Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/5/16-ц Головуючий у 1-й інст. Шалота К. В.
Категорія 59 Доповідач Жигановська О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Жигановської О.С.

суддів Якухно О.М., Коломієць О.С.

при секретарі судового засідання Добровольській Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, третя особа Управління Державної казначейської служби у м. Житомирі Житомирської області, про визнання платіжного доручення незаконним

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 10 березня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом, в обґрунтування якого зазначила, що відповідно до платіжного доручення №136 від 29.06.2006 року Житомирським відділенням Українського державного фонду підтримки фермерських господарств було перераховано кошти у сумі 25200,00 грн. на розрахунковий рахунок Фермерського господарства «Нива», , із зазначенням призначення платежу «Відшкодування 30% компенсації витрат на придбання першого комбайна, за накл. №55-1 від 22.06.2016р.». Однак, станом на 2005-2006 р.р. зазначеного фермерського господарства не існувало, що підтверджується довідкою з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 07.09.2015 року (а.с.5). Виходячи із наведеного, просила визнати платіжне доручення №136 від 29.06.2006 року незаконним.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить зазначене рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі. Посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги ОСОБА_1 в контексті положень ст.3 ЦПК України та ст.ст.15,16 ЦК України не підлягають до задоволення. Такий висновок суду є правильним та узгоджується із вимогами чинного законодавства.

Судом встановлено, що 29 червня 2006 року на розрахунковий рахунок ФГ «Нива», , Житомирським відділенням Українського державного фонду підтримки фермерських господарств було перераховано 25200,00 грн. в рахунок відшкодування 30% компенсації витрат на придбання першого комбайна, за накл. №55-1 від 22.06.2016р.(а.с.6).

Таким чином фінансово-розрахункові правовідносини склалися між Житомирським відділенням Українського державного фонду підтримки фермерських господарств та ФГ «Нива».

Представник позивачки категорично заперечує будь-яку причетність ОСОБА_1 до ФГ „Нива, оскільки вона є засновником і керівником СФГ „Нива. В той же час він зазначає, що в іншому провадженні порушено питання про стягнення з СФГ „Нива вищевказаних коштів, а відтак порушуються особисті права позивачки як засновника і керівника даного фермерського господарства.

Колегія суддів відхиляє такі доводи представника позивачки, мотивуючи наступним.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1 ЗУ «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону.

Згідно із положеннями ч.ч.1,2,3 ст.4 зазначеного Закону головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства представляє фермерське господарство перед органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями та окремими громадянами чи їх об'єднаннями відповідно до закону. Голова фермерського господарства укладає від імені господарства угоди та вчиняє інші юридично значимі дії відповідно до законодавства України.

Виходячи із ст. 8 ЗУ «Про фермерське господарство» після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Судом встановлено, що Селянське (фермерське) господарство «Нива» в установленому законом порядку зареєстровано 07.07.1995 року, засновником та керівником якого є позивачка ОСОБА_1, що підтверджується витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.51-55 ).

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, субєктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Законодавець у ч.1 ст.16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч.2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1). У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ч. 2).

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК).

До суду ОСОБА_1 звернулася із позовом як фізична особа. Довіреність на представництво інтересів на імя ОСОБА_2 видана нею також як фізичною особою, а не від імені юридичної особи (а.с.18). Із наданих доказів, вбачається, що її особисті майнові чи немайнові інтереси не порушені, оскільки вона не є безпосереднім учасником спірних правовідносин.

У разі, якщо перерахування спірних коштів на рахунок ФГ „Нива впливає на права і обовязки фермерського господарства, яке очолює позивачка, остання від імені юридичної особи у спосіб, визначений ст.4 ЗУ «Про фермерське господарство», вправі звернутись до суду із відповідним позовом.

Враховуючи наведене, рішення суду 1-ї інстанції ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 10 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: