РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/19029/15-ц

пр. № 2/759/1555/16

30 березня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Макаренко В.В.,

при секретарі - Павлишина А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 14.12.2015 року звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 більше шести місяців не проживає в спірній квартирі, не сплачує комунальні платежі, долею житла не цікавиться.

В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає можливим розгляд справи у його відсутність, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі який 04 серпня 2015 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 3).

Згідно свідоцтва про зміну імені (а.с. 6) ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 08 серпня 2013 року, співвласником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с. 13).

Відповідно до довідки КК «Центр Комунального Сервісу» м. Києва від 02.12.2015 року в спірній квартирі зареєстровані сторони по справі (а.с. 4).

Відповідно до акту затвердженого ЖЕД № 5 ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 02.08.2015 року.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 107 ЖК УРСР, наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач понад вставнолені строки не мешкає у спірному приміщенні, у результаті чого втратив право користування житловим приміщенням.

Щодо вимоги про примусове зняття відповідача з реєстраційного обліку в спірній квартирі, суд вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. В силу наведеної норми позивач повинен звертатися до органу реєстрації з вимогою про зняття з реєстрації місця проживання відповідача, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Суд не вправі підміняти функції державних органів (органів реєстрації), на які покладені обов'язки з реєстрації місця проживання громадян.

В установленому порядку позивач не звертався до компетентних органів із заявою про зняття відповідача з реєстрації місця проживання, а тому заявлена вимога є безпідставною.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 107 ЖК УРСР, п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 10, 11, 30, 57, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідачів, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Макаренко В.В.