Справа № 495/1419/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Левченко А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий 20.05.1997 року)

ОСОБА_2 (довіреність № 683 від 25.04.2016 року)

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відвід судді

по цивільній справі № 495/1419/16-ц

за позовом ОСОБА_1 в особі піклувальника ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про витребування майна із чужого незаконного володіння

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться цивільна справа № 495/1419/16-ц за позовом ОСОБА_1 в особі піклувальника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

12.08.2016 року відповідачем - ОСОБА_3, була подана до суду заява про відвід судді. Дана заява мотивована тим, що відкриваючи провадження за позовом ОСОБА_1, суд виходив з того, що позовна заява подана з додержанням вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України та позов можливо розглядати по суті за правилами цивільного судочинства, однак, зазначений висновок зроблено судом з грубим порушенням процессуального закону. Крім того, ігноруючи вимоги ст.ст. 15-16 ЦПК України, суд розпочав розглядати в одному провадженні вимоги, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства - цивільного та адміністративного. Також, намагаючись реалізувати своє конституційне право на судовий захист, в рамках даної цивільної справи було подану зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання права власності, але ухвалою головуючого у справі від 13 квітня 2016 року відмовлено в прийнятті зустрічного позову з тих підстав, що останній подано начебто несвоєчасно, чим в черговий раз суд проявив упередженість. Все вище наведене, на думку відповідача, дискредитує суддю у даній справі та надає підстави для обгрунтованого сумніву в неупередженості судді.

Отже, для усунення сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді, відповідач просить суд задовольнити заяву про відвід та передати цивільну справу № 495/1419/16-ц на розгляд іншому судді.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2, у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви відповідача про відвід судді та зазначила, що цьому складу суду довіряє.

Розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, порадившись в нарадчій кімнаті, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно зі ст.20 Цивільного процесуального кодексу України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання;

2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

3) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді;

5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї або близькими родичами між собою.

Відповідно до ст.ст. 2, 8 Цивільного процесуального кодексу України, цивільні справи вирішуються на основі закону, за умов, що виключають сторонній вплив на них. Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об'єктивності суду є право відводу. Можливість заявити відвід суду має забезпечити надійний захист процесу від ймовірного негативного впливу з боку упередженого суду. Метою відводу судді є недопущення до вирішення справи упередженого судді.

Підстави для відводу судді можуть мати об'єктивний чи суб'єктивний характер. Об'єктивною підставою для відводу судді є його попередня участь у справі, а саме те, що під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання. Зазначена обставина є безумовною підставою для відводу і у разі її наявності суддя повинен заявити самовідвід. Під попереднім вирішення справи слід розуміти усі випадки, коли справа розглядалася в судовому засіданні незалежно від того, чи завершився її розгляд постановленням рішення суду. Підставою для відводу може бути лише безпосередня участь судді, про відвід якого йдеться, у цій справі.

Об'єктивною підставою для відводу є родинні стосунки з особами, які беруть участь у справі. Зокрема, суддя підлягає відводу, якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі. З цих підстав суддя підлягає відводу і тоді, коли зазначені у ній особи вступили або залучені у справі після початку розгляду справи. Перелік родичів є виключний.

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору у нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов'язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими. Наприклад, суддя може заявити самовідвід з цієї підстави, якщо він або його близькі родичі у тій чи іншій мірі залежні від однієї з сторін. Якщо заяву про відвід з цієї підстави подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.23 Цивільного процесуального кодексу України, на підставах, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки доказами.

Право заявляти відвід повинно реалізовуватися відповідно до порядку, встановленого законом. У зазначеній статті поміщена законодавча вимога про те, що заява про відвід (самовідвід) має бути вмотивованою. Нічим не підтверджена вимога відводу судді, експерта, спеціаліста, перекладача чи секретаря судового засідання не може бути задоволена. Вмотивованою можна вважати заяву про відвід, в якій міститься:

- правильний виклад та аналіз фактичних підстав, що вказують на упередженість судді (суддів), секретаря судового засідання, експерта, спеціаліста чи перекладача;

- якомога більша деталізація цих фактів;

- зазначення того, що підстави для заявленого відводу викликають сумнів у безсторонності вищезазначених суб'єктів, та зазначити чому;

- посилання на засоби доказування та докази, які в них містяться (наприклад, допит та показання свідків, письмові докази тощо), якими підтверджуються наведені обставини, що свідчать про юридичні підстави для відводу;

- додатки, на які проводиться посилання в заяві про відвід;

- чітко сформульована вимога до суду.

Відповідно до положень ст.83 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження за порушення вимог щодо неупередженого розгляду справи, зокрема порушення правил щодо відводу (самовідводу).

Під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-яку упередженість та особливі переконання, чітко дотримуватися вимог закону. Але, у зв'язку із вказаними обставинами, сторони по справі можуть поставити під сумнів законність дій судді і неупередженість суду.

Отже, для усунення виникнення у сторін будь-яких сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд вважає, що заява ОСОБА_3 про відвід судді від участі як головуючого по цивільній справі №495/1419/16-ц за позовом ОСОБА_1 в особі піклувальника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11-1, 23-25, 208-210, 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про відвід судді Мишко В.В. від участі як головуючого по цивільній справі № 495/1419/16-ц за позовом ОСОБА_1 в особі піклувальника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння - задовольнити.

Відвести суддю Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко Віталія Володимировича від розгляду цивільної справи № 495/1419/16-ц за позовом ОСОБА_1 в особі піклувальника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Передати матеріали цивільної справи № 495/1419/16-ц за позовом ОСОБА_1 в особі піклувальника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для подальшого розподілу у порядку встановленому ч.3 ст. 11-1 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Мишко