Справа № 466/2585/16 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 22-ц/783/4000/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і ОСОБА_2,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю позивачки ОСОБА_3;

відповідача ОСОБА_4 і його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 квітня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та ухвалено стягувати з відповідача на користь позивачки починаючи з 15.03.2016 року аліменти на утримання їх доньки, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі по 1 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання судових витрат (а.с. 28-29).

Дане рішення оскаржив відповідач ОСОБА_4

Апелянт просить рішення суду змінити та зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього, до 600 грн., покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що суд не врахував того, що середньомісячний дохід позивачки орієнтовано становить 4 500 грн., а відповідача 2 200 грн., а також те, що у відповідача є непрацездатна мати, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стверджує, що аліменти у розмірі 1 200 грн. є для нього „непосильними та можуть взагалі позбавити його засобів для існування (а.с. 34).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта і його представника на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони позивачки, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1), і що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, нід 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2).

Як вбачається зі змісту позову, позивачка визнає, що відповідач тривалий час офіційно ніде не працює і у нього відсутні регулярні доходи.

Наведене стверджується також і трудовою книжкою відповідача, згідно записів у якій відповідач з 10.03.1994 року ніде не працює (а.с. 21-23), однак (як визнав сам апелянт в ході апеляційного розгляду справи) в центрі зайнятості, як особа, яка шукає роботу, на обліку він не перебуває.

В ході апеляційного розгляду справи також було встановлено, що «особняк, який відповідач будує за адресою свого проживання» (на що міститься посилання у позовній заяві), являє собою незакінчену будівництвом самовільну прибудову до старого ветхого будинку зі шлакобетонних блоків розміром приблизно 8 на 7 метрів по периметру, яка будівництвом не закінчена і яку відповідач будує вже тривалий час.

Будь-яких інших доказів, які б свідчили про матеріальний стан відповідача, позивачкою до суду подано не було.

Крім цього, в ході апеляційного розгляду справи також було встановлено, що позивачка працює в прокуратурі Львівської області на посаді прокурора прокуратури і її середньомісячний заробіток становить 9 004 грн. 88 коп. (а.с. 58), однак її батьки є інвалідами 2 (батько) та 3 (мати) груп загального захворювання (а.с. 64, 65).

Статтею 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2016 рік прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років встановлено: з 01 січня 1 455 грн.; з 01 травня - 1 531 грн., а з 01 грудня 1 637 грн.

За вище наведених обставин по справі в їх сукупності (зокрема з урахуванням матеріального становища сторін та законодавчо встановленого прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку) колегія суддів вважає, що розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки, слід зменшити до розміру 1 000 грн., який (на думку колегії суддів) буде відповідати засадам розумності та виваженості.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.п. 3 і 4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 квітня 2016 року змінити та зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 на утримання їх доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до розміру 1 000 (одна тисяча) грн. щомісячно, починаючи з 15.03.2016 року і до досягнення нею повноліття.

В решті рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 квітня 2016 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: