Справа № 583/2488/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в особі:

головуючого судді КОВАЛЬОВОЇ О.О.

при секретарі БАЙДАЛЕНКО О.О.

з участю осіб, що беруть участь у розгляді справи: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Камертон», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до Охтирської міської ради Сумської області

про визнання права власності на майно

в с т а н о в и в :

04.08.2016 року до суду звернувся позивач з позовом. Вимоги мотивував тим, що 27.07.2015 року померла ОСОБА_4, яка залишила заповіт на користь позивача на квартиру АДРЕСА_1. Квартира передана у приватну власність ОСОБА_4 рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 17.06.2015 року № 90. Посилаючись на відсутність свідоцтва про право власності на вказану квартиру, які за життя не встигла отримати ОСОБА_4, позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на означену квартиру, яка залишилася після ОСОБА_4, померлої 27.07.2015 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, пославшись на те, що свідоцтво про право власності на спірну квартиру ОСОБА_4 не отримала через бездіяльність відповідача, який не видав його за її життя.

Представник відповідача заперечив проти позовних вимог, пославшись на те, що померла ОСОБА_4 не зверталася за отриманням свідоцтва про право власності на квартиру. Оскільки право власності на квартиру не було зареєстровано за ОСОБА_4 в установленому законом порядку, то, на думку представника відповідача, ОСОБА_4 за її життя не набула права власності на квартиру, а позивач не має права на спадкування спірної квартири /а.с. 22/.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дійшов висновку про те, що спір порушено з обумовлених нормами книги шостої ЦК України (спадкове право) правовідносин щодо права громадян набувати права на майно особи, яка померла.

Статтею 41 Конституції України, ст. 328 ЦК України визначено та законодавчо закріплено принцип непорушності права приватної власності, який визначає, що кожна особа має право на безперешкодне користування своїм майном, а також задекларовано заборону протиправного позбавлення права власності

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо на випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 345 ЦК України встановлено, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України визначає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Судом встановлено, що 15.05.2015 року ОСОБА_4 звернулася до виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області із заявою про передачу у приватну власність квартири, на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» /а.с. 40/.

Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області від 17.06.2015 року № 90 передано в власність ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_2. Зобовязано управління житлово-комунального господарства Охтирської міської ради оформити у 10-денний термін свідоцтво про право власності на житло та платіжні доручення на одержання житлових чеків на відповідну суму /а.с. 10/.

27.07.2015 року ОСОБА_4 померла /а.с. 7/.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт на вищевказану квартиру на користь позивача /а.с.6/.

Позивач в установлений законом строк звернувся до Охтирської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 /а.с. 47-50/.

Рішенням Охтирської міської ради Сумської області від 27.08.2015 року № 1532-МР скасовано п.п. 1.5. п. 1 рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради від 17.06.2016 року № 90 про передачу у власність ОСОБА_4 спірної квартири, у звязку із її смертю /а.с. 39-46/.

З листа управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради від 05.09.2016 року № 03/796 вбачається, що на підставі рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області від 17.06.2015 року № 90 було виготовлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно на ім»я ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1, копію якого надано для долучення до матеріалів справи /а.с. 64-65/.

У звязку із скасуванням рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області від 17.06.2015 року № 90 в частині приватизації квартири на імя ОСОБА_4, вищевказане свідоцтво міським головою підписане не було та заявниці або її уповноваженим особам не видавалось. Бланк свідоцтва САМ № 009797 був списаний, про що свідчить акт від 11.09.2016 року про знищення зіпсованих бланків документів. /а.с. 66/.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.04.2016 року по справі № 583/290/16-ц, провадження № 2/583/221/16, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 09.06.2016 року, /а.с. 51-55/, скасовано рішення Охтирської міської ради Сумської області від 27.08.2015 року № 1532-МР в частині скасування п.п. 1.5. п. 1 рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради від 17.06.2016 року № 90 про передачу у власність ОСОБА_4 квартири № 4 за адресою вул. Снайпера, 24-а, м. Охтирка Сумської області, в зв»язку зі смертю заявниці, як незаконне /а.с. 51-55/.

З Інформаційної довідки № 67338913 від 05.09.2016 року, сформованої Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ідентифікаційним кодом на ім»я ОСОБА_4, суд встановив, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо субєкта за ОСОБА_4 відомості відсутні /а.с.63/.

Суд з належною повнотою встановив, що ОСОБА_4 в установленому Законом порядку звернулась до виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області із заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_1, останнім, в свою чергу, прийнято рішення про передачу їй у власність квартири, проте свідоцтво про право власності на спірне майно спадкодавцем отримано не було у звязку з її смертю. Отже, ОСОБА_4, маючи обґрунтовані сподівання на набуття майна у власність, зробила заповідальне розпорядження щодо майна на користь позивача. 30.07.2015 була заведена спадкова справа. Отже, позивач мав законні сподівання на майно, залишене йому у спадщину від ОСОБА_4

Таким чином, на підставі рішення виконавчого комітету про приватизацію квартири, а також заповіту ОСОБА_4 на користь позивача, виникли правовідносини, повязані зі спадкуванням майна, переданого у власність на підставі рішення органу місцевого самоврядування.

В контексті застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини здійснив тлумачення поняття «майно» та визначив, що до майна відносять як рухому, так і нерухому приватну власність. Термін «власність» може означати або «існуючу власність» або претензії щодо яких заявник може довести, що він принаймні має «законні сподівання» отримати можливість використати право власності.

Зокрема, предметом розгляду Європейського суду з прав людини була справа «Маркс (Marсkx) проти Бельгії» від 13.06.1979 року, де обєктами були: усе «власне» майно особи, що може входити до складу спадщини, тобто, наявне майно, що може входити на складу спадщини.

Суд дійшов висновку, що права позивача, як спадкоємця ОСОБА_5, були порушені відповідачем і підлягають захисту шляхом визнання за позивачем права власності на спадкове майно квартиру АДРЕСА_1, яка залишилася після ОСОБА_4, померлої 27.07.2015 року.

За висновком суду позовні вимоги ґрунтуються на приписах закону і знайшли підтвердження доказами, дослідженими в судовому засіданні і оціненими в сукупності, а тому підлягають задоволенню.

Доказів, які б спростовували висновок суду, сторони не надали.

Питання про судові витрати підлягає вирішенню за приписами ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Маркс (Marсkx) проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 328, 345, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222 ЦК України, ст. ст. 6. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Охтирської міської ради Сумської області про визнання права власності на майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 32.0 кв.м, житловою площею 25.1 кв.м

Стягнути на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) з Охтирської міської ради Сумської області судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551 (п»ятсот п»ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_6

Повний текст рішення виготовлений 08.09.2016 року