Номер провадження 2/754/1950/16
Справа №754/599/16-ц
25 квітня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Журавської О.В. з участю секретаря Лісовської А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення, -
Позивач звернувся з позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю та вселення.
Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що він являється власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської нотаріальної контори Мазур О.Ю.
Інші 2/3 частини зазначеної квартири належать ОСОБА_2
Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 29.14.2014 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим приміщенням, позов було задоволено та встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 та виділено позивачу ОСОБА_1 в користування кімнату площею 12,5 кв.м., ОСОБА_2 виділено кімнату площею 16,0 кв.м. Місця загального користування - кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, лоджію залишено у спільному користуванні. Незважаючи на рішення суду, відповідач чинить позивачу перешкоди в користуванні виділеною йому частиною квартири, змінив замки у вхідних дверях, чим взагалі обмежив доступ до квартири та використовує її у власних інтересах.

В судове засідання позивач не з» явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання судом повідомлений, за даних обставин суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, причин своєї неявки у судове засідання відповідач не повідомив, за таких обставин суд визнав причини його неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира АДРЕСА_1.

Згідно договору дарування частини квартири від 04.10.2010 року ОСОБА_1 належить 1/3 частина квартири ( а.с.10).

2/3 частини вказаної квартири належить відповідачу ОСОБА_2, згідно інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації від 27.06.2014р. ( а.с.13)

Відповідно рішення Деснянського районного суду м.Києва від 29.10.2014 року, позов ОСОБА_1 було задоволено та встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1, яким виділено в користуванні ОСОБА_1 кімнату площею 12, 5 кв.м., ОСОБА_2 - кімнату площею 16 кв.м. Місця загального користування - кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, лоджію залишити у спільному користуванні співвласників.

Згідно висновків ДІМ Деснянського РУ ГУМВС України, позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався до правоохоронних органів з приводу здійснення перешкод у користуванні квартирою ( а.с.15-17).

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Положеннями ст..391 Цивільного кодексу України закріплено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст..1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані х позбавленням володіння. Способи захисту права власності, передбачені нормами статей 16, 386,391 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України , ст..317,319,382,391 ЦК України, ст..41 Конституції України, суд-

Вирішив :

Позов - задовольнити.

Зобов»язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_1, а саме кімнатою площею 12,5 кв.м. та місцями загального користування - кухнею, ванною кімнатою, вбиральнею, коридором та лоджією.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі в 10-ти денний строк апеляційної скарги.

Суддя :