У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 25 лютого 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі: Черненко В.А., Журавель В.І., Закропивного О.В., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5, відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_6 про звільнення майна з-під арешту за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 9 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 13 жовтня 2015 року, - в с т а н о в и л а: У квітні 2015 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду із вищевказаним позовом, в якому просило звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: будівлю магазину, загальною площею 44,7 кв.м, та земельну ділянку, загальною площею 191 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, які перебувають в іпотеці банку. Вимоги мотивувало тим, що 23 січня 2007 року між банком та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір, за яким остання отримала 20 тис. доларів США зі строком погашення 22 січня 2017 року. На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором позичальник передала банку в іпотеку нерухоме майно: будівлю магазину, загальною площею 44,7 кв.м, та земельну ділянку, загальною площею 191 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1. В провадженні відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції на виконанні знаходиться рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 березня 2015 року, яким стягнуто з ОСОБА_5 заборгованість по кредитному договору у розмірі 111 507 грн 50 коп. Проте банк не може провести реалізацію заставного майна, оскільки накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_5, в тому числі і на предмет іпотеки. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 9 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 13 жовтня 2015 року, позов задоволено. Звільнено з-під арешту від 9 грудня 2013 року належне ОСОБА_5 майно: будівлю магазину по АДРЕСА_1, загальною площею 44,7 кв.м, та земельну ділянку, загальною площею 191 кв.м, по АДРЕСА_1 та знято заборону відчуження. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Зокрема, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про задоволення позову про звільнення з-під арешту майна, яке перебуває в іпотеці ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», обтяження якого було зареєстровано в установленому порядку 21 січня 2007 року, оскільки іпотекодержатель має пріоритет на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку». Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити. Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 9 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 13 жовтня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: В.А. Черненко В.І. Журавель О.В. Закропивний
й