У Х В А Л А

1 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Романюка Я.М.,
Яреми А.Г.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 квітня 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року позовні вимоги ПАТ «Брокбізнесбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 тис. 235 грн 80 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення трьох відсотків річних скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» три відсотки річних в сумі 240 грн 34 коп. в частині відмови в стягненні пені рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою колегії судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 квітня 2016 року відмовлено ПАТ «Брокбізнесбанк» у відкритті касаційного провадження.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ПАТ «Брокбізнесбанк» порушує питання про скасування судових рішень в частині відмови в стягненні пені та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог з передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України підстав - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 614, 616 ЦК України та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ПАТ «Брокбізнесбанк» посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня, 16 та 18 грудня 2015 року, 10 лютого 2016 року та постанову Верховного Суду України від 14 листопада 2012 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені за прострочення сплати кредиту, виходив з того, що відсутня вина боржника в порушенні строків виконання грошового зобов'язання, а тому немає підстав для стягнення пені.

У справі, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2015 року в якій надана як приклад неоднакового застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, суд зменшуючи розмір пені, виходив з наявності вини в діях кредитора щодо несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом.

Отже, у справах наявні різні фактичні обставини встановлені судами, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Висновки зроблені Верховним Судом України у постанові від 14 листопада 2012 року про застосування статей 614, 616 ЦК України не суперечать висновкам суду касаційної інстанції у справі про перегляд якої подано заяву.

Надані заявником ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня, 16 грудня 2015 року, 10 лютого 2016 року не можуть бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення судів та передав справи на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справ.

За викладених обставин вважати заяву ПАТ «Брокбізнесбанк» обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
Я.М. Романюк
А.Г. Ярема