АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/8855/14-цГоловуючий у 1-й інстанції
Провадження № 88-ц/789/7/16 Доповідач - Демкович Ю.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Демковича Ю.Й.

суддів - Хома М. В., Загорський О. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "Будівельні матеріали"

про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Тернопільської області від 25 березня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Будівельні матеріали» /надалі «Товариство»/

про відшкодування моральної шкоди, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та коштів, належних працівникові при його звільненні,

УСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся із вимогами до Товариства про відшкодування моральної шкоди, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та коштів, належних працівникові при його звільненні.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 05.12.14 позов задоволено частково, змінено формулювання звільнення ОСОБА_1 з посади інженера з охорони праці Товариства 01.10.13, а саме: вказано формулювання звільнення: «Звільнений з посади інженера з охорони праці за власним бажанням ( ч.3 ст. 38 КЗпП України). Стягнуто із Товариства на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 38899,81 грн., вихідну допомогу - 15000,00 грн., компенсацію за невикористану відпустку - 9985,12 грн., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати 60000,00 грн. та 9000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Товариства в дохід держави 1482,45грн. судового збору.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 25.03.15, залишеним без змін ухвалою касаційної інстанції від 28.05.15, згадане рішення суду першої інстанції змінене, зменшено суми стягнень з Товариства в користь позивача, а саме: заборгованості по заробітній платі з 38899,81 грн. до 8063,37 грн. з обов'язковим відрахуванням платежів в дохід держави; компенсації за невикористані відпустки із 9985,12 грн. до 4080,00 грн. з обов'язковим відрахуванням платежів в дохід держави; середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати із 60000,00 грн. до 32100,00 грн. з обов'язковим відрахуванням платежів в дохід держави; вихідної допомоги із 15000,00 грн. до 5400,00 грн. та моральної шкоди із 9000,00 грн. до 2000,00 грн. У решті рішення залишене без зміни.

02.02.16 Товариство звернулося із заявою про перегляд рішення апеляційної інстанції від 25.03.15 у звязку із нововиявленими обставинами, мотивуючи свої вимоги тим, що актом перевірки управління держпраці у Тернопільській області від 20.01.16 №19-16-38/003 доводиться той факт, що при звільненні позивача з останнім було проведено повний розрахунок і відсутня будь-яка заборгованість по заробітній платі й оскільки вказаний акт складений після рішення судів у даній справі, тому висвітлені у ньому обставини є суттєвими й впливають на їх законність та юридичну оцінку обставин спору.

Тому відповідач просить задовольнити вказану заяву та скасувати рішення апеляційного суду Тернопільської області від 25.03.15 і прийняти нове, яким відмовити у задоволенні вимог позивача.

У судовому засіданні представники Товариства підтримали вимоги заяви, пославшись на мотиви, зазначені у ній.

Позивач та його представник заперечили щодо перегляду рішення, зазначивши, що наведені відповідачем обставини не є нововиявленими й були відомі сторонам спору та суду на час розгляду спору.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справ, доводи, зазначені у заяві, колегія суддів вважає, що вимоги заявника до задоволення не підлягають з огляду на наступне.

У силу п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України однією з підставами для перегляду рішення суду у звязку з нововиявленими обставинами є - істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Аналізуючи доводи для перегляду рішення, судова колегія встановила, що нововиявленою обставиною Товариство вважає інформацію, яка викладена в акті перевірки управління держпраці у Тернопільській області від 20.01.16 №19-16-38/003 додержання Товариством законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування і, яка суперечить інформації (листу) територіальної державної інспекції з питань праці у Тернопільській області від 30.07.14 №19-В-286/В-290/В-297/01-008/1447, що послужив підставою для визначення посадового окладу позивача на момент звільнення, й згідно із яким посадовий оклад позивача із серпня по жовтень 2013 року становив 1200,00 грн. на місяць, при звільненні із позивачем проведений повний розрахунок та заборгованість відсутня.

При цьому, відповідач посилається на те, що посадовий оклад ОСОБА_1 визначений у розмірі 1200,00 грн. у відповідності з наказом по Товариству № 14-05 від 28.05.13, а штатний розпис, яким посадовий оклад визначався у розмірі 1800,00 грн., був нечинним, так як не затверджений наказом керівника Товариства та не доводився до відома працівників й на нього помилкового послалися суди при вирішенні спору.

Судова колегія приходить до висновку, що вказані доводи є безпідставними, так як обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження судами усіх інстанцій та були відомі сторонам та суду на час розгляду спору, що підтверджується наявними у матеріалах доказами.

Так, копія наказу № 14-05 від 28.05.13, яким у п. 2 передбачалася зміна посадового окладу інженера з ОП ОСОБА_1 із 1500,00 грн. до 1200,00 грн. з 01.08.13 та внесення змін до штатного розпису, подавалася Товариством у касаційну інстанцію (а.с. 170 т. 2).

Також в матеріалах містяться штатні розписи, якими передбачено оклад інженеру з охорони праці у розмірі 1500,00 грн. та 1800,00 грн., й останнім суди давали оцінку при визначенні заробітної плати позивача на день звільнення.

У силу ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Оскільки судами усіх інстанцій оцінено усі докази, які стосувалися посадового окладу позивача, тому судова колегія приходить до висновку, що обставини, які викладені в згаданому акті перевірки управління держпраці у Тернопільській області від 20.01.16 №19-16-38/003 щодо заробітної плати позивача, її розміру та наявності заборгованості при звільненні були предметом судового дослідження у цій справі й не є нововиявленими.

Судами дано правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами з врахуванням обставин, на які вказує заявник.

Як розяснив Пленум ВСС України у п. 3 постанова від 30.03.12 № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Із врахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 361, 365 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з додатковою відповідальністю "Будівельні матеріали" про перегляд рішення апеляційного суду Тернопільської області від 25 березня 2015 року у звязку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю "Будівельні матеріали" про відшкодування моральної шкоди, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та коштів, належних працівникові при його звільненні.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2