пр.№ 2/522/2396/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Домусчі Л.В.

при секретарі Шевчик В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ «АСК «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти 30 000 грн. та 1378 грн. судового збору.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09.09.2012 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений Договір добровільного страхування від нещасних випадків №НК-2213486, згідно з умовами якого застраховано його життя та здоровя та працездатність. Страховим випадком за вказаним договором є смерть, встановлення групи інвалідності, тимчасова втрата працездатності в результаті нещасного випадку. Страхова сума за договором складає 100 000 гривень, термін дії договору з 08.09.2012 року по 07.09.2013 року. 25.12.2013 ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою про страхову виплату у звязку із травмою отриманою 23.08.2013 року.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, але подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.09.2012 року між ПАТ АСК «ІНГО Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків №НК 2213486. Згідно з умовами якого застрахованою його життя та здоровя та працездатність. Страховим випадком за вказаним договором є смерть, встановлення групи інвалідності, тимчасова втрата працездатності в результаті нещасного випадку. Страхова сума за договором складає 100 000 гривень, термін дії договору з 08.09.2012 року по 07.09.2013 року.

25.12.2013 ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою про страхову виплату у звязку із травмою отриманою 23.08.2013 року.

Відповідно до актів №22/521 від 04.08.2014 року та 13.08.2014 року було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 30 000 гривень, які відповідач отримав.

07.11.2014 року ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою про страхову виплату, посилаючись на встановлення йому 3-ї групи інвалідності.

На підставі ст.25 Закону України «Про страхування», відповідно до якої страховик вправі самостійно зясовувати обставини та причини настання страхового випадку, Позивач з метою зясування всіх обставин справи звернувся із рядом запитів до медичних установ, до органів медико-соціальної експертизи, до страхових компаній з приводу того чи дійсно Відповідачу була встановлена Ш група інвалідності, у звязку із якими обставинами та чи укладалися Відповідачем договори страхування від нещасного випадку із іншими страховиками.

Листом №23-03/3931 від 24.03.2015 року ОСОБА_3 «СК «Провідна» повідомила Позивача, що між ОСОБА_3 «СК «Провідна» та ОСОБА_1 було укладено договір добровільно страхування від нещасних випадків №НВ/0036927/1602/12, та надала копію листа №17-10/1205 від 30.01.2015 року, адресованого Відповідачу, із якого вбачалося, що договір добровільного страхування від нещасних випадків №НВ/0036927/1602/12 укладено 31 серпня 2012 року.

Таким чином відповідач уклав два договори від31.08.12р. та від 09.09.12р. з різними страховими компаніями.

Таким чином на момент укладення Договору між Позивачем та Відповідачем було укладено інший договір страхування щодо того ж обєкта страхування, про що Відповідач повідомив Позивача при укладені Договору.

На момент укладення Договору і на момент звернення Відповідача до Позивача із заявою про виплату страхового відшкодування та на момент сплати страхового відшкодування Позивачу не було відомо, про укладення Відповідачем договору добровільного страхування від нещасних випадків №НВ/0036927/1602/12 від 30.01.2015 року із ОСОБА_3 «СК «Провідна». Зазначені обставини не повідомлялись Відповідачем при укладені договору страхування №НК 2213486 від 09.09.2012 року.

Відповідно до ст.989 ЦК України страхувальник зобовязаний при укладені договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо обєкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страхувальника про те, що обєкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним.

Таким чином договір №НК 2213486 від 09.09.2012 року є нікчемним.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його правомірність прямо не встановлена законом.

Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсний є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійним не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Згідно ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч.3 ст.1212 ЦК України положення цієї статті застосовується також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Положення глави 83 ЦК України застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, інших осіб чи наслідком події. Таким чином, обовязковою умовою, з якою законодавець повязує виникнення даного виду зобовязань, є відсутність правової підстави для набуття майна однією особою за рахунок іншої особи.

Статтею 177 Цивільного кодексу України унормовано, що обєктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Майном, як особливим обєктом згідно статті 190 ЦЦК України вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки. Зі змісту наведених норм вбачається, що положення про зобовязання у звязку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави поширюється і на безпідставно набуті грошові суми.

З огляду на вищевикладене, страхове відшкодування у розмірі 30 000,00 гривень було виплачене безпідставно.

Відповідно до ст.998 ЦК України «договір страхування визначається недійсним у випадках, встановлених цим кодексом».

Відповідно до ст.29 Закону України «Про страхування» «договір страхування вважається недійсним з моменту його укладення у випадках, передбачених Цивільним кодексом України».

Відповідно до ст.236 ЦК України «нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення».

Відтак, враховуючи нікчемність договору страхування, вимога позивача ОСОБА_3 «АСК «ІНГО України» про стягнення з відповідача безпідставно набутого майна - грошових коштів в сумі 30 000 гривень є обґрунтованою, законною і такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 1 378 грн. судового збору, що був сплачений останнім при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, ч.4 ст.169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ПАТ «АСК «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ПАТ «АСК «ІНГО Україна» () 30 000 (тридцять тисяч) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ПАТ «АСК «ІНГО Україна» () 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Домусчі Л.В.

20.04.2016