У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до садівничого товариства «Бучанка», ОСОБА_6, треті особи: публічне акціонерне товариство «Київобленерго», ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які діють в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_12, про захист прав споживачів за касаційною скаргою ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_8, ОСОБА_9, та ОСОБА_10, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_12, на ухвалу апеляційного суду Київської області від 4 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним вище позовом, в якому просили стягнути з садівничого товариства «Бучанка» (далі - СТ «Бучанка») на користь кожного з них моральну шкоду, зобов'язати відповідача невідкладно підключити їх до мережі електропостачання, визнати рішення від 27 грудня 2014 року, прийняте на засіданні правління СТ «Бучанка», про відключення будинку АДРЕСА_1 незаконним і таким, що перевищує повноваження, передбачені у сфері користування населенням України електричною енергією.

У ході розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення загальних зборів СТ «Бучанка» від 31 травня 2014 року про обрання голови товариства ОСОБА_13 до набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20 квітня 2015 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено. Рішення загальних зборів СТ «Бучанка» від 31 травня 2014 року про обрання голови товариства ОСОБА_13 зупинено до набрання законної сили рішення суду у даній справі.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 26 червня 2015 року ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 20 квітня 2015 року скасовано, вирішення питання про забезпечення позову передано на новий розгляд до суду першої.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27 жовтня 2015 року заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про забезпечення позову повернуто заявникам.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 4 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 27 жовтня 2015 року визнано неподаною та повернуто заявникам.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_8, ОСОБА_9, та ОСОБА_10, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_12, посилаючись порушення судом норм процесуального права, просять ухвалу апеляційного суду Київської області від 4 грудня 2015 року скасувати, справу направити до цього ж суду для продовження розгляду справи.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Визнаючи апеляційну скаргу неподаною та повертаючи її заявникам, апеляційний суд виходив із того, що ухвалою суду від 18 листопада 2015 року апеляційну скаргу було залишено без руху для оплати заявниками судового збору, яка була ними отримана 24 листопада 2015 року, але у встановлений строк недоліки скарги ними не усунуто.

Проте такого висновку апеляційний суд дійшов із порушенням вимог процесуального закону.

Апеляційна скарга за формою й змістом повинна відповідати вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Постановляючи ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, апеляційний суд не звернув увагу на те, що позивачами пред'явлений позов про захист їх прав як споживачів послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

При цьому позивачі, які звільнені від сплати судового збору при поданні окремих позовів звільняються від сплати судового збору не лише при поданні позову, а й при оскарженні такого судового рішення за наслідками його розгляду.

Зазначене роз'яснено судам у п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати», в якому зазначено, що згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову.

При цьому позивачі, які звільнені від сплати судового збору при пред'явленні окремих позовів, і деякі категорії осіб незалежно від виду позову звільняються від сплати судового збору не лише при пред'явленні позову, а й при поданні апеляційних чи касаційних скарг.

Оскільки передбачені Законом України «Про судовий збір» пільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову (підпункт 13 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір») здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред'явлення певних позовів. Проте це не стосується деяких категорій осіб незалежно від виду позову, якщо відповідним законом вони взагалі звільнені від сплати судового збору, тобто і за оскарження ухвал суду та за вчинення інших процесуальних дій.

На виконання ухвали апеляційного суду про залишення їх скарги без руху позивачі направили апеляційну скаргу зі змінами, у якій зазначили, що вони звільняються від сплати судового збору за подання апеляційної скарги як споживачі та, крім того, як особи, що звернулися до суду щодо захисту прав і інтересів інших осіб (п. 7 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»).

Апеляційний суд на наведене вище уваги не звернув та безпідставно визнав апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 неподаною.

Ураховуючи наведене, ухвала апеляційного суду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи до апеляційного суду для вирішення питання про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_8, ОСОБА_9, та ОСОБА_10, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_12, задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 4 грудня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

О.В. Закропивний

В.А.Черненко