Справа № 513/348/16-ц
Провадження № 2/513/355/16
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря Коржан О.В., відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - ОСОБА_2.

Свої вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини вони не підтримують, шлюб між ними є формальним, з 2006 року мешкають окремо. В шлюбі неповнолітніх дітей не мають.

Позивачка, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явилась, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності та просила позов задовольнити.

Відповідач позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу.

Заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частина 3 ст. 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Ст.112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

09 листопада 1975 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1, виданого Старосільською сільською радою Тарутинського району Одеської області (а.с. 7).

Шлюбні відносини сторони не підтримують з 2006 року, за цей час примирення не досягли, наполягають на розірванні шлюбу, неповнолітніх дітей в шлюбі не мають.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням бажання позивачки суд вважає необхідним залишити їй прізвище ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 3-8, 10-11, ч. 1, 2 ст.209, ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Шлюб, зареєстрований 09 листопада 1975 року в Старосільській сільській раді Тарутинського району Одеської області, актовий запис за № 23, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу дружині залишити прізвище - ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І. Бучацька