АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої В.Ю.

суддів Свистунової О.В., Ремеза В.А.

за участю секретаря Синенка Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз»

на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2016 року по справі

за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» на дії державного виконавця,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із скаргою, відповідно до якої просила суд визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 щодо винесення постанови ВП 48966709 від 05 жовтня 2015 року про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-264-06, виданого Павлоградським міськрайонним судом 24 квітня 2007 року про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди на користь ПАТ «Дніпропетровськгаз».

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем незаконно, виконавчий лист пред`явлений до виконання з порушенням строків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», державний виконавець в порушення вимог ч.1 ст. 25 та ч.1 п.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» незаконно прийняв виконавчий лист до виконання та виніс постанову про відкриття виконавчого провадження. Просила визнати неправомірними дії державного виконавця, щодо винесення постанови від 05 жовтня 2015 року про відкриття виконавчого провадження та скасувати вказану постанову.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2016 року скаргу ОСОБА_2 було задоволено.

Визнано неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3, щодо винесення постанови ВП 48966709 від 05 жовтня 2015 року про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-264-06, виданого Павлоградським міськрайонним судом 24 квітня 2007 року про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 2820 гривень на користь ПАТ «Дніпропетровськгаз».

Скасовано постанову ВП 48966709 від 05 жовтня 2015 року про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-264-06, виданого Павлоградським міськрайонним судом 24 квітня 2007 року про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 2820 гривень на користь ПАТ «Дніпропетровськгаз», винесену державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2016 року та постановити у справі нову ухвалу, якою визнати правомірними дії державного виконавця державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін з таких підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив із неправомірності дій державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за відсутності докізів, які б свідчили про предявлення стягувачем виконавчого листа до виконання у строки, передбачені законом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 04 листопада 2010 року, яка набула чинності з 09 березня 2011 року) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Але відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», який набрав чинності з 09 березня 2011 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, тобто до 09 березня 2011 року, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Статтею 21 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на час видачі виконавчого листа, передбачалось, що виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Завершальними стадіями виконавчого провадження є повернення виконавчого документа стягувачу та закінчення виконавчого провадження.

Державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом. Водночас відповідно до пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2006 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено частково, скасовано рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2006 року, постановлено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» 3000 грн.

Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 24 квітня 2007 року видано виконавчий лист, у якому зазначено строк його предявлення до виконання до 24 квітня 2010 року (а.с.17).

З відміток на виконавчому листі, виконаних старшим державним виконавцем ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 убачається, що він повертався без виконання 07 жовтня 2014 року, вдруге. З відмітки державного виконавця Підгорної І.М. від 12 листопада 2015 року видно, що повернення виконавчого листа відбулося на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.17).

Згідно положень ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред'явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Доводи апеляційної скарги щодо підтвердження переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання відмітками, що зроблені державним виконавцем на виконавчому листі, колегія суддів не може прийняти до уваги з огляду на таке.

Згідно п. 1.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі Інструкція) основною інформаційною базою про здійснені виконавчі дії є Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень.

Відповідно до п. 1.1 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень (надалі Положення), затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України № 43/5 від 20 травня 2003 року, який чинний на даний час, Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень - це комп'ютерна база даних, яка створена за допомогою автоматизованої системи і відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії.

Пунктом 2.1 та п. 2.2 Положення передбачено, що дані виконавчих документів, що надійшли до органу ДВС, підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру, унесення таких даних здійснюється у відповідному органі ДВС протягом двох робочих днів з дня надходження виконавчого документа до державного виконавця. До Єдиного реєстру обов'язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій.

Відповідно до п.3.1 та п.3.3. Положення до Єдиного реєстру обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій, відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Єдиного реєстру одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія.

Згідно п.п 3.18.1, 3.18.2 Інструкції при завершенні виконавчого провадження державний виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава завершення виконавчого провадження з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору. Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом державного виконавця та скріплюється печаткою органу ДВС.

Таким вимогам відмітки про виконання на виконавчому листі не відповідають, оскільки вони не скріплені печаткою органу ДВС та доказів про предявлення виконавчого листа до виконання до жовтня 2015 року апелянтом не надано.

Враховуючи викладене вище, виконавчий лист від 29 червня 2006 року був предявлений до виконання з пропущенням встановленого законом строку. Питання про поновлення порушеного строку заявник не порушує.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, ухвала постановлена з додержанням вимог закону і підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, немає.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.312 Цивільного процесуального кодексу України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» відхилити.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді