Справа № 357/2727/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, 3-ї особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 07.05.2004 року померла його баба ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок № 1 по вулиці Польовій в селі Сухоліси Білоцерківського району Київської області, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася, у встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що прийняв спадщину, протягом всіх років безперешкодно користувався вказаним будинком, доглядав за ним, здійснював поточний ремонт, крім того, не мав коштів для належного оформлення спадщини раніше, державним нотаріусом йому відмовлено в оформленні спадкових прав. Позивач просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 терміном три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надіслано клопотання Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області про розгляд справи без участі їх представника.

За ухвалою суду від 10.03.2016 року до участі в розгляді даної справи залучено в якості 3-х осіб без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які в судове засідання не зявилися, але надіслали заяви, в яких просили суд розглянути справу без їх участі та вказали на те, що проти позову заперечень не мають.

Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, оглянувши матеріали даної справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.05.2004 року померла ОСОБА_4, що стверджується копією свідоцтва про її смерть.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 залишила заповіт на все належне їй майно на імя ОСОБА_5 брата позивача, що стверджується копією заповіту, посвідченого 26.09.2003 року секретарем Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області, зареєстровано у реєстрі за № 36.

Також 21.01.2004 року ОСОБА_4 заповіла належне їй право на земельну частку /пай/ розміром 3,59 га /сертифікат серії КВ № 0103049/ ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частинах, що вбачається з копії заповіту, посвідченого секретарем Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області, зареєстровано у реєстрі за № 10.

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4 входить житловий будинок № 1 по вулиці Польовій в селі Сухоліси Білоцерківського району, який належав їй на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 23.01.1989 року, що слідує з копії цього свідоцтва, на якому є реєстровий напис Білоцерківського МБТІ про реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на вказаний будинок, про що занесено запис до реєстрової книги № 2 23.01.1989 року, реєстр № 376.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За ст.1223 цього Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.1270 цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За положеннями ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Судом також встановлено, що після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не відкривалася, що стверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру /спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину/ за № 43335862 від 22.03.2016 року.

Згідно довідки Сухоліської сільської ради Білоцерківського району від 21.12.2015 року № 1361, ОСОБА_4 проживала і була зареєстрована одна в ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті.

Отже, спадщину після смерті ОСОБА_4 не прийняли ні спадкоємці за заповітом, ні спадкоємці за законом, спадкоємець за заповітом на все майно спадкодавця ОСОБА_5 помер 03.10.2015 року, що слідує з копії свідоцтва про його смерть.

Позивачу було відмовлено державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки він не прийняв спадщину в установлений строк, разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав.

Наведене стверджується копією постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.01.2016 року.

За ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Позивач просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті баби тривалістю три місяці.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 Про судову практику у справах про спадкування, особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, як розяснено в цьому пункті вказаної Постанови Пленуму, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В п.23 вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 розяснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як встановлено судом, позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця у встановлений шестимісячний строк, оскільки фактично все майно спадкодавець заповіла брату позивача ОСОБА_7, позивач міг успадкувати майно після смерті баби тільки після того, коли б спадкоємці за заповітом відмовилися від прийняття спадщини або не прийняли її у визначеному законом порядку, позивач звернувся за оформленням спадщини після смерті свого брата ОСОБА_5, який помер 03.10.2015 року.

Крім того, позивач після смерті баби разом з братом ОСОБА_5 постійно доглядав за будинком, обробляв присадибну земельну ділянку, спорів щодо спадкування між ними ніколи не виникало.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 мешканці села Сухоліси та сусіди ОСОБА_4, показали, що після смерті баби позивач постійно доглядав за будинком, йому допомагав брат ОСОБА_5, який проживав один, у ОСОБА_10 було троє дітей сини ОСОБА_11 і ОСОБА_8 батько позивача, дочка ОСОБА_12, але вони на даний час померли, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 проживали далеко, приїздили рідко, але спорів з приводу спадщини свідки ніколи не чули, сімя була дуже дружна.

Свідок ОСОБА_13 дружина позивача в суді показала, що між бабою та позивачем стосунки були дуже хороші, ОСОБА_1 постійно допомагав бабусі, після її смерті доглядає за будинком, у чоловікового брата ОСОБА_5 сімї не було, він проживав один, чоловік не мав можливості оформити спадщину, оскільки для цього потрібні кошти, а у них двоє малолітніх дітей, спорів між чоловіком та його братами з приводу спадщини ніколи не було.

Аналогічні покази дав в судовому засіданні позивач ОСОБА_1, якого за його згодою було допитано як свідка, він також пояснив, що про свій намір оформити спадщину після смерті баби повідомив своїх родичів, заперечень від них не надходило.

Покази свідків приймаються судом до уваги, оскільки є послідовними, не суперечать іншим доказам по справі.

Вищенаведені обставини стверджуються також наступними доказами: копією свідоцтва про смерть дочки спадкодавця ОСОБА_14, яка померла 26.04.2007 року, копією свідоцтва про її народження, про одруження та про розірвання шлюбу; копією свідоцтва про смерть сина спадкодавця ОСОБА_15, який помер 21.05.2015 року; копією свідоцтва про одруження позивача 05.04.2003 року та копіями свідоцтв про народження його дітей сина ОСОБА_16 01.09.2003 року і сина ОСОБА_17 09.01.2013 року; копією трудової книжки позивача, який на момент смерті баби не був працевлаштований після закінчення Білоцерківського ПТУ -13.

Положеннями ст.1270 ЦК України передбачено, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Отже, проаналізувавши всі надані докази суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для оформлення спадщини з поважних причин.

А тому суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк тривалістю три місяці, який суд вважає достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла 07.05.2004 року.

Враховуючи все наведене та керуючись ст.ст. 1217, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України , ст.ст. 10,60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, котра померла 07 травня 2004 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_18