Справа № 574/332/16-ц Провадження №2-о/574/77/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

при секретарі Курявій Н.А.

з участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Гвинтівська сільська рада, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та його померлою тіткою ОСОБА_3, а також належності її померлому чоловіку ОСОБА_4 сертифікату на земельну частку (пай) та заповіту мотивуючи тим, що 19.12.1998 року помер ОСОБА_4, який за життя склав заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_3. До складу спадщини ввійшло і право на земельну частку пай, яке посвідчено сертифікатом серії СМ №0243505 від 19.03.1997 року. Тітка спадщину прийняла, але належним чином не оформила та померла 28.11.2004 року, посвідчивши за життя заповіт, яким заповіла належну їй на праві приватної власності земельну ділянку йому. Спадщину після її смерті він прийняв та частково оформив, отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину. На решту спадщини отримати зазначене свідоцтво він не зміг через розбіжності в написанні прізвища ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у свідоцтвах про їх смерть та документах, що підтверджують їхнє право на спадкове майно та їхні родинні відносини. Він являється спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 в тому числі і за законом, однак вказані розбіжності не дають йому можливості отримати свідоцтво про право на спадщину шляхом її нотаріального оформлення.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в заяві, доповнивши, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, інших осіб, які прийняли спадщину після їх смерті немає.

Представник заінтересованої особи Гвинтівської сільської ради не заперечував в задоволенні заяви, просив справу розглянути без його участі, про що надав заяву.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 19 грудня 1998 року помер ОСОБА_4, у звязку з чим відкрилася спадщина, яку прийняла його дружина ОСОБА_3, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, являючись при цьому спадкоємцем за заповітом, що підтверджується довідкою Гвинтівської сільської ради, свідоцтвом про укладення шлюбу, показами представника позивачки, свідоцтвом про смерть спадкодавця, сертифікатом на право на земельну частку пай, (а.с.5,11-13,16).

До складу спадщини ввійшло право ОСОБА_4 на земельну частку (пай) розміром 4,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Нива» (а.с.6).

Однак ОСОБА_3 не встигла оформити свої спадкові права після смерті чоловіка та померла 28.11.2004 року (а.с.14).

Спадщину після смерті останньої прийняв заявник, являючись спадкоємцем за заповітом, оскільки за життя ОСОБА_3 посвідчила в Гвинтівській сільській раді заповіт від 24.11.2004 року, яким заповіла йому належну їй земельну ділянку, на яку 14.06.2005 року, нотаріусом, заявнику було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується заповітом, довідкою Гвинтівської сільської ради, свідоцтвом про право на спадщину (а.с.15-17).

Решта спадщини, до якої ввійшло право на земельну частку (пай), яке залишилося після смерті чоловіка ОСОБА_3 ОСОБА_4, залишилася не охоплене заповітом.

Частиною 1 ст.1245 ЦК України передбачено, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Заявник по справі ОСОБА_2 народився 11.07.1937 року в с. Гвинтове Буринського району Сумської області і його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.18).

Судом встановлено, що дівоче прізвище матері заявника «Купрійова», а її батьками були ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що вбачається з повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо запису про народження та щодо запису про шлюб (а.с.20-22).

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_3 вбачається, що її батьками були також ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.24-25).

Тобто ОСОБА_3, яка померла 28.11.2004 року, та мати заявника ОСОБА_6 були рідними сестрами, у звязку з чим ОСОБА_3 є рідною тіткою заявника і він входить до кола спадкоємців визначених законом.

Однак при написанні прізвища останньої у різних документах маються розбіжності. Зокрема у свідоцтві про смерть, яке було видано на підставі паспорта, її прізвище записано як «Купрієва». В актовому записі про народження, факт проведення якого підтверджений повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, прізвище її зазначено «Купрійова», як і в заповіті посвідченого за життя її чоловіком ОСОБА_4 на її користь в Гвинтівській сільській раді та зареєстрованого в реєстрі за №122.

При цьому, в прізвищі останнього також зроблено помилку, зазначено «Соломяник», як і в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії СМ №0243505, право на який також ввійшло до спадщини, яка була прийнята ОСОБА_3, тоді як у свідоцтві про смерть, виданого на підставі паспорта, його прізвище записано «Соломяник».

Наявність у нього права на земельну частку (пай), посвідченого вказаним сертифікатом, у суду сумнівів не викликає, оскільки фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям №720/95.

Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»).

Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, будучи членом КСП, був включений за номером 505 до списку громадян, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю, який був виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Нива» (а.с.9-10), але і в цьому списку зроблена аналогічна помилка та зазначено його прізвище як «Соломяник».

Отримати новий сертифікат чи виправити в інший спосіб помилки, які були допущені у вказаних документах заявник неспроможний, у звязку із смертю зазначених осіб, тобто припиненням їх цивільної правоздатності.

Згідно ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи по встановленню факту родинних відносин між фізичними особами, а відповідно пункту 6 частини першої цієї статті, також суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, даючи оцінку наведеним вище доказам, суд вважає прізвища «Соломяник» та «Соломяник», «Купрієва» та «Купрійова», в даному випадку, ідентичними, такими, що відповідають одним і тим самим особам спадкодавців. При цьому розбіжності в написанні їх прізвищ у правовстановлюючих документах, виникли через відхилення від орфографічних норм при міжмовному перетворенні.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про доведеність фактів, які просить встановити заявник та про необхідність задоволення заяви, оскільки від їх встановлення залежить виникнення його прав щодо спадкового майна, а встановлення вказаних фактів не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Керуючись ст. 5,6,10,15, 212, 234,235, ст.256 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Встановити факт про те, що ОСОБА_3, яка померла 28 листопада 2004 року в с. Гвинтове Буринського району Сумської області є рідною тіткою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцю с. Гвинтове Буринського району Сумської області.

Встановити факт про те, що сертифікат серії СМ №0243505 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Нива» розміром 4,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданий «Соломянику Володимиру Іллічу» Буринською районною державною адміністрацією 19.03.1997 року на підставі рішення №53 від 18.02.1997 року, належить ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 19 грудня 1998 року в с. Гвинтове Буринського району Сумської області.

Встановити факт про те, що заповіт, посвідчений 11.12.1998 року секретарем виконавчого комітету Гвинтівської сільської ради Буринського району Сумської області ОСОБА_9 та зареєстрований в реєстрі за №122 від імені «Соломяника Володимира Ілліча» на імя «Купрійової Віри Захарівни», складений ОСОБА_4, який помер 19 грудня 1998 року в с. Гвинтове Буринського району Сумської області на спадкоємця ОСОБА_3, яка померла 28 листопада 2004 року в с. Гвинтове Слобода Буринського району Сумської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: