Є.У.№366/1881/15-ц,
Пр. №2/366/10/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 березня 2016 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючої - судді Тетервак Н.А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

за участю адвоката- Журбенка І.А.,

за участю сторін:

позивачки - ОСОБА_1,

відповідачки - ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в смт. Іванків справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Іванківська районна державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання заповіту недійсним. Позивачка доповнила свої позовні вимоги та просить визнати заповіт , який 01.07. 2014 року склала ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та заяву ОСОБА_3 від 19.06. 2014 року про скасування заповіту на її користь, - недійсними.

Позивачка мотивувала свій позов тим,що її двоюрідна тітка,ОСОБА_3 05 вересня 2013 року склала заповіт на її користь. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Іванківського районного нотаріального округу Ющенко Г.В.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_3 померла.

Після смерті ОСОБА_3 їй стало відомо,що 1 липня 2014 року ОСОБА_3 склала заповіт ,яким все своє майно,з чого б воно не складалося і де б не знаходилося, і все,що їй буде належати,заповіла ОСОБА_2. Цей заповіт був посвідчений нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П.

Вона вважає,що заповіт на користь відповідачки є недійсним,оскільки на час складання заповіту страждала на психічну хворобу. Її тітка,ОСОБА_3, яка декілька років перед тим втратила єдину дочку,з 2014 року почала виявляти ознаки психічних розладів, у неї була неадекватна поведінка, висказувала маячні ідеї стороннього впливу на неї,позбавилася сну,відчувала страхи,боялася сусідів,не знала дат суспільного життя,не впізнавала оточуючих,не знала імен родичів. ОСОБА_3 лікувалася амбулаторно, від госпіталізації відмовлялася.. Оскільки її поведінка не була соціально небезпечною,тому у примусовому порядку вона не госпіталізувалася.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов та пояснила,що ОСОБА_3,їй тьотя та хрещена. Вона живе та працює в Києві,тому часто бувати у тітки не могла. В основному,за ОСОБА_3 доглядала її мати, ОСОБА_13. Вона закупляла їй продукти, готувала їжу, допомагала по господарству. Купувала ліки та при необхідності відправляла ОСОБА_3 в лікарню. У ОСОБА_3 була дочка, яка померла. Смерть дочки ОСОБА_3 переживала тяжко. Після того вона почала хворіти. Вона по своїй силі допомагала тітці, як могла. Коли приходила до ОСОБА_3,то вона добре до неї відносилася, а в 2013 році склала заповіт на ї користь,пояснивши тим, як вона сказала,що за життя вона мало їй що давала,то залишить їй майно після смерті у спадок.

Про те,що ОСОБА_3 склала заповіт на користь іншої особи, вони не знала до самої її смерті.

Останній рік ОСОБА_3 виявляла ознаки психічних розладів, але в лікарню лягать не хотіла. Лікувалася амбулаторно. Вона говорила,що лазять якісь мурашки,хоча насправді їх не було. Скаржилася на сусідів,що ті стукають, обкрадають її,чогось боялася.

В 2013 році тітка склала заповіт на її користь та дала доручення.

Відповідачка позов не визнала. Суду пояснила,що познайомилася з ОСОБА_3 в 2000 році, 15 років тому, коли разом дочка ОСОБА_3 лежала з інсультом у лікарні. З того часу вони спілкувалися, а з часом Їх стосунки переросли у дружбу. В 2004 році вона купила в Іванкові квартиру і вони спілкувалися більше. ОСОБА_3 була приз здров»ї,вони дружили. ІНФОРМАЦІЯ_7 року у ОСОБА_3 померла дочка і вона після того майже кожного дня приходила до неї. ОСОБА_3 пітримувала її у її житті,давала поради. У травні 2005 року у ОСОБА_3 стався інсульт. Після інсульту у неї розлалилися стосунки з чоловіком і в кінці кінців вони розірвали шлюб та поділили свою хату, в якій раніше проживали разом.

У ОСОБА_3 були родичі, але вона з ними не сильно спілкувалася. Коли ОСОБА_3 розводилася з чоловіком,то говорила,що її родичі разом з її чоловіком з неї знущаються, вважають психічно хворою,прив»язували . Після того, як ОСОБА_3 розійшлася з чоловіком,то друзі сім»ї також поділилися на дві половини: ті, які підтримували ОСОБА_3, а інша- її бувшого чоловіка. ОСОБА_10 прийняла сторону чоловіка ОСОБА_3,підтримувала ОСОБА_16. ОСОБА_3 стала жити окремо. Як відійшла після інсульту,то ОСОБА_3 почувала себе прекрасно.

В кінці літа 2013 року приїжджала небога з дочкою з Росії,потім поїхала. Коли вона зайшла до ОСОБА_3 через тижнів два,то та плакала і скаржилася,що пропали гроші -2 тисячі доларів США та 15 тисяч гривень. Писала заяву в міліцію, провіряли. ОСОБА_3 говорила,що у неї були і ОСОБА_13(ОСОБА_13) і небога з Росії ОСОБА_12.

Нарікала на сестру ОСОБА_13,що та розпускає плітки, якоби вона психічно хвора.

Тоді вона їй сказала,щоб вона якось опре ділилася. З сестрою ОСОБА_3 посварилася і з 3 квітня 2014 року по 15 травня ОСОБА_13 в хаті не було. Останні два роки ОСОБА_3 хворіла більше-серцева недостатність. Цієї зими вона кожну суботу ночувала у ОСОБА_3 По суті, ОСОБА_3 сама себе обслуговувала,особливого догляду вона не потребувала. До неї приходила соціальний працівник у вівторок та п»ятницю, а вона в середу, четвер та суботу. ОСОБА_3 сама себе обстібувала,дрібні речі, а велике-не могла,то прала вона. В останні дні, коли з ОСОБА_3 стався новий інсульт, вона ночувала у неї, але в п»ятницю поїхала в Київ,так як син закінчував коледж. Вона бачила її за два дні до інсульту,все було нормально. Паралізувало ОСОБА_3 23.03. 2015 року. Їй в с.Термахівну подзвонила сусідка ОСОБА_14 і повідомила,що ОСОБА_3 в неврологічному відділенні.

Третя особа,державний нотаріус Воробей Т.П.,-позов не визнала. Суду пояснила,що ОСОБА_3 бачила в нотаріальній конторі, яка посвідчувала джоговори та скасовувала заповіт. Вона перевіряла дієздатність ОСОБА_3, і у неї не було сумнівів,що ОСОБА_3 розуміє значення своїх дій, що вона робить.

ОСОБА_3 неодноразово зверталася в нотаріальну контору. Перший раз ОСОБА_3 прийшла з ОСОБА_10,щоб оформити договір купівлі-продажу земельної ділянки,оскільки частина житлового будинку, який після розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та її чоловіком залишилася без землі, оскільки всю земельну ділянку приватизував чоловік на себе, а коли помер,то всю землю успадкувала ОСОБА_10 ОСОБА_10 та ОСОБА_3 дійшли спільної згоди про купівлю -продаж частини земельної ділянки, яка знаходилася біля частини будинку,що була виділена ОСОБА_3,. і вона посвідчувала цей договір. Пізніше ОСОБА_3 подала заяву про скасування заповіту на користь ОСОБА_1, а через деякий час склала заповіт на користь ОСОБА_2 Всі ці рази ОСОБА_3 була при розумі. Вона не робила поспішних дій. Скасувавши один заповіт, вона не відразу склала заповіт на ОСОБА_2, а сказала,що ще подумає. Прийшла першого липня 2014 року. ОСОБА_3 прийшла сама. Своїми ногами. У неї були проблеми з очима, але при розумі. Після того вона ОСОБА_3 довго не бачила. Колись пізніше зустріла, як ОСОБА_13 вела ОСОБА_3 під руки,біля аптеки.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила,що ОСОБА_3 знала давно,так як доглядала покійного її чоловіка ОСОБА_16. ОСОБА_3 все сварилася, кричала, говорила,що її обкрадають, кляла її дітей,тому вона її обходила стороною. Коли ОСОБА_16 помер,то вона спадщину оформила на себе,і тоді виявилося,що вся земельна ділянка, яка була біля будинку та під будинком, приватизована чоловіком ОСОБА_3. Спочатку ОСОБА_3 з нею судилася, але суд відмовив у задоволенні позову. Вона ж не заперечувала законним шляхом передати частину земельної ділянки на користь ОСОБА_3 і вони домовилися зробити через нотаріальну контору. В суді інтереси ОСОБА_3 представляла її сестра, ОСОБА_13. Тоді ОСОБА_3 сказала,що нічого не розуміє і «хай її інтереси представляє сестра». Коло двору ОСОБА_3 вона постійно бачила червоний автомобіль сестри ОСОБА_3- ОСОБА_13. Коли укладали договір купівлі-продажу землі,то в нотаріальну контору ходила ОСОБА_3 і ОСОБА_13. ОСОБА_3 сварилася,що її будинок не може «літати в повітрі»,тобто, бути без землі. Сварилася,не на когось, а просто так.

Інколи у ОСОБА_3 було просвітлення в голові. З нею можна було говорити нормально, вона розуміла що говорить. Часто ж говорила,що їй хтось ллє воду під поріг,а її обвинула в тому,що ніби-то вона п»є. Днів 4-5 в місяць у ОСОБА_3 були »просвітління» розуму.

В минулому році до ОСОБА_3 приїжджала з Росії небога, а коли та поїхала,то ОСОБА_3 заявила в міліцію,що та украла гроші. Потім ті гроші знайшлися,десь в горіхах.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила,що ОСОБА_3 знала з 1998 року. Знала її дочку,з якою дружила. Останнім часом ОСОБА_3 сварилася, кидалася без причини камінням, кляла і її і всю її сім»ю,не можна було вийти у двір. ОСОБА_3 все спостерігала, що вона робить,де ходить. А через півгодини вела себе нормально, говорила,як нічого не було. Навіть колись викликала до неї міліцію, але її дома не було, так як була на роботі.

Свідок ОСОБА_18 пояснила,що ОСОБА_3-їй кума. ОСОБА_3 хрестила у неї двоє дітей. Вони дружили, часто бачилися. Коли у ОСОБА_3 померла дочка,то між ОСОБА_3 та її чоловіком почалися чвари. Вони спочатку розвелися, а потім розділили майно та будинок. Вона умовляла ОСОБА_3 не ділитися,просто жить у різних кімнатах, але ОСОБА_3 не послухалась. Вона робила так, як сама вважала за потрібне. Спочатку мова йшла,що оформить хату на ОСОБА_10,але потім сказала,що у неї є сестра і ОСОБА_1. Останнім часом вона менше спілкувалася з ОСОБА_3. Дзвонила до неї кожного тижня, а коли та не брала трубку,то дзвонила до сусідів,щоб дізнатися, що з ОСОБА_3 Після смерті дочки ОСОБА_3 почала хворіти. Хвороба прогресувала. До неї мало хто ходив. Ходили із соціальної служби, сестра. Бачила коло двору її машину. Раніше приїжджала з Росії небога ОСОБА_12. ОСОБА_3 все здавалося, що у неї крадуть. Останні півтори року вона майже нікуди не ходила,а взимку взагалі не ходила нікуди. Ще за два тижні до останнього інсульту вона говорила з ОСОБА_3. Коли стався інсульт,то викликали МЧС, виставляли вікно.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив,що ОСОБА_13-сестра ОСОБА_3 Разом з дружиною він постійно приїжджав до ОСОБА_3 і якщо дружина наводила порядки в будинку, то він займався всією вуличною роботою. То ремонтував двері,то замки,то вкручував лампочки. Коло хати робив витяжку,щоб снігом не задувало. Про те,що ОСОБА_3 склала на користь його дочки(падчерки) заповіт, він знав. Тоді складали заповіт утрьох. А те,що ОСОБА_3 склала заповіт інший,не знав. Дізналися на похоронах,так як ОСОБА_2 цей заповіт їм совала під ніс.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила,що проживала по сусідству з ОСОБА_3. Вона з нею не спілкувалася, але знає,що ОСОБА_3 останні півтори роки хворіла і її доглядала ОСОБА_13. З ОСОБА_13 вони дружать. Від ОСОБА_13 вона знає,що та доглядала ОСОБА_3, а також сама бачила коло двору ОСОБА_3 автомобіль ОСОБА_13. Сама ОСОБА_3 нікуди не ходила,тому продукти носила ОСОБА_13. Всі говорили,що у ОСОБА_3 не все в порядку з головою, у неї були провали пам»яті.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснив,що про заповіт не знає нічого, але на замовлення ОСОБА_3 виконував деякі роботи- доручення. В лютому 2014 року ОСОБА_10 звернулася з питанням поділу земельної ділянки, яка знаходиться під будинком. ОСОБА_10 спочатку познайомила його з ОСОБА_13, а та уже з ОСОБА_3 Тоді вони домовилися,що ОСОБА_10 віддасть,чи продасть ОСОБА_3 частину земельної ділянки під будинком,де проживала ОСОБА_3 Вони,тобто, ОСОБА_10 і ОСОБА_13, самі говорили з ОСОБА_3,пояснювали чи умовляли укласти угоду, він не був свідком,але коли питання було узгоджене,то він був присутній,як вони ділили землю. ОСОБА_3 чітко оказувала свою межу, а потім вони поїхали в нотаріальну контору і там уклали договір купівлі-продажу землі. Було домовлено,що при укладенні договору купівлі-продажу буде присутнім він. 21 березня 2014 року ОСОБА_3 уклала з ОСОБА_10 договір купівлі-продажу. Він був присутній при укладенні договору купівлі-продажу. ОСОБА_3 сама прийшла до нотаріуса. ОСОБА_13 в нотаріальну контору не їздила.

В нотаріальній конторі на запитання нотаріуса як та хоче розпорядитися своїм майном, ОСОБА_3 говорила,що хоче подарувати племінникам,на що нотаріус зауважила,що як подарує,що залишиться без хати на вулиці.

ОСОБА_3 без проблем дала гроші на експертизу і на оцінку землі. Двічі він зустрічався з ОСОБА_3 Проблем не було.

Потім він же їздив до реєстратора оформляти землю для ОСОБА_24

Через декілька днів подзвонила ОСОБА_13 і запитувала, де оригінали документів,так як думала,що вони у нього. Документів у нього не було. На його думку,можливо, ОСОБА_3 спеціально сказала родичам,що документи зникли,щоб їх не віддавати.

Свідок ОСОБА_25 суду пояснила,що ОСОБА_3 знала з 70-х років. Їх чоловіки були з одного села і вони дружили сім»ями. Коли помер її чоловік, то вони стали бачитися рідше, але все одно спілкувалися. Коли вона була в центрі смт. Іванків,то заходила до ОСОБА_3 Коли ОСОБА_3 похоронила дочку,то хворіла. Гіпертонія,тиск. Потім розвелася з чоловіком. Але вони спілкувалися. ОСОБА_3 говорила,що як погано, то вона до нього постукає в стінку і той їй надасть якусь допомогу. Після смерті чоловіка, ОСОБА_3 говорила,що їй одній страшно,так як стане погано , а вона одна: »і черви заведуться». Хотіла,щоб хтось був поряд. В 2014 році,на початку лютого, вона до неї зайшла, а ОСОБА_3 скаржилася,що їй було погано і вона подзвонила до сестри ОСОБА_13,попросила,щоб та приїхала ночувати, але та відмовилась, сказала,що у неї багато роботи. Говорила їй,що якщо їй одній погано, то вони здадуть її в Горностайпіль в інтернат. ОСОБА_3 обіжалася і говорила,що не простить цього сестрі.

ОСОБА_2 вона знає з тих часів, як ОСОБА_3 лежала в лікарні. Все ОСОБА_3 робила ОСОБА_2. І прибирала, і прала, мила саму ОСОБА_3 ОСОБА_3-була її подругою і їй обідно, що її хочуть виставить як несповна розуму. ОСОБА_3 була адекватна.

Свідок ОСОБА_26 суду пояснив,що давно,років 13 знав ОСОБА_3 Дружив з її чоловіком. Коли він брав кредит,щоб купити квартиру,то сім»я ОСОБА_3 йому позичала гроші, подарували йому штори. Часто ходив до них в гості. Коли подружжя ОСОБА_3 пересварилася та розвелися, він продовжував спілкуватися, але більше з ОСОБА_3. Часто допомагав їй по господарству. А то заходив просто поговорить. ОСОБА_3 жалувалася,що чує якийсь стук, але дійсно було видно,що через огорожу хтось залазив,були сліди. Потім хтось отруїв її собаку, так як собака гавкав і комусь помішав. ОСОБА_3 була здоровою,нормальною людиною. Вона сама себе доглядала,сама виносила сміття,і коли він якось запропонував винести, відмовила. Сама ходила на базар і там розраховувалася за товар.

У ОСОБА_3 колись був інсульт,але давно. Вона говорила, що болять ноги,а більше ні на що не скаржилася.

В квітні 2015 року вони їздили на кладовище. Тоді він позичав у ОСОБА_3 гроші, а пізніше віддав, і ОСОБА_3 пам»ятала, що позичала йому гроші і яку суму. За добу до останнього інсульту ОСОБА_3 він її бачив, та розпитувала про його дочку, як вона учиться. Він вважає,що ОСОБА_3 була адекватною,при розумі.

Вислухавши позивачку, відповідачку, вивчивши матеріали справи та допитавши свідків, суд прийшов до наступного.

З копії заповіту від першого липня 2014 року слідує,що ОСОБА_3,що проживає в АДРЕСА_1,народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 року в селі Ставрівка Іванківського району Київської області,на випадок своєї смерті робить таке розпорядження:все своє майно,де б воно не було і з чого б не складалося,і взагалі все те,що на день смерті буде їй належати і на що за законом матиме право заповідає: ОСОБА_2.

Заповіт підписано ОСОБА_3

Заповіт посвідчено Воробей Т.П., державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори . Зареєстровано в реєстрі № 1765.( а.с. 3).

Позивачка вважає,що даний заповіт ОСОБА_3 складала будучи психічно хворою, він не відповідає її волевиявленню.

Відповідно до ч.2 ст. 1257 Цивільного кодексу України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним,якщо буде встановлено,що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

З копії заповіту від п»ятого вересня 2013 року слідує,що ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, народилася в селі Ставрівка Іванківського району Київської області, на випадок своєї смерті робить таке розпорядження:все своє майно,де б воно не було і з чого б не складалося,і взагалі все те,що на день смерті буде їй належати і на що за законом матиме право заповідає ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Іванківського районного нотаріального округу Ющенко Г.В. Зареєстровано в реєстрі № 1794 .

На даному заповіті мається відмітка нотаріуса про те,що заповіт скасовано заявою від 19.06. 2014 року.( а.с. 36).

З заяви від 19 червня 2014 року слідує,що ОСОБА_3 звернулася до Іванківської районної державної нотаріальної контори з заявою про скасування заповіту від 05 вересня 2013 року,посвідченого від її імені приватним нотаріусом Ющенко Г.В. за реєстром №1794.(а.с. 60).

Отже, оскільки попередній заповіт від 5.09. 2013 року на користь ОСОБА_1 скасовано, тому вона є заінтересованою особою.

Відповідно до ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент,коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та(або)не могла керувати ними,може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті- за позовом інших осіб,чиї права або інтереси порушені.

З пояснень свідків ОСОБА_26, ОСОБА_25,ОСОБА_27, ОСОБА_23 слідує, що ОСОБА_3 перенесла інсульт,хворіла, але була адекватна,розуміла,що вона робить.

Свідки ОСОБА_20,ОСОБА_10, ОСОБА_17,сусіди, пояснювали,що ОСОБА_3 мала «проблеми з головою», а свідок ОСОБА_17 пояснювала,що хоча вони все життя прожили в сусідстві, вона дружила з дочкою ОСОБА_3, але після смерті дочки,останнім часом, ОСОБА_3 вела себе неадекватно,кидала без причини на неї та її дітей камінням. Кляла її і дітей,тому вона старалася якнайменше потрапляти їй на очі.

Позивачка в позові вказує, що відхилення у психіці ОСОБА_3 почалися в 2014 році.

Відповідачка не погоджуючись із твердженням позивачки,надала суду копію рішення Іванківського районного суду від 25 липня 2008 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_16 про розірвання шлюбу,з якого слідує,що причиною розірвання шлюбу є те,що відповідач вважає її психічно хворою,поводиться з нею як з ненормальною,застосовував до неї фізичну силу -прив»язував у лікарні до ліжка,на що відповідач ОСОБА_16 заперечував,що стосунки у них нормальні, але позивачка діє під впливом сторонніх осіб, які їй обіцяють доглядати,допомагати. Суд визнав покази позивачки правдивими та задовольнив її позов:розірвав шлюб та розділив будинок( а.с. 41-42).

Відповідно до ст.145 Цивільного процесуального кодексу України призначення експертизи є обов»язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами.

Призначення експертизи є обов»язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити,зокрема:

2) психічний стан особи.

Отже,оскільки підставою для визнання заповіту недійсним є психічних стан спадкодавці,тому призначення психіатричної експертизи є обов»язкомим.

Позивачка надала суду амбулаторну карту 021255 ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4,на якій мається позначка»F-01»,довідку Іванківської ЦРБ від 31.08.2015 року за підписом головного лікаря ОСОБА_29про те,що ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_5 перебувала на обліку у психіатра з 5.03. 2014 р. по 30.06. 2015 р.Лікувалася амбулаторно.(а.с.50).

Також суду надані Медична картка №021255 хворого ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_9 та вклейку 11027065 ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_9, які передано спеціалістам-скспертам для визначення психічного стану ОСОБА_30.

Відповідачка ОСОБА_2 заявила клопотання про виключення з числа доказів довідки від 31.08.2015 року ,оскільки вона видана мертвій особі, медичну картку ОСОБА_3 021255(зошит) із записами про психічну хворобу з не пронумерованими сторінками та медичну картку ОСОБА_3 037862 з пронумерованими сторінками,а також Висновок СМЕ №302-17 ц від 03.02. 2016 року про психічний стан покійної ОСОБА_3,а карточки направити в Іванківську прокуратуру для приєднання до кримінального провадження № 0000043.

Дане клопотання відповідачки не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Медичні картки 021255 ОСОБА_3(від психіатра), Вкл. 11027065 ОСОБА_3,Медична картка №021255 хворого ОСОБА_3 надані суду медичним закладом, яким вони були заведені і яким належать.

Відповідачка не навела доводів, що із-за того,що сторінки в медичній документації не пронумеровані, медична картка має визнаватися недійсною, а тому визнавати медичний документ неналежним доказом підстав немає.

Довідка Іванківської ЦРЛ від 31.08. 2015 року свідчить не про те,кому вона видана,хто її надавав суду, а містить дані про хворого: ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_5 перебувала на амбулаторному лікуванні у психіатра,а хто її подав до суду-неважливо. Сама по собі,окремо, довідка носить інформаційний характер: особа перебувала на обліку у лікаря -психіатра, що підтверджує,що існує медична документація, медичні картки.

Отже, підстав визнавати Висновок судово-психіатричної експертизи №302/17 ц від 03.02. 2016 року неналежним доказом,підстав немає.

З Висновоку судово-психіатричної експертизи №302/17 ц від 03.02. 2016 року слідує,що ОСОБА_3 станом на 21 березня,19 червня та 1 липня 2014 року страждала на хронічне психічне захворювання-хронічний маячний розлад(МКХ-10;F 22.8) на фоні інтелектуально-мнестичного зниження внаслідок органічного ураження головного мозку та на фоні несприятливому грунті, тому вона за своїм психічним станом не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними( а.с. 149-153).

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням,що ґрунтується на всебічному,повному,об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність,допустимість,достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємозв»язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Позивачка надала достатньо доказів, які в своїй сукупності доводять,що станом на 19 червня та 01 липня 20914 року ОСОБА_3 за своїм психічним станом не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними,тобто, написання заяви від 19.06.2014 року про скасування заповіту від 05.09. 2013 року, складання нового заповіту від 01.07. 2014 року на користь ОСОБА_2 не було вільним і не відповідало волі ОСОБА_3.

Відповідачка посилається на те,що медична документація підроблена,фальшива, не надала достовірних доказів,так як нічим не обґрунтовані.

Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України підставою для звільнення від доказування є- вирок у кримінальному провадженні,що набрав законної сили,або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду,що розглядає справу про цивільно- правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду,з питань,чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Заяви відповідачки щодо підробки документів, порушення кримінального провадження, не є доказам вини чи недійсності документу,а отже,відповідачка позов не спростувала, а тому позов слід задовольнити.

Судові витрати стягнути з відповідачки на користь позивачки.

На підставі викладеного, ст.ст. 225,1257 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,60,88, 208-215 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,- суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту та заяви про скасування заповіту недійсними,- задовольнити.

Визнати Заповіт від першого липня 2014 року, складений ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, та посвідчений державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П., зареєстрованого в реєстрі за №1765,- недійсним.

Визнати заяву,подану ОСОБА_3 19 червня 2014 року до Іванківської районної державної нотаріальної контори про скасування заповіту, складеного ОСОБА_3 від 05 вересня 2013 року на користь ОСОБА_1,посвідченого приватним нотаріусом Іванківського районного нотаріального округу Київської області Ющенко Г.В, зареєстрованого в реєстрі за №1794,- недійсною.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витратив сумі 3086грн.99 коп.,з яких: 243,60грн.-судовий збір; 2843,39грн.-витрати за проведення психіатричної експертизи.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд протягом 10 днів з часу проголошення,а сторонами, які не були присутні в судовому засіданні-в цей же строк,з часу отримання копії рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги , після прийняття рішення апеляційним судом.

Суддя: