуючи викладене позов є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів у розмірі 551,20 грн. сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст.15,16, 317, 318, 321, 383, 391 ЦК України, ЦК України, ст. 3, 58-60, 79, 212-215, 218, 223-226, 294 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що в тратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: с. Пашківка Макарівського району Київської області, вул. Центральна (Леніна), 41.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551,20 грн. на відшкодування судових витрат зі сплати судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте за заявою відповідача судом, що його ухвалив, протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду набирає законної сили в загальному порядку відповідно до ст. 223 ЦПК України.
Головуючий М.Ю. Устимчук