справа № 2/638/2125/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року Дзержинський районний суд міста Харкова

у складі : головуючого - судді: Штих Т.В.

секретаря: Чаленко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернуся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_2 третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він з відповідачкою з 24.04.2009 року перебував у шлюбі. Шлюб розірвано. Від даного шлюбу мають дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу дитина продовжила мешкати з позивачем. В зв'язку з тим, що праця дружини пов'язана з відрядженнями, позивач просить визнати місце мешкання дитини з ним.

Позивач в судове засідання з'явився, наполягав на тому, що відповідачка мешкає в іншому місці, а він утримує самостійно дитину, піклується про неї, тому просить задовольнити позов та визначити місце мешкання дитини з ним та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини.

Відповідачка в судовому засіданні просила суд задовольнити позовні вимоги. Зазначила, що вона має домовленість з позивачем, щодо місця мешкання та виховання дитини. Вказала, що на разі не працює, перебуває у пошуках роботи, бере «роботу на дому». Всіляко приймає участь в вихованні та розвитку дитини. Відвідує та цікавиться досягненнями доньки в дитячому садочку, шиє дитячі костюми на свята доньки в садок, купує необхідні приладдя для розвитку дитини.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. Суду надано висновок про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 № 250 від 15.04.2016 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 24.04.2009 року по 04.12.2015 року перебували в шлюбі.

Відповідно до рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 24 листопада 2015 року шлюб між ними розірвано.

Від цього шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 01 грудня 2010 року, батьками дитини є ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом досліджено докази надані стороною позивача щодо розміру його заробітної плати, характеру роботи, умов проживання.

При цьому вважає, що вказаних обставин не досить для того, щоб розлучити малолітню дитину - дівчинку з матір'ю.

Відповідачка довела, що піклується про дитину, надає кошти на її утримання та виховання. Не зловживає спиртними напоями, не веде аморальний спосіб життя.

Позивач не зміг довести своїх позовних вимог, посилаючись на те, що робота відповідачки пов'язана з відрядженнями.

Натомість відповідачка пояснила, що вона не працює та на разі знаходиться в пошуках роботи.

Відповідно до статті 161 СК України - якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність до дитини кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд категорично зазначає, що сторони можуть і самостійно при вирішення вказаного питання дійти згоди. Суд звертає увагу, що спір між сторонами з приводу визначення місця проживання дитини відсутній.

Судом досліджено висновок про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.04.2016 року № 250, підписаний заступником директора Департаменту праці та соціальної політики управління служб у справах дітей Харківської міської ради, та вважає його таким, що прийнятий передчасно, без детального вивчення обставин у сім»ї.

Сторони у судовому засіданні поводили себе непевно, ніби приховуючи справжні підстави звернення до суду. На запитання суду, як позивач так і відповідач давали не певні відповіді, опускали очі.

Судом роз»яснені сторонам по справі вимоги ст.ст.10,11,60 ЦПК України стосовно тих обставин, що докази подаються сторонами, а судом тільки оцінюються.

На підставі ст.57 ЦПК України доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановить наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин ,які мають значення по справі. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема , звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно вимог ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан і здоров'я, та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на інших членів родини чи інших осіб.

Проте встановлення необхідності стягнення аліментів може бути вирішення після розв'язання питання щодо визначення місця мешкання дитини з одним з батьків. На разі позовні вимоги в цій частині суд вважає позивачем недоведеними, а тому і позовні вимоги про стягнення аліментів не можуть бути задоволені.

Враховуючи все вищезазначене, суд вважає, що позов в частині визначення місця мешкання дитини з батьком та стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини є таким, що не доведений позивачем та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Судові витрати вважати сплаченими позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Головуючий суддя: Штих Т.В.