Номер провадження: 22-ц/785/3347/16
Головуючий у першій інстанції Курочка В. М.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

Черевка П.М.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Дальницької сільської ради про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

встановила:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 (уточнюючи свої позовні вимоги) звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати недійсними рішення Дальницької сільської ради Одеської області від 27.06.2001 року № 427/1 «Про заяву ОСОБА_4», рішення Дальницької сільської ради Одеської області від 27.06.2001 року № 428 «Про надання земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку гр. ОСОБА_5», рішення Дальницької сільської ради Одеської області від 14.10.2003 року № 309 «Про передачу земельної ділянки, раніше наданої в постійне користування у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), гр. ОСОБА_5», визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,105 га, НОМЕР_1 від 20.01.2004 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 609-04, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, виданий ОСОБА_5, і зобов'язати ОСОБА_5 не чинити їй перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 0,10 га по АДРЕСА_1 шляхом її звільнення.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, рішенням Дальницької сільської ради Одеської області від 20.08.1997 року їй було надано в користування вказану земельну ділянку і в 1988 році у Дальницькій сільській раді вона отримала схематичний план земельної ділянки, якою певний час користувалася, однак не могла почати будівництво житлового будинку у зв'язку з браком для цього коштів і оскільки вона постійно проживає в м. Одесі, є вдова, інвалідом 2 групи, одна виховує малолітню дитину, то бувала на земельній ділянці рідко, ніколи не відмовлялась від земельної ділянки, яка в неї не вилучалася, а згодом їй стало відомо, що вказаною земельною ділянкою почали користуватися невідомі люди, які проводили там будівельні роботи.

27.08.2014 року їй стало відомо, що виділена їй земельна ділянка вилучена і передана до земель запасу сільської ради.

Позивачка зазначила, що Дальницька сільська рада не мала права надавати в користування та власність ОСОБА_5 земельну ділянку, яка перебувала в її користуванні, яке ніколи не припинялося відповідно до положень Земельного кодексу України і підлягає поновленню в разі порушення.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 березня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_3 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 07 липня 2015 року скасовано рішення Овідіопольського районного суду Одеської області про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, ОСОБА_5 про визнання незаконними рішень Дальницької сільської ради, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку і ухвалено нове рішення в цій частині.

Визнано недійсними рішення Дальницької сільської ради Одеської області від 27.06.2001 року № 427/1 «Про заяву ОСОБА_4», рішення Дальницької сільської ради Одеської області від 27.06.2001 року № 428 «Про надання земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку», рішення Дальницької сільської ради Одеської області від 14.10.2003 року № 309 «Про передачу земельної ділянки, раніше наданої в постійне користування, у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), гр. ОСОБА_5».

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 20.01.2004 року, виданий ОСОБА_5 на підставі рішення Дальницької сільської ради Одеської області від 14.10.2003 року № 309 на земельну ділянку площею 0,105 га по АДРЕСА_1.

Змінено мотивувальну частину рішення Овідіопольського районного суду Одеської області в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, залишено резолютивну частину рішення суду в цій частині без змін.

ОСОБА_5 оскаржив зазначене рішення до суду касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року касаційну скаргу задоволено частково. Рішення апеляційного суду Одеської області від 07 липня 2015 року скасовано, та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що право власності чи право користування спірною земельною ділянкою позивачка не набула, а тому її посилання на незаконне вилучення земельної ділянки та передачу її у власність ОСОБА_6 є безпідставним.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що рішенням Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області № 280/5 від 20 серпня 1997 року ОСОБА_3 виділено земельну ділянку площею 0,10 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та зобов'язано у місячний строк одержати у районного архітектора будівельний паспорт на забудову земельної ділянки.

Рішенням Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області № 427/1 від 22 червня 2001 року задоволено заяву ОСОБА_4 і вилучено спірну земельну ділянку з переведенням її у землі запасу.

22 червня 2001 року ОСОБА_5 звернувся до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області із заявою про виділ земельної ділянки під будівництво житлового будинку в АДРЕСА_2.

Рішенням Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 27 червня 2001 року за № 428 ОСОБА_5 надано земельну ділянку в АДРЕСА_1 та дозволено будівництво житлового будинку з надвірними спорудами.

У подальшому ця земельна ділянка рішенням Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 14 жовтня 2003 року № 309 передана ОСОБА_5 у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, і 20 січня 2004 року йому видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1.

21.06.2006 року проведена державна реєстрація права власності ОСОБА_5 на зазначений житловий будинок, що підтверджується довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Статтею 19 ЗК України 1990 року (в редакції, чинній станом на 1997 рік) встановлено, що надання земельних ділянок у користування провадиться відповідними Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення цих ділянок. Розробку проектів відведення земельних ділянок, перенесення їх меж у натурі (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право користування землею, здійснюють державні та інші землевпорядні організації.

Відповідно до ст. 22 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)і отримання документу, що посвідчує це право.

Приступати до використання земельної ділянки, у тому числі і на умовах оренди, до встановлення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості) і отримання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Згідно зі ст. 23 ЗК України, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються та реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів.

Як правильно зазначив суд першої інстанції ОСОБА_3, отримавши рішення про виділення їй земельної ділянки, право власності чи право користування земельною ділянкою не оформила. Державний акт на право власності чи право користування цією земельною ділянкою не отримала , будівельний паспорт на забудову ділянки також не отримала, земельний податок не сплачувала, землю не обробляла та до будівництва будинку не приступила.

ОСОБА_3 для того, щоб особа набула статусу належного користувача земельної ділянки, необхідно не тільки отримання відповідного рішення ради, але і встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідно до затвердженого проекту відведення та отримання державного акта на право постійного користування земельною ділянкою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_3 не набула у встановленому законом порядку права користування спірною земельною ділянкою, а тому її посилання на порушення її законних прав та інтересів оспорюваними рішеннями Дальницької сільської ради: про вилучення земельної ділянки у ОСОБА_4, про надання в користування земельної ділянки ОСОБА_5, про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_5 та усунення їй перешкод в користуванні спірною земельною ділянкою є необґрунтованими та правомірно не прийнято судом першої інстанції до уваги.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На підставі зазначеного колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши усі матеріали справи, ухвалив обґрунтоване, законне рішення, яке скасуванню не підлягає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

В.І. Сватаненко

П.М. Черевко