Справа № 550/181/16-ц
Провадження № 2/550/72/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2016 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі : головуючого - судді Ланни Я.О.,

при секретарі Литвин А.С.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення завдатку, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення завдатку, посилаючись на те, що він мав намір придбати у відповідача комбайн СК-5м-1 «Нива» за 65 000 грн. За домовленістю із відповідачем ОСОБА_3 дав завдаток ОСОБА_4 в сумі 20000 грн. за купівлю вищезазначеного комбайну, а ОСОБА_4 передав оригінали документів на комбайн та запчастини до нього. Після чого відповідач не виконав взятих на себе зобов»язань та продав комбайн іншому покупцю. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути із відповідача на свою користь завдаток в сумі 20 000 грн. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали і просили його задовольнити із підстав, зазначених вище.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, вважає заявлені вимоги позивача необґрунтованими та надуманими. Представник відповідача в суді повідомив, що дійсно посередник ОСОБА_5 разом із ОСОБА_3 приїздив по місцю проживання ОСОБА_4 для огляду комбайна «Нива» з метою його придбання. При телефонній усній домовленості було погоджено придбання комбайну разом із запчастинами та агрегатами до нього і було обговорено загальну суму угоди в розмірі 65 000 грн. При цьому домовленість була така, що 20 000 грн. позивач мав віддати за придбання запасних частин до Комбайну, а решту 45 000 грн., позивач зобов»язувався віддати протягом одного місця, після чого мав забрати комбайн. 20 000 грн. ОСОБА_3 передав матері ОСОБА_4 в рахунок оплати за придбані запчастини, а не як завдаток. Решту суми позивач не сплатив, оскільки вважав, що ціна завищена, в обумовлені строки комбайн не забрав. Враховуючи викладене, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників та дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. В той же час, відповідно до п.3 ч.1 ст. 208 ЦК України, виключно у письмовій формі належить вчиняти правочин фізичних осіб між собою на суму, що перевищує двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення зобов»язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов»язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати в даній справі на підставі договору купівлі-продажу комбайну.

Судом встановлено, що договірні відносини, на які посилається позивач, оформлені, відповідно до вимог чинного законодавства не були.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов'язки сторін. Всі ці складові можуть бути з'ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ст. 10 ЦПК, всебічне і повне з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст. 27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання з боку відповідача умов договору про купівлю-продаж «Комбайну» та не повернення ним завдатку в розмірі 20 000 грн.

Суд вважає, що позивачем не надано належних доказів, які підтвердили факт існування між сторонами договірних відносин та дійсні наміри сторін прийняти на себе певні зобов»язання, оскільки позивачем не надано суду відповідно письмового договору. Крім того, суду не надано жодного письмового доказу, який би підтвердив факт отримання відповідачем завдатку в розмірі 20 000 грн., в рахунок укладення договору купівлі-продажу комбайну. Документів, які б підтвердили підставу сплати та суму, одержаних відповідачем коштів, суду не надано.

Письмові докази, надані позивачем: договір № 4 від 13.05.2008 р., накладна № 7 від 13.05.2008 р. , акт прийому-передачі від 13.05.2008 р., свідоцтво про реєстрацію машини та квитанція № 9 від 13.05.2008 р. (а.с.4-8) не підтверджують факт укладення договору купівлі-продажу Комбайну між сторонами та отримання відповідачем завдатку в сумі 20 000 грн., як про це зазначає позивач. Крім того, із свідоцтва про реєстрацію машини (а.с. 7) вбачається, що власником комбайну СК-5М01 «Нива» є приватне с.г. підприємство «ХТЗ», а не особисто відповідач ОСОБА_4 Право продажу майна належить власнику, або особі, яка уповноважена власником на розпорядження майном. Доказів такого уповноваження суду не надано.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив, що кошти в сумі 20 000 грн. позивач віддавав не особисто відповідачу, а його матері. Крім того, із пояснень цього свідка вбачається, що вимогу щодо сплати завдатку висував не відповідач, а посередник ОСОБА_5

Із пояснень представника відповідача вбачається, що ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_4 запчастини до комбайну на загальну суму 20 000 грн. Факт отримання запчастин не заперечував і сам позивач. Свідок ОСОБА_6 також підтвердив в суді цей факт.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження існування між сторонами договірних зобов»язань по купівлі-продажу комбайну та отримання відповідачем завдатку в сумі 20 000 грн., що є підставою для відмови в позові.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 81, 84, 88, 212-215 ЦПК України, ч.1 ст.205, п.3 ч.1 ст. 208, ч.1 ст. 509, ч.1 ст. 546, ст. 547, ст. 570 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Чутівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в той же строк з дня отримання копії цього рішення .

Повний текст рішення виготовлено 06 травня 2016 року.

Суддя Я. О. Ланна