Справа № 209/36/16-ц
Провадження № 2/209/422/16
01 квітня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,
за участю секретаря Петропольської М.О.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Дніпровський районний відділ у м. Дніпродзержинську Головного управління Департаменту міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, та уточнивши свої позовні вимоги, просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 124 в будинку № 7 по вул. 40 років Перемоги у м.Дніпродзержинську.
На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що він, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідно до довідки про склад сімї, виданої 10.12.2015 року ТОВ «Інфо-ком», у даній квартирі зареєстровані та проживають двоє людей, а саме: його дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, відповідач на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, хоча фактично, з дня продажу ним квартири АДРЕСА_1 та по даний час в зазначеній квартирі не проживав та не зявляється. В звязку з цим виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим обєктивно порушують його права, тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову.
Представник третьої особи Дніпровський районний відділ у м. Дніпродзержинську Головного управління Департаменту міграційної служби України в Дніпропетровській області, в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника ГУ ДМС України в Дніпропетровській області.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з чим суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.09.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_4 реєстр. № 1130 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 (а.с.4).
З матеріалів справи вбачається, що у вищевказаній квартирі АДРЕСА_2, крім власника ОСОБА_1, зареєстрована його дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та попередній мешканець ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується особовим рахунком № 276624 від 21.01.2016 року, виданим ТОВ «Абонент ХХІ» (а.с.18).
Проте, відповідач ОСОБА_2 не проживає за місцем своєї реєстрації, що підтверджується актом про не проживання № 08-12-04 від 07.12.2015 року, який складений сусідами позивача та відповідача по місцю їх реєстрації, що затверджений начальником ТОВ Крона-Сервіс 3 ОСОБА_5, і згідно якого відповідач в спірній квартирі не проживає з 21 липня 2005 року по теперішній час (а.с.6).
За правилами ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 втратив право користування квартирою № 124 в будинку № 7 по вул.40 років Перемоги у м.Дніпродзержинську, оскільки попередні власники квартири ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за Договором купівлі-продажу квартири від 01.09.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_4 реєстр. № 1130 продали вказану квартиру позивачу ОСОБА_1, який набув на неї право власності.
Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Суд вважає, що перебування відповідача на реєстраційному обліку у належній позивачу квартирі перешкоджає здійсненню ним у повному обсязі гарантованого Конституцією України права власності, яке згідно із ст. 321 ЦК України є непорушним.
Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідача сплачений позивачем судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодування не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226, 232 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Дніпровський районний відділ у м. Дніпродзержинську Головного управління Департаменту міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 124 в будинку № 7 по вулиці 40 років Перемоги у місті Дніпродзержинську.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська.
Суддя Т.О. Решетник