Провадження № 2/760/1057/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючий суддя: Демидовської А.І.,

при секретарі: Шевченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічне акціонерне товариство „Українська залізниця", Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України „Укзалізничпостач" про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

21.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця", Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України „Укзалізничпостач", в якому просив визнати незаконним наказ Державної адміністрації залізничного транспорту України від 30.11.2015 року №994/ос про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України „Укзалізничпостач" на підставі п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України та підпунктів „б", „й", „л" пункту 27 контракту від 12.06.2014 року №795; поновити ОСОБА_1 на вказаній посаді; стягнути з ДП „Укзалізничпостач" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з дати звільнення по день ухвалення рішення у справі.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що результатами перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП „Укзалізничпостач", проведеною у жовтні 2015 року Департаментом внутрішнього контролю Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця), за наслідками якої складено акт від 16.10.2015 року №54-ЦКРУ/в/19014832, не встановлено фактів порушення позивачем законодавства України під час використання фінансових ресурсів підприємства при здійсненні закупівлі товарів за державні кошти, невиконання останнім обов'язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки, а також неефективного використання та збереження позивачем державного майна, закріпленого за ДП „Укзалізничпостач".

За таких обставин, на думку позивача, його звільнення з роботи на підставі наказу Укрзалізниці від 30.11.2015 року №994/ос є незаконним.

Крім того, позивач вказував на те, що пропозиція про його звільнення з посади директора ДП „Укзалізничпостач" не була погоджена Укрзалізницею встановленим порядком відповідно до вимог Указу Президента України від 16.04.2010 року №542/2010 «Про деякі питання забезпечення здійснення повноважень місцевими державними адміністраціями» та Порядку погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, і внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19.03.1993 року №203, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2013 року №818, що також свідчить про незаконність припинення трудових відносин з ним.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі, який 11.04.2016 року, на день подання заяви, становив 49 012 гривень 49 копійок.

Представник Укрзалізниці двічі у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, незважаючи на те, що належним чином був оповіщений про час і дату його проведення, надав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що відповідно до вимог п. 11 укладеного з позивачем контракту №795 від 12.06.2014 року, Укрзалізниця мала право звільнити керівника ДП „Укзалізничпостач", зокрема, у випадку порушень законодавства та умов контракту, також просив замінити Публічне акціонерне товариство „Українська залізниця", як неналежного, на його думку, відповідача у справі, на Державну адміністрацію залізничного транспорту України, оскільки позивач був призначений та звільнений з посади, саме цим органом управління, яка на сьогоднішній день функціонує та з ЄДР не виключена.

В обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що на виконання наказу Укрзалізниці від 15.10.2015 року №426-Ц/од в термін з 15 по 16.10.2015 року фахівцями Департаменту планування та контролю за закупівлями матеріально-технічних ресурсів та Правового Департаменту Укрзалізниці була проведена комісійна перевірка діяльності ДП „Укзалізничпостач" за період з 01.09.2014 року по 01.10.2015 року з питань виконання договору з ТОВ „Новабуд-Інвест" від 23.09.2014 року №ЦХП-07-01914-01 та ведення претензійно-позовної роботи по ньому.

За наслідками вказаної перевірки складено акт від 16.10.2015 року №54-ЦКРУ/в/19014832, у якому комісія дійшла висновку, що під час договірних відносин з ТОВ „Новабуд-Інвест" позивачем допущено грубе порушення законодавства України під час використання фінансових ресурсів підприємства, у тому числі при здійсненні закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти, невиконання обов'язків, передбачених контрактом, в результаті чого для ДП „Укзалізничпостач" настали значні негативні наслідки, а саме збитки (пеня, три проценти річних, інфляційні втрати та судовий збір), призначені до сплати рішенням суду у сумі 1 140 600,00 гривень, а також неефективне використання та збереження державного майна, закріпленого за ДП „Укзалізничпостач", що і стало підставою видання наказу №994/ос від 30.11.2015 року про звільнення позивача з роботи.

Враховуючи повторну неявку представника Укрзалізниці у судове засідання, суд, на підставі п. 4 ст. 169 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без його участі та підставі наданих документів.

Представник іншого відповідача у справі - ДП „Укзалізничпостач", з тих же підстав, проти задоволення позову також заперечував.

Вислухавши пояснення сторін, які брали участь у справі, з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Статуту ДП „Укзалізничпостач", затвердженого наказом Державної адміністрації залізничного транспорту України від 22.12.2011 року, вказане підприємство засноване на державні власності, належить до сфери управління Міністерства інфраструктури України і підпорядковане Державній адміністрації залізничного транспорту України.

Згідно п.п.7.2-7.3 Статуту ДП „Укзалізничпостач" управління підприємством здійснюється його директором, який призначається Укрзалізницею. Призначення директора підприємства на роботу здійснюється Укрзалізницею на умовах, визначених у контракті, в якому зазначаються строк найму, права, обов'язки і відповідальність директора, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін.

22.05.2014 року наказом Укрзалізниці №576/ос позивача з 23.05.2014 року призначено виконуючим обов'язки директора ДП „Укзалізничпостач".

28.05.2014 року наказом Укрзалізниці №627/ос за погодженням з головою Київської міської державної адміністрації позивача з 29.05.2014 року призначено на посаду директора ДП „Укзалізничпостач".

12.06.2014 року між Укрзалізницею та позивачем укладено контракт №795, який є трудовим договором строком дії з 12.06.2014 року до 11.06.2019 року включно.

30.11.2015 року наказом Укрзалізниці №994/ос на підставі п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України та підпунктів „б", „й", „л" пункту 27 контракту №795 від 12.06.2014 року за невиконання умов контракту позивача звільнено з посади директора ДП „Укзалізничпостач", а дію контракту з 30.11.2015 року припинено.

Згідно п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Згідно п.11 контракту №795 від 12.06.2014 року Укрзалізниця має право звільнити керівника ДП „Укзалізничпостач" у разі закінчення терміну дії контракту, достроково на його вимогу, а також у випадку порушень законодавства та умов контракту.

Згідно пп. „в" п. 26 контракту №795 від 12.06.2014 року цей контракт припиняється до закінчення терміну його дії у випадках передбачених пунктами 27 і 28 цього контракту.

Згідно пп. „б" п. 27 контракту №795 від 12.06.2014 року керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Укрзалізниці, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії у разі одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обов'язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесено збитки, виплачено штрафи); пп. „й"- у разі неефективного використання та збереження державного майна; пп. „л"- у разі порушення законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства, у тому числі при здійсненні закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти.

Як вбачається зі змісту наказу від 30.11.2015 року №994/ос у жовтні 2015 року відповідно до вимог наказу Укрзалізниці від 15.10.2015 року № 426-Ц/од проведено перевірку діяльності ДП „Укзалізничпостач" за період з 01.09.2014 року по 01.10.2015 року з питань виконання договору з ТОВ „Новабуд-Інвест" від 23.09.2014 року №ЦХП-07-01914-01 та ведення претензійно-позовної роботи по ньому.

За наслідками перевірки встановлено грубе порушення позивачем законодавства України під час використання фінансових ресурсів підприємства, у тому числі при здійсненні закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти, невиконання обов'язків, передбачених контрактом, в результаті чого для ДП „Укзалізничпостач" настали значні негативні наслідки, а саме збитки (пеня, три проценти річних, інфляційні втрати та судовий збір), призначені до сплати рішенням суду у сумі 1 140 600,00 гривень, а також неефективне використання та збереження державного майна, закріпленого за ДП „Укзалізничпостач".

На підтвердження результатів перевірки представником ДП „Укзалізничпостач" надано акт Укрзалізниці від 16.10.2015 року №54-ЦКРУ/в/19014832, зі змісту якого вбачається, що 23.09.2014 року між ДП „Укзалізничпостач" та ТОВ „Новабуд-Інвест" за результатами конкурсних торгів укладено договір поставки №ЦХП-07-01914-01 на постачання акумуляторів електричних та частин до них. Загальна сума договору складає 38 431 354,02 гривень.

Відповідно до п. 5.2 договору поставка продукції здійснюється згідно з графіком постачання або після письмової рознарядки замовника, яка видається щомісячно до 25 числа поточного місяця на відвантаження в наступному місяці.

У разі ненадання рознарядки замовником до 25 числа поточного місяця, відвантаження продукції у наступному місяці відбувається згідно з графіком постачання, крім випадків коли замовник надав лист про зменшення обсягів постачання або відмову від приймання продукції згідно з умовами даного договору. Кожна партія товару постачається протягом 30 календарних днів з дати письмової рознарядки замовника, але не пізніше закінчення відповідного місяця згідно з графіком постачання.

Згідно п. 13.7 договору термін його дії встановлюється з моменту підписання до 31.12.2014 року, а в разі наявності потреби замовника, що підтверджено відповідним повідомленням та рознарядкою, направленим на адресу постачальника - до повного виконання.

За період з 26.09.2014 року по 16.01.2015 року на виконання умов договору ДП „Укзалізничпостач" перераховано ТОВ „Новабуд-Інвест" кошти в сумі 9 650 000,00 гривень, а продукції поставлено на суму 15 127 100,00 гривень.

Згідно рознарядки від 03.10.2014 року №ЦХП-20/5440, підписаної заступником директора ДП „Укзалізничпостач" ОСОБА_3, заявлено постачання продукції за договором на жовтень 2014 року у сумі 13 008 700,00 гривень, при цьому листом за його підписом від 05.11.2014 року №ЦХП-20/6054, термін дії вказаної рознарядки продовжено на листопад 2014 року.

Відповідно до рознарядки від 29.10.2014 року № ЦХП-20/5919, підписаної ОСОБА_1, заявлено відвантаження продукції на листопад 2014 року у сумі 11 410 200,00 грн.

Відповідно до рознарядки від 09.12.2014 року № ЦХП-20/6651, підписаної заступником директора ОСОБА_3, заявлено відвантаження продукції на грудень 2014 року у сумі 18 552 600,00 гривень, при цьому не заперечувалося проти продовження термінів дії попередніх рознарядок від 03.10.2014 року №ЦХП-20/5440 та від 29.10.2014 року №ЦХП-20/5919.

На підставі аналізу рознарядок та фактичної поставки продукції, комісія Укрзалізниці дійшла висновку, що постачальник ТОВ „Новабуд-Інвест" не виконав заявки на постачання продукції ДП „Укзалізничпостач" у жовтні 2014 року на 59%, у листопаді на 82%, а у грудні на 70% від заявленої потреби.

За висновком комісії, вищезазначені дії керівництва ДП „Укзалізничпостач", а саме ОСОБА_1 та заступника директора ОСОБА_3, спричинили неможливість застосування з боку ДП „Укзалізничпостач" до постачальника ТОВ „Новабуд-Інвест" штрафних санкцій та судового позову за невиконання ним договірних зобов'язань по своєчасному і в повному обсязі постачанню продукції, та створили передумови, внаслідок яких за результатами судового позову ТОВ „Новабуд-Інвест" ДП „Укзалізничпостач" призначено сплату штрафних санкцій. Загальна сума пені, 3% річних, інфляційних втрат та судового збору, що призначена до сплати рішенням суду становить 1 140 600,00 гривень.

Разом з тим, для настання юридичної відповідальності за порушення позивачем умов контракту №795 від 12.06.2014 року, необхідно встановити та довести факт його умисних дій (бездіяльності), наявність шкоди, завданої такими діями (бездіяльністю) та причинно-наслідковий зв'язок між діями (бездіяльністю) та наслідками, що настали для ДП „Укзалізничпостач" у вигляді заподіяння шкоди.

Як вбачається з договору поставки №ЦХП-07-01914-01 від 23.09.2014 року, укладеного між ДП „Укзалізничпостач" та ТОВ „Новабуд-Інвест", висновки щодо якого наведені у акті Укрзалізниці від 16.10.2015 року №54-ЦКРУ/в/19014832, даний договір від ДП „Укзалізничпостач" укладено та підписано заступником директора ОСОБА_3, який на момент укладення договору діяв на підставі довіреності №ЦХП-15/62 від 11.06.2014 року.

Специфікації №№ 1, 2 до цього договору, графік постачання продукції (Додаток № 1 до цього договору), додаткова угода № 1 від 24.09.2014 року до цього договору та договір про неустойку від 23.09.2014 року №ЦХП-07-01914-НУ щодо забезпечення виконання зобов'язань за договором поставки, також підписані заступником директора ДП „Укзалізничпостач" ОСОБА_3

Як зазначено в акті Укрзалізниці від 16.10.2015 року №54-ЦКРУ/в/19014832 рознарядки на постачання продукції за договором поставки та листи щодо продовження терміну їх дії, також підписані заступником директора ДП „Укзалізничпостач" ОСОБА_3

Під час надання пояснень по суті спору, представником позивача надано копію наказу ДП „Укзалізничпостач" від 01.08.2014 року № 180, виданого на підприємстві з метою належної організації його діяльності, удосконалення системи управління, забезпечення високого рівня керованості структурними підрозділами та оперативного вирішення покладених на підприємство завдань, у зв'язку зі змінами в організаційній структурі підприємства, п. 1 якого затверджено розподіл обов'язків між директором цього підприємства, його заступниками та головним бухгалтером.

Відповідно до п. 3.1 розподілу обов'язків організацію роботи по забезпеченню залізниць та підприємств залізничного транспорту України паливом та мастильними матеріалами, продукцією верхньої будови колії, електротехнічним та технологічним обладнанням, машинами та іншими матеріально-технічними ресурсами, вживання заходів щодо раціонального їх використання, недопущення наднормативних запасів згідно з номенклатурою безпосередньо підпорядкованих структурних підрозділів, покладено на заступника директора ДП „Укзалізничпостач" ОСОБА_3.

Згідно п.п. 3.4-3.5 розподілу обов'язків заступник директора ДП „Укзалізничпостач" ОСОБА_3 організовує роботу безпосередньо підпорядкованих структурних підрозділів щодо виконання планів постачання МТР відповідно до затверджених Укрзалізницею планів централізованого матеріально-технічного забезпечення, організовує роботу щодо дотримання фінансово-розрахункової дисципліни по укладених в межах своєї компетенції договорах (контрактах, угодах), за станом дебіторської та кредиторської заборгованостей, ліквідації сум простроченої дебіторської та кредиторської заборгованості, наднормативних залишків товарно-матеріальних цінностей.

Згідно п. 3.17 розподілу обов'язків заступник директора ДП „Укзалізничпостач" ОСОБА_3 укладає договори (контракти, угоди) з постачальниками, проводить роботу, пов'язану із своєчасним укладанням договорів (контрактів, угод), здійснює контроль за їх виконанням та проведенням взаєморозрахунків, а також за своєчасним пред'явленням претензійних вимог до контрагентів.

У своєму підпорядкуванні заступник директора ДП „Укзалізничпостач" ОСОБА_3 має, зокрема, управління обліку нафтопродуктів та складського господарства (п. 3.20), за роботою якого має здійснювати контроль щодо раціональної організації приймання, збереження, відпуску товарно-матеріальних цінностей, по їх розміщенню в складах з урахуванням особливостей номенклатури та оптимального режиму збереження (п. 3.2).

Згідно п. 1.2 договору поставки, продукцією, що поставляється за цим договором є акумулятори електричні та частини до них, що відносяться до електротехнічного обладнання, яким комплектується рухомий склад залізниць України, організація по забезпеченню якого відповідно до наказу від 01.08.2014 року № 180 покладалася на заступника директора ДП „Укзалізничпостач" ОСОБА_3

Відповідно до вимог п. 5.1 договору поставки ТОВ „Новабуд-Інвест" здійснює поставку продукції на матеріальний склад ДП „Укзалізничпостач", розташований у м. Фастів, Київської обл., вул. Шевченко, 48, тобто, до структурного підрозділу ДП „Укзалізничпостач", який згідно наказу від 01.08.2014 року № 180 безпосередньо підпорядковувався заступнику директора ДП „Укзалізничпостач" ОСОБА_3

Отже, у відповідності з наказом ДП „Укзалізничпостач" від 01.08.2014 року № 180 питання укладання та виконання договору поставки від 23.09.2014 року №ЦХП-07-01914-01, а також ведення претензійно-позовної роботи за цим договором відносилися до компетенції заступника директора цього підприємства ОСОБА_3, а не позивача.

Крім того, рішенням Господарського суду м. Києва від 10.07.2015 року у справі № 910/12837/15, встановлено, що покладені до стягнення з ДП „Укзалізничпостач" штрафні санкції, а саме пеня, 3% річних та інфляційні втрати, виникли внаслідок несплати ДП „Укзалізничпостач" заборгованості за поставлений ТОВ „Новабуд-Інвест" товар у сумі 5 477 067,70 грн., тобто, пов'язані з неналежним розрахунком за поставлену продукцію, а не з діями керівництва ДП „Укзалізничпостач" щодо продовження термінів дії рознарядок на поставку продукції, як зазначено у акті Укрзалізниці від 16.10.2015 року №54-ЦКРУ/в/19014832.

Також, зі змісту вказаного судового рішення не вбачається, що виникнення заборгованості ДП „Укзалізничпостач", пов'язано з порушенням позивачем законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства при здійсненні закупівель товарів за державні кошти.

Як зазначено у акті Укрзалізниці від 16.10.2015 року №54-ЦКРУ/в/19014832, ДП „Укзалізничпостач" визнавав заборгованість перед ТОВ „Новабуд-Інвест", проте, у досудовому порядку не погасив, з огляду на що, висновок про те, що своїми діями керівництво ДП „Укзалізничпостач" унеможливило застосування до ТОВ „Новабуд-Інвест" штрафних санкцій за недопоставку продукції за договором, є безпідставним, оскільки за поставлений обсяг продукції ДП „Укзалізничпостач" належним чином з ТОВ „Новабуд-Інвест" не розрахувалось.

Разом з тим, факт виникнення заборгованості ДП „Укзалізничпостач" за договором поставки жодним чином не залежав від дій та/або бездіяльності керівництва даного підприємства, а пов'язаний з об'єктивними причинами, а саме, з відсутністю належного фінансування Укрзалізниці та її структурних підрозділів.

Як зазначено у акті Укрзалізниці від 16.10.2015 року №54-ЦКРУ/в/19014832, договір поставки від 23.09.2014 року №ЦХП-07-01914-01 укладений між ДП „Укзалізничпостач" та ТОВ „Новабуд-Інвест" за результатами конкурсних торгів.

Відтак, продукція за вказаним договором поставки мала придбаватися за грошові кошти державного бюджету України з чітким цільовим призначенням, які мали бути закладені у кошторисі Укрзалізниці на 2014 рік для фінансування її потреб.

Як вбачається з умов п. 4.3 договору поставки загальна сума цього договору на момент підписання становила 38 500 383,44 грн. (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 24.09.2014 року до цього договору - 38 431 354,02 грн.).

Отже, вказані кошти мали бути закладені у кошторисі Укрзалізниці для придбання нею необхідних матеріальних засобів і після укладення договору поставки перерахована ДП „Укзалізничпостач" для здійснення належного розрахунку з ТОВ „Новабуд-Інвест" за поставлену продукцію.

Втім, доказів того, що грошові кошти були перераховані ДП „Укзалізничпостач" у повному обсязі для здійснення належного розрахунку з контрагентом, жоден з відповідачів не надали, як не надали і доказів того, що за наявності грошових коштів на рахунку підприємства з певним цільовим призначенням, керівництво ДП „Укзалізничпостач", а саме, позивач та/або його заступник ОСОБА_3, зловживаючи своїми правами не здійснили належного розрахунку з ТОВ „Новабуд-Інвест" за поставлену продукцію, а виділені підприємству кошти спрямували на інші цілі.

У акті комісії Укрзалізниці від 16.10.2015 року №54-ЦКРУ/в/19014832 про наявність таких фактів також не йдеться.

Як вбачається з рішення Господарського суду м. Києва від 10.07.2015 року у справі № 910/12837/15, останні поставки продукції за договором поставки від 23.09.2014 року № ЦХП-07-01914-01 на користь ДП „Укзалізничпостач" були здійснені ТОВ „Новабуд-Інвест" 04, 11, 18 та 25.12.2014 року, а тому розрахунки за ними відповідно до умов п. 6.1 договору мали бути проведені на початку 2015 року.

Оскільки 31 грудня 2014 року фінансовий рік закінчився, розрахунки з контрагентами підприємств Укрзалізниці, що не були проведені у поточному році, мали бути перенесені та заплановані у наступному, 2015 фінансовому році.

За інформацією, розміщеною на офіційному сайті Міністерства інфраструктури України, зведений фінансовий план залізниць України на 2015 рік був затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року № 850-р, а тому лише після вказаної дати Укрзалізниця мала змогу дофінансувати підпорядковане їй ДП „Укзалізничпостач" для здійснення належного розрахунку з ТОВ „Новабуд-Інвест".

Також не можливо погодитись з висновком комісії Укрзалізниці, що в результаті дій позивача в частині несвоєчасного надання постачальнику рознарядок на відвантаження продукції та необґрунтованого продовження термінів виконання рознарядок на постачання продукції, ДП „Укзалізничпостач" втратило можливість застосування до ТОВ „Новабуд-Інвест" штрафних санкцій, передбачених п. 10.1 договору поставки.

Так, п. 5.2 договору поставки було передбачено альтернативний порядок поставки продукції, а саме, згідно з графіком постачання або після письмової рознарядки замовника, яка видається щомісячно до 25 числа поточного місяця на відвантаження в наступному місяці.

У разі ненадання рознарядки замовником до 25 числа поточного місяця, відвантаження продукції у наступному місяці відбувається згідно з графіком постачання.

Отже, у разі ненадання ДП „Укзалізничпостач" письмової рознарядки до 25 числа поточного місяця, п. 5.2 договору поставки зобов'язував ТОВ „Новабуд-Інвест" здійснити поставку продукції відповідно до погодженого графіку постачання продукції (Додаток № 1 до договору).

Відповідно до п. 10.1 договору поставки за порушення термінів постачання продукції ТОВ „Новабуд-Інвест" зобов'язався сплатити на користь ДП „Укзалізничпостач" пеню у розмірі 0,1 % від суми непоставленої в строк продукції на умовах п. 5.2 договору поставки, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково сплатити штраф у розмірі 15% від суми непоставленої в строк продукції.

11 лютого 2015 року ДП „Укзалізничпостач" звернулось до ТОВ „Новабуд-Інвест" з претензією №ЦХП-20/590, підписаною в.о. директора підприємства ОСОБА_4 щодо сплати штрафних санкцій за порушення термінів постачання продукції на загальну суму 2 475 954,19 гривень.

В акті Укрзалізниці від 16.10.2015 року №54-ЦКРУ/в/19014832 зазначено, що дана претензія була вручена адресату особисто, втім залишена ТОВ „Новабуд-Інвест" без задоволення.

Відповідно до умов п. 2 договору про неустойку від 23.09.2014 року №ЦХП-07-01914-НУ, укладеного між ДП „Укзалізничпостач" та ТОВ „Новабуд-Інвест", останній зобов'язався з дня вимоги сплатити на користь ДП „Укзалізничпостач" штраф у розмірі 5% від суми договору у разі невиконання поставки продукції в обсязі та в терміни, визначені згідно з договором.

Проте, в акті Укрзалізниці від 16.10.2015 року №54-ЦКРУ/в/19014832 відсутня інформація про те, чи зверталося ДП „Укзалізничпостач" до ТОВ „Новабуд-Інвест" або ж до суду з вимогою сплати штрафних санкцій згідно умов договору про неустойку за порушення останнім термінів та обсягів постачання продукції, з огляду на що висновок комісії Укрзалізниці про те, що дії директора ДП „Укзалізничпостач" ОСОБА_1 та його заступника ОСОБА_3, спричинили неможливість застосування з боку ДП „Укзалізничпостач" до постачальника ТОВ „Новабуд-Інвест" штрафних санкцій та судового позову за невиконання ним договірних зобов'язань по своєчасному і в повному обсязі постачанню продукції є безпідставним.

Крім того, як встановлено рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 25.09.2015 року у справі № 760/11803/15-ц зі спору, що виник між тими ж сторонами, у тих самих правовідносинах, яке після апеляційного перегляду 18.02.2016 року набрало законної сили, з 17.01.2015 року і аж до звільнення 20.05.2015 року, позивач кожного місяця перебував на лікарняному, що підтверджується долученими до матеріалів справи обліковими картками листів непрацездатності позивача та не заперечувалося представником ДП „Укзалізничпостач", при цьому обов'язки директора ДП „Укзалізничпостач" з 21.01.2015 року виконував призначений наказом Укрзалізниці від 21.01.2015 року № 50/ос ОСОБА_4

З рішення Господарського суду м. Києва від 10.07.2015 року у справі № 910/12837/15 вбачається, що ТОВ „Новабуд-Інвест" звернулося до суду з позовом 19.05.2015 року, тоді як позивач згідно з наказом Укрзалізниці №494/ос від 20.05.2015 року фактично був звільнений з посади директора ДП „Укзалізничпостач", а поновлений на цій посаді лише 12.10.2015 року відповідно до наказу Укрзалізниці №877/ос .

Отже, з урахуванням вказаних обставин позивач не міг здійснювати контроль за виконанням договору поставки, а так само і ведення претензійно-позовної роботи по ньому.

Таким чином, з урахуванням наведеного, можливо дійти висновку, що, на відміну від вказаного в акті Укрзалізниці від 16.10.2015 року №54-ЦКРУ/в/19014832, позивач не вчиняв і не міг вчиняти дії, внаслідок яких під час виконання договору поставки від 23.09.2014 року №ЦХП-07-01914-01, укладеного між ТОВ „Новабуд-Інвест" та ДП „Укзалізничпостач", для останнього настали негативні наслідки у вигляді збитків.

Факти порушення позивачем умов п. 27 контракту №795 від 12.06.2014 року, які б свідчили про неефективне використання та збереження ним державного майна, які поряд з іншими стали б підставою для дострокового припинення трудових відносин з ним, взагалі не знайшли свого підтвердження у акті Укрзалізниці від 16.10.2015 року №54-ЦКРУ/в/19014832.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 року № 9, вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за п.8 ст.36 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання.

Умови припинення контракту, що стали підставою для видання Укрзалізницею наказу №994/ос від 30.11.2015 року про звільнення позивача з роботи, хоча і передбачені контрактом №795 від 12.06.2014 року, укладеного між Укрзалізницею та позивачем, втім як виявилося, не відповідають дійсним обставинам справи.

За таких умов, наказ Укрзалізниці №994/ос від 30.11.2015 року про звільнення позивача з посади директора ДП „Укзалізничпостач" є незаконним, а тому його належить поновити на роботі.

Згідно ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Як зазначено у п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 року № 9, у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Наказом Укрзалізниці від 30.11.2015 року № 994/ос, позивача було звільнено з роботи 30 листопада 2015 року, а отже, для обрахунку його середнього заробітку мали бути застосовані виплати за вересень та жовтень 2015 року, що передували факту звільнення позивача з роботи.

Втім, як встановлено рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 25.09.2015 року у справі № 760/11803/15-ц та зазначалося вище, з 20 травня 2015 року (дата звільнення з роботи) по 25 вересня 2015 року (дата ухвалення судового рішення) позивач знаходився у вимушеному прогулі, а з 17.01.2015 року по 20.05.2015 року - на лікарняному.

Таким чином, обрахунок середньоденного заробітку позивача має відповідати обрахунку, наведеному у рішенні Солом'янського районного суду м. Києва від 25.09.2015 року у справі № 760/11803/15-ц, який становить - 527,016 грн.

Період вимушеного прогулу позивача обраховується, починаючи з 30.11.2015 року, тобто дня звільнення, по 20.04.2016 року, тобто, день ухвалення рішення у справі, і становить 100 робочих днів (у листопаді 2015 року - 1 день, у грудні 2015 року - 23 дні, у січні 2016 року - 19 днів, у лютому 2016 року - 21 день, у березні 2011 року - 22 дні, у квітні 2011 року - 14 днів).

Таким чином, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу становить: 527,016 грн. х 100 = 52 701,60 гривень.

Стосовно задоволення позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку, які позивач просив покласти на іншу особу, слід зазначити наступне.

21.10.2015 року на виконання п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 02.09.2015 року №735, було проведено державну реєстрацію Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» ().

Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» Укрзалізниця є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, реорганізованих шляхом злиття відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 25.06.2014 року №200.

Згідно п. 1 Статуту ПАТ «Укрзалізниця», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року №735, ПАТ «Укрзалізниця» є юридичною особою, що утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», Постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 25.06.2014 року №200.

За змістом п. 2 Статуту ПАТ «Укрзалізниця» воно утворено як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно із додатком 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року № 200.

Додатком 1 до Постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 25.06.2014 року № 200, затверджено перелік підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворюється ПАТ «Укрзалізниця», до складу яких входить і відповідач у справі - Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» ().

Відповідно до витягу від 03.11.2015 року № 05-1-16 з протоколу № 1 засідання правління ПАТ «Укрзалізниця» від 21.10.2015 року, прийнято рішення про створення філій ПАТ «Укрзалізниця».

18.11.2015 року наказом ПАТ «Укрзалізниця» № 011 затверджено Положення про філію «Центр забезпечення виробництва» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця.

Відповідно до пункту 1.1 Положення - це положення визначає юридичний статус, мету та предмет діяльності, порядок формування та використання майна, порядок здійснення керівництва, основні принципи ведення господарської діяльності та інші питання діяльності філії «Центр забезпечення виробництва» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», створеної відповідно до законодавства України та статуту публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Пунктом 2.1 Положення визначено, що філія є відокремленим підрозділом ПАТ «Укрзалізниця», який не має статусу юридичної особи. Філія діє від імені ПАТ «Укрзалізниця» та в його інтересах, здійснює делеговані ПАТ «Укрзалізниця» функції відповідно до мети, завдань та предмету діяльності ПАТ «Укрзалізниця».

З 01.12.2015 року ПАТ «Укрзалізниця» розпочало свою діяльність.

Оскільки ДП «Укрзалізничпостач» входить до зазначеного переліку, з 01.12.2015 року всі права і обов'язки за договорами укладеними ДП «Укрзалізничпостач» перейшли до ПАТ «Укрзалізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва».

Таким чином, вимоги позовної заяви в частині стягнення на користь Позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу мають бути звернені не до Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач», а до його правонаступника - Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва».

З наведених вище підстав клопотання представника Укрзалізниці про заміну відповідача у справі - Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця", на Державну адміністрацію залізничного транспорту України, задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до пп.2, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України негайно виконуються судові рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць та поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 3, 4, 8,10, 11, 15, 60, 88, 209, 212-215, 218, 223, 367 ЦПК України, суд, -

ВИ Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічне акціонерне товариство „Українська залізниця", Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України „Укзалізничпостач" про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати незаконним наказ Державної адміністрації залізничного транспорту України від 30 листопада 2015 року №994/ос про звільнення ОСОБА_1 з посади директора державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України „Укзалізничпостач" на підставі п.8 ч.1 ст.36 Кодексу законів про працю України та підпунктів „б", „й", „л" пункту 27 контракту від 12 червня 2014 року № 795.

Поновити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на роботі на посаді директора державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України „Укзалізничпостач" (03049, м. Київ, вул. Повітрофлотський проспект, 11/15, ).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця" в особі філії „Центр забезпечення виробництва" (03049, м. Київ, вул. Повітрофлотський проспект, 11/15, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу, розмір якого на 20.04.2016 року становить 52 701 (п'ятдесят дві тисячі сімсот одна) гривеня 60 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді директора державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України „Укзалізничпостач" та стягнення з Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця" в особі філії „Центр забезпечення виробництва" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі стягнення за один місяць.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.І. Демидовська