Справа № 642/5766/15-ц
Провадження № 2-п/642/26/16
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04 травня 2016 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Вікторов В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського рйонного суду м. Харкова від 05 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», ОСОБА_1 про стягнення матеріальних та моральних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В с т а н о в и в:

У липні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою до страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», ОСОБА_1 про стягнення матеріальних та моральних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 05.11.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

У грудні 2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_1, у якій він просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 05.11.2015 року у справі № 642/5766/15-ц, який був пропущений з поважних причин. Скасувати заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 05.11.2015 року та справу призначити у загальному порядку. Звільнити від сплати судового збору до закінчення розгляду справи.

Ухвалою суду від 26.02.2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення повернуто як неподану.

У березні 2016 року до суду повторно надійшла заява ОСОБА_1, у якій він просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 05.11.2015 року у справі № 642/5766/15-ц, який був пропущений з поважних причин. Скасувати заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 05.11.2015 року та справу призначити у загальному порядку. Звільнити від сплати судового збору до закінчення розгляду справи.

Позовна заява не відповідала вимогам ст. 229 ЦПК України та ухвалою суду від 23 березня 2016 року вона була залишена без руху, оскільки в порушення вимог ч. 3 та ч. 4 ст. 229 ЦПК України ОСОБА_1 у своїй заяві не зазначив жодної обставини, які б свідчили про поважність причин неявки його в судові засідання та докази про це.

Крім того, в порушення вимог ч. 6 ст. 229 ЦПК України, до заяви про перегляд заочного рішення не додано документ про сплату судового збору, який згідно Закону України «Про судовий збір» становить 275,60 грн.

Частиною 1 та 3 ст. 82 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

У заяві про перегляд заочного рішення суду ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору за подання зазначеної заяви, посилаючись лише, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі. Однак, посилання ОСОБА_1 про перебування його у скрутному матеріальному становищі не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки жодних інших посилань та доказів, які б підтверджували його скрутний майновий стан, суду надано не було.

Згідно вимог ст. 229 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення були застосовані правила ст. 121 ЦПК України.

Для усунення недоліків заяви ОСОБА_1 судом був наданий термін у строк 3 (три) дні з моменту одержання данної ухвал.

Ухвала суду від 23.03.2016 року направлялася на адресу відповідача ОСОБА_1, однак конверт з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, ОСОБА_1 поштову кореспонденцію не отримує, не цікавиться своєю заявою тривалий час, жодної інформації стосовно свого номеру телефону не надав, та до суду повертаються конверти зі зворотнім повідомленням з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, у повторній заяві про перегляд заочного рішення суду ОСОБА_1 зазначив, що про залишення без руху попередньої заяви від 11.12.2015 року він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень України.

Таким чином, ОСОБА_1 навмисно не отримує судову кореспонденцію, та, знаючи про наявність ухвали суду про залишення його заяви без руху, до суду не з'являється та не цікавиться заявою.

Оскільки до теперішнього часу ухвала суду від 23.03.2016 року ОСОБА_1 не виконана, вважаю, що він не виконав указівки суду та не усунув недоліки, зазначені у ній, а тому заяву про перегляд заочного рішення необхідно визнати неподаною та повернути.

Згідно ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений термін виконає вимоги, визначені ст.ст. 119-120 ЦПК України, позовна заява вважається поданою у день первісного її представлення в суд. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,-

У х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського рйонного суду м. Харкова від 05 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», ОСОБА_1 про стягнення матеріальних та моральних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - повернути як неподану.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Вікторов