Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Протасова О. М. ,

при секретарі - Снігур С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, треті особи - ОСОБА_2, Узинська міська державна нотаріальна контора Білоцерківського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом та вказала, що її батьку ОСОБА_3 н алежала земельна ділянка розміром 2,8303 р. цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області. На цю земельну ділянку батьку був виданий державний акт, однак у встановленому законом порядку право власності він не зареєстрував, а державний акт було втрачено. ІНФОРМАЦІЯ_1 р. батько помер, залишивши на її ім'я заповіт. У встановлений законом строк вона звернулась із заявою про прийняття спадщини, однак постановою від 03.03.2013 р. державний нотаріус Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді земельної ділянки у зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів. Вона звернулась до Держземагенства з приводу отримання дубліката втраченого державного акту, однак отримала відмову у зв'язку з тим, що з такою заявою може звернутись тільки власник земельної ділянки.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, яка діє за довіреністю, підтримала позов, посилаючись на наведені у ньому обставини.

Відповідач та третя особа - Узинська міська державна нотаріальна контора подала заяву про розгляд справи у відсутності її представника, проти позову не заперечувала.

Третя особа ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5, у судове засідання не прибула, заяви про відкладення розгляду справи не подала, про місце та час розгляду справи повідомлена належно.

Вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, на підставі такого.

З відповідних свідоцтв судом встановлено, що дівоче прізвище позивача було ОСОБА_1, її батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4; після укладення шлюбу з ОСОБА_6 прізвище позивача змінене на "ОСОБА_1";

Згідно з заповітом, укладеним 19.04.2013 р. та посвідченим державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори за р.н. 1288, а також Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №33820198 від 19.04.2013 р., ОСОБА_3 заповідав все своє майно позивачу.

Зі свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р. у м.Узин.

Відповідно до неналежно посвідченої копії Державного акту на право власності на земельну ділянку .серія НОМЕР_1, ОСОБА_3 на території Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області належала земельна ділянка площею 2,8303 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Узинської міської ради від 18.11.2008 р. №22-225.

Та обставина, що ОСОБА_3 видавався Державний акт серія НОМЕР_1 на земельну ділянку на території Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області площею 2,8303 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва підтверджується довідкою від 02.07.2014 р. №06-15/3371 Управління Держземагенства у Білоцерківському районі Київської області.

Згідно з витягом з газети "Гриф" №07(1053) за 12.02.2014 р., державний акт серія НОМЕР_1 був втрачений, у зв'язку з чим він був визнаний недійсним, про що було повідомлено в пресі.

Судом встановлено, що з заявою про прийняття спадщини позивач звернулась до нотаріуса у встановлений законом строк.

Як вбачається з постанови від 03.03.2013 р., державний нотаріус Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області, розглянувши подану позивачем заяву про прийняття спадщини, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на 5/6 часток зазначеної земельної ділянки у зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів на майно, оскільки державний акт не був зареєстрований у встановленому законом порядку.

З цієї ж постанови вбачається, що спадкоємцем на 1/6 частку спадкового майна ОСОБА_3 є його малолітній син ОСОБА_5 на підставі ст.1241 ЦК України.

Відповідно до ст.ст.1217,1222, 1258 того ж Кодексу, спадкування здійснюється за законом або за заповітом, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах.

Відповідно до ст.1218 того ж Кодексу, до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування, до нього переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини; для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Беручи до уваги, що на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 його право на реєстрацію права власності на земельну ділянку залишилось, а його дочка - ОСОБА_1 спадщину фактично прийняла, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню у тому обсязі, який відповідає обсягу прав спадкодавця, у тому числі, на вчинення дій щодо реєстрації права власності на вказане нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом.

Як вбачається з заяви відповідача - Узинської міської ради, позов вона визнає та не заперечує проти його задоволення.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, визнання відповідачем позову є підставою для ухвалення рішення про його задоволення, якщо це не суперечить законодавству та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

На підставі наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що заявлені позивачем вимоги не суперечать законодавству та не порушить права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд задовольняє позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212, 213, 215,294-296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, треті особи - ОСОБА_2, Узинська міська державна нотаріальна контора Білоцерківського району Київської області про визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкування, у тому числі, на вчинення дій щодо реєстрації за собою права власності на 5/6 часток земельної ділянки площею 2,8303 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р., згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого на ім'я ОСОБА_3.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Протасова