Справа № 459/2435/16-ц
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

05 вересня 2016 р. суддя Червоноградського міського суду Львівської області Грабовський В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, з участю заінтересованих осіб: Головного управління національної поліції у Львівській області, Управління Пенсійного фонду України у м. Червонограді, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою у якій, зокрема, просила: встановити факт, що вона разом з родиною 21.10.1947 року була виселена із с.Вербляни Яворівського (Немирівського) району Львівської області за рішенням Особливої наради при МДБ СРСР від 24.01.1948 року на спецпоселення з конфіскацією майна в Кемеровську область по політичних мотивах, як член сім'ї учасника ОУН, звідки звільнена 07.03.1960 року і є реабілітованою на підставі ст.3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій» від 17.04.1991 року; встановити факт, що ОСОБА_1 (дочка ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зазначена в архівній довідці №160, виданій 12.08.2016 року головним управління національної поліції у Львівській області та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є однією і тією ж особою. Вимоги обгрунтовані тим, що згідно архівної довідки №160, виданої 12.08.2016 року головним управління національної поліції у Львівській області, вона разом зі своєю родиною була виселена із с.Вербляни Яворівського (Немирівського) району Львівської області за рішенням Особливої наради при МДБ СРСР від 24.01.1948 року на спец поселення з конфіскацією майна в Камеровську область по політичних мотивах, як член сім'ї учасника ОУН, звідки звільнена 07.03.1960 року і є реабілітованою на підставі ст.3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій» від 17.04.1991 року. У вказаній довідці зазначено її ім'я як ОСОБА_1 (дочка ОСОБА_4), хоча її ім'я згідно свідоцтва про народження «ОСОБА_1».

Розглянувши матеріали заяви, вважаю, що у відкритті провадження у цій частині слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У ст. 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» йдеться про обов'язковість реабілітації всіх громадян, засланих і висланих з постійного місця проживання та позбавлених майна за рішенням органів державної влади і управління з політичних, соціальних, національних, релігійних та інших мотивів під приводом боротьби з куркульством, противниками колективізації, так званими бандпособниками та їх сім'ями.

Згідно зі ст. 9 зазначеного Закону вирішення питань, пов'язаних з встановленням факту розкуркулювання, адміністративного виселення, з відшкодуванням матеріальних збитків, поновленням трудових, житлових, пенсійних та інших прав громадян, реабілітованих відповідно до цього Закону, покладено на обласні, міські і районні Ради народних депутатів. З цією метою Радам народних депутатів необхідно утворити штатні комісії, положення про які затверджується Кабінетом Міністрів України. За дорученням цих комісій органи внутрішніх справ встановлюють факти безпідставності заслання і вислання, направлення на спецпоселення, а також конфіскації і вилучення майна у зв'язку з необгрунтованими репресіями і матеріали перевірки надсилають комісіям.

Отже, Законом України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» визначено порядок встановлення факту, зокрема, адміністративного виселення громадян з політичних мотивів та здійснення їх реабілітації з відшкодуванням збитків та поновленням порушених прав.

У зв'язку з цим слід дійти висновку про те, що факт виселення заявника по політичних мотивах, як члена сім'ї учасника ОУН, звідки вона звільнена 07.03.1960 року і є реабілітованою на підставі ст. 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій» від 17.04.1991 року, не може бути встановленим у судовому порядку.

Крім того, у судовому порядку не можуть бути встановлені факти тотожності осіб, імена, по батькові чи прізвища яких по-різному записані у документах.

Отже у відкритті провадження у справі у вищевказаній частині необхідно відмовити на підставі ч. 2 п. 1 ст.122 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 122 ч. 2 п. 1, ст. 256 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі в частині встановлення факту, що ОСОБА_1 разом з родиною 21.10.1947 року була виселена із с.Вербляни Яворівського (Немирівського) району Львівської області за рішенням Особливої наради при МДБ СРСР від 24.01.1948 року на спецпоселення з конфіскацією майна в Кемеровську область по політичних мотивах, як член сім'ї учасника ОУН, звідки звільнена 07.03.1960 року і є реабілітованою на підставі ст.3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій» від 17.04.1991 року; встановлення факту, що ОСОБА_1 (дочка ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зазначена в архівній довідці №160, виданій 12.08.2016 року головним управління національної поліції у Львівській області та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є однією і тією ж особою.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано Апеляційному суду Львівської області через Червоноградський міський суд Львівської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В. В. Грабовський