УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/7010/16-ц

Провадження № 2/638/3248/16

27.04.2016 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У відповідності до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року №3, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12 Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

При визначенні юрисдикції справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, субєктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі статтею 2 Господарського кодексу України, учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України,Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Із позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» суму заборгованості у розмірі 8000000, 00 доларів США, що включає 4670384, 22 долари США частини неповернутого кредиту за договором про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 року; 1960544, 00 долари США частини неповернутого кредиту за договором про відкриття кредитної лінії №28-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 року; 1369071, 78 долари США частини неповернутого кредиту за договором про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 року, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3058171, 68 грн.

Як вбачається із ухвали Господарського суду Харківської області від 04.02.2016 року (справа №922/5787/15), залишеної без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.03.2016 року, провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коксотрейд», м. Київ до Публічного акціонерного товариства «Сбербанк Росії» в особі відділення «Харківське відділення №3 «АТ «Сбербанк Росії», м. Харків, Приватного акціонерного товариства «Харківський коксовий завод», м. Харків, Приватного акціонерного товариства «Термолайф», м. Харків про визнання поруки припиненою, зупинено до набрання чинності рішень по справі №922/6553/15 та справі №922/6554/15.

При цьому, предметом позовних вимог у справі №922/5787/15 є визнання припиненою поруки за договором поруки від 04.09.2012 року та визнання припиненими забезпечених ним солідарних зобов'язань позивача за договорами про відкриття кредитної лінії: №26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 року; №27-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 року; №30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 року; №31-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 року. Предметом позовних вимог у справі №922/6553/15 є визнання частково недійсним договору про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 року. Предметом позовних вимог у справі №922/6554/15 є визнання частково недійсним договору про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 року.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, виходячи з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, предмету спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що справа не може розглядатись місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 122, 208-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Розяснити позивачу, що відмова у відкритті провадження у справі, відповідно до частини 7 статті 122 ЦПК України, перешкоджає повторному зверненню до суду (місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства) з таким самим позовом.

Розяснити позивачу, що він у строки визначені законом, має право звернутись з даним позовом в порядку господарського судочинства до господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом пяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя: