Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/3207/16 Головуючий у 1 інстанції: Мусієнко Н.М.
Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Спас О.В.

Полякова О.З.

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2016 року по справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, -

ВСТАНОВИЛА:

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, в якому зазначив, що у період з серпня 2011р. по лютий 2015р. позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення у приміщення розташоване за адресою АДРЕСА_1, а загальну суму 6803,64грн., яку просить стягнути з відповідачів, а також понесені судові витрати у розмірі 243,60грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за послуги централізованого опалення у сумі 6803 гривні 64коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Концерну «Міські теплові мережі» понесені судові витрати на оплату судового збору у сумі 243 гривні 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги Концерну "МТМ" і стягуючи солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за період з серпня 2011 року по лютий 2015 року в розмірі 6803,64 грн, суд першої інстанції правильно виходив із того, що при відсутності укладення договору на постачання теплової енергії та постачання гарячої води між позивачем та відповідачами, відповідачі відключили квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води з порушенням установленого порядку, концерн "МТМ" має право на стягнення наявної заборгованості за послуги опалення та постачання гарячої води, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем, розмір заборгованості є доведеним.

Такі висновки відповідають встановленим обставинам справи і набутим доказам.

Обов'язок відповідачів сплатити борг за надані послуги ґрунтується на вимогах ст.ст. 322, 509, 525, 526 Цивільного Кодексу України, та нормах Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Правовідносини між сторонами також регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року (далі Правила).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідно до частин 1-3 ст. 32 зазначеного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Концерн "МТМ" зареєстрований у державному реєстрі, що підтверджується свідоцтвом про державу реєстрацію юридичної особи від 26 липня 2002 року (а.с. 12) .

Відповідно до п. 2.1 Статуту Концерну "МТМ" предметом діяльності цього підприємства є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну "МТМ" та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну "МТМ".

Право Концерну "МТМ" на отримання оплати за надані послуги з опалення підтверджено рішенням виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 5 від 29 січня 2009 року "Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Запоріжжі", відповідно до якого з 01 січня 2009 року в м. Запоріжжі виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності, з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн "МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну "МТМ".

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Судом встановлено і з матеріалів справи вбачається, що позивачем у період часу з серпня 2011 року по лютий 2015 року надавались послуги з централізованого опалення відповідачам у приміщення, розташоване за адресою : АДРЕСА_2.

Договір сторони не уклали, проте відносно помешкання Відповідачів за адресою : АДРЕСА_2 позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення з 01 січня 2009 року.

Концерн "МТМ", керуючись нормами чинного законодавства, та на підставі норм п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України 07.07.2014 року звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості за надані послуги, чим дотримався процесуальних вимог щодо стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28.07.2014 року судовий наказ від 11.07.2014 року про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості скасовано.

В зв»язку з цим, позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою у відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість з оплати наданих послуг із централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у квартиру АДРЕСА_2 за період з серпня 2011 року по лютий 2015 року становить 6803,64 грн.

Пунктом 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року передбачено, що у разі визначення обсягу послуг за показниками засобів обліку обов'язок по їх оплаті покладається на осіб, які проживали у квартирі, а в разі нарахування за нормами споживання, - оплату послуг мають проводити всі зареєстровані у жилому приміщенні особи, крім випадків, коли вони тимчасово відсутні в ньому і подали письмову заяву та офіційний документ, що підтверджує відсутність.

Відповідно до п. 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на втановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

У відповідності до п.п., 25, 26, 30 п. 3 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Ррішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (п. 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року №169 "Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року №4).

При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (п. 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року №169 "Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року №4).

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехіки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництіва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Заперечуючи проти позову, відповідачі зазначили, що квартира відповідачів відключена від централізованого опалення з 2008 року. Проте, згідно матеріалів справи вбачається, що відповідачами не дотриманий вищевказаний порядок відключення від централізованого опалення .

Жодних даних про те, що будинок в цілому відключений від централізованого опалення не представлено.

Судова колегія враховує те, що відповідно до п. 25 Правил №630 самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Порядком № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Крім того, вказаним Наказом №169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Оскільки відповідачі відключилися від централізованого опалення з порушенням норм чинного законодавства, районний суд правильно задовольнив позовні вимоги.

Згідно вимог ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судами норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов"яковим для всіх суб"єктів владних повноважень та для судів України. Суди зобов"язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

В постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 року у спраі №6-1192цс15 зазначено, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється і тому суд касаційної інстанції погодився із висновками суду про задоволення позову з тих підстав, що відповідачі відключили квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води з порушенням установленого порядку.

Таким чином з урахуванням встановлених обставин судова колегія вважає, що висновки суду є правильними і заборгованість за несплачені послуги підлягають стягненню з відповідачів , які є споживачами цих послуг.

Доводи апелянтів про відсутність укладеного між сторонами у справі договору про надання послуг як на підставу для відмови у позові є неспроможними.

Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають, зокрема, із дій, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є надання послуг позивачем та їх отримання відповідачем, то підстав для звільнення відповідача від оплати наданих послуг з опалення немає.

Встановлено, що в запереченнях на позов відповідачі посилались на те, що слід застосувати вимоги про позовну давність .

З ухвали Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28.07.2014 року вбачається, що скасовано судовий наказ про стягнення боргу з відповідачів.

Оскільки подання заяви про видачу судового наказу перериває строк позовної давності, суд першої інстанції правильно, з врахуванням вимог ст.ст.257, 264 ЦК України про позовну давність, суму боргу визначив за період з серпеня 2011 року по лютий 2015 року.

Докази та обставини, на які посилаються апелянти, були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права. Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянтів з висновком суду першої інстанції з їх оцінкою.

Судом повно і всебічно з»ясовані обставини справи, що мають для неї значення, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права не порушені, застосовані вірно, постановлено законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2016 року по цій справі

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: