АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Корнієнка В.І.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Одринської Т.В.

При секретарі: Коротун І.В.

За участю: позивача ОСОБА_2, представника позивача - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 лютого 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, з участю третьої особи: ОСОБА_5, про стягнення подвійної суми завдатку, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 04 лютого 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, з участю третьої особи: ОСОБА_5, про стягнення подвійної суми завдатку, відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 сплачений нею аванс в розмірі 14286 (чотирнадцять тисяч двісті вісімдесят шість) гривень 50 копійок, а також сплачена вартість послуг за інформаційно-консультативні послуги за договором № 9788 від 09 січня 2015 року в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати за оголошення в пресі у розмірі 130 (сто тридцять) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_4 судовий збір в дохід держави у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

З рішенням суду не погодилася позивач ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Скаржник вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, та таким, що ухвалено внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, із порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Вмотивовуючи доводи апеляційної скарги вказувала на невідповідність висновків суду щодо повернення відповідачем суми згідно розписки від 02 жовтня 2015 року, наполягаючи на сумі у 700 доларів, та висновків про неналежність наданих нею доказів, а саме: розписки від 22 квітня 2015 року, і показів свідка ОСОБА_6 щодо оплати позивачем інформаційно-консультативних послуг.

Вказувала на наявність підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування їй моральної шкоди

.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи судом вірно встановлено, що 09 січня 2015 року між ОСОБА_2 (замовник) та ФОП ОСОБА_5 (виконавець) укладено договір № 9788 на надання послуг по купівлі (обміну) обєкту нерухомості, згідно якого замовник доручає, а виконавець зобов?язується надати замовнику консультативні послуги, пов?язані із підбором варіанту купівлі продажу обєкту нерухомості та з питань оформлення права власності на вибраний об?єкт нерухомості, а замовник зобовязується прийняти послуги і оплатити. Замовник виплачує виконавцеві за надані послуги по купівлі (обміну) об?єкта нерухомості 3 % від вартості об?єкта, який обраний замовником, що встановлена в додатку № 1 до даного договору, але не менше ніж 9000 грн. (а.с.7).

Також в матеріалах справи наявний додаток № 1 до договору № 9788 на надання консультативних послуг, пов?язаних з підбором варіанту купівлі продажу об?єкту нерухомості від 09 січня 2015 року, в якому вказано, що вартість консульських послуг, пов?язаних з підбором варіанту купівлі продажу об?єкту нерухомості за цим договором за адресою: АДРЕСА_1, складає 9000 грн., з яких 8000 грн. передано, 1000 грн. - донести до оформлення. (а.с.9).

Із акту № 9788 здачі приймання робіт за надання консультативних послуг, пов?язаних з підбором варіанту для купівлі продажу обєкту нерухомості за договором № 9788 від 09 січня 2015 року судом встановлено, що замовник ОСОБА_2 передала виконавцеві ФОП ОСОБА_5 8000 грн.; 1000 грн. замовник зобов?язується доплатити виконавцеві в день укладення нотаріального договору, за яким замовник набуде право власності на обраний ним обєкт нерухомості. (а.с.8).

В свою чергу 12 січня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір завдатку, згідно якого для забезпечення точного і належного виконання зобов?язань завдаткодержателя та завдаткодавця передано завдаткодержателю завдаток у розмірі 10000 грн.

Вирішуючи спірні правовідносини, місцевий суд правомірно виходив з наступного.

Згідно пункту 15 даного договору визначено, що у випадку відмови завдаткодавця від купівлі об?єкту вказаного в п.2 з власної ініціативи, після внесення завдатку або порушення пунктів 3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13,14 даного договору, завдаткодавець втрачає право вимагати повернення завдатку.

Пунктом 16 даного договору визначено, що у випадку відмови завдаткодержателя від продажу даного об?єкту нерухомості п.2 з власної ініціативи, після отримання завдатку, або порушення пунктів 3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13,14 даного договору, завдаткодержатель зобов?язаний повернути завдаткодавцю завдаток у подвійному розмірі та вартість інформаційно консультативних послуг, які були оплачені ОСОБА_5 за договором № 9788 від 09 січня 2015 року. строк оформлення договору купівлі продажу об?єкту нерухомості визначений сторонами до 01 березня 2015 року.

Згідно розписки від 12 січня 2015 року ОСОБА_4 отримав завдаток за об?єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Завдаток дала ОСОБА_2 у розмірі 10000 грн. У разі відмови від продажу даного об?єкту нерухомості ОСОБА_4 зобов?язався повернути завдаток у подвійному розмірі. (а.с.84).

Окрім цього, 17 січня 2015 року між ОСОБА_2. та ОСОБА_4 укладено додаткову угоду про завдаток, згідно якої завдаткодавець додатково передав завдаткодержателю завдаток у розмірі 1200 грн. (а.с.86).

Згідно наданої розписки ОСОБА_4 отримав завдаток за об?єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Завдаток дала ОСОБА_2 у розмірі 1200 грн. У разі відмови від продажу даного об?єкту нерухомості ОСОБА_4 зобовязався повернути завдаток у подвійному розмірі. (а.с.85).

26 січня 2015 року між ОСОБА_2. та ОСОБА_4 укладено додаткову угоду до основного договору про завдаток, згідно якої завдаткодавець додатково передав завдаткодержателю завдаток у розмірі 800 грн. (а.с.87).

Згідно цієї розписки від 26 січня 2015 року ОСОБА_4 отримав завдаток за той самий об?єкт нерухомості, від ОСОБА_2 і у разі відмови від продажу даного об?єкту нерухомості зобов?язався повернути завдаток у подвійному розмірі. (а.с.88).

06 лютого 2015 року, 13 лютого 2015 року, 16 лютого 2015 року, 20 лютого 2015 року, 10 березня 2015 року 14 березня 2015 року, 16 березня 2015 року, 19 березня 2015 року, 15 травня 2015 року, 25 травня 2015 року, 10 червня 2015 року ОСОБА_4 за додатковими угодами та розписками отримав від ОСОБА_2 в рахунок завдатку за придбання об?єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, наступні суми, відповідно: 1200 грн., 1000 грн., 1500 грн., 800 грн., 15000 грн., 1500 грн., 1000 грн., 10000 грн., 150 грн., 250 грн., 1400 грн., 1300 грн..

Також до матеріалів справи додану розписку від 02 жовтня 2015 року згідно якої ОСОБА_4 віддав 1000 доларів США та 650 Євро в рахунок боргу за завдаток, коли у нього хотіли купити будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.39).

Окрім цього, в матеріалах справи наявна розписка на а.с.107, згідно якої ОСОБА_7 бере 500 грн., інші суми вказані прописом нерозбірливо. У даній розписці не міститься і даних в рахунок чого отримані дані кошти ОСОБА_4, на виконання яких зобов?язань, та кому ці кошти передавалися.

Також в матеріалах справи ( а.с. 109) наявна розписка про отримання ОСОБА_4 у ОСОБА_2 18 квітня 2015 року - 2200 грн., 25 квітня 2015 року - 50 грн. 220 грн. в рахунок завдатка. (а.с.109).

Відповідно до ч. 1 ст.570 ЦК України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Згідно ст. ст. 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов'язання, яке випливає із договору, який уже був раніше укладений сторонами.

Таким чином, внесення завдатку, як способу забезпечення виконання зобов'язання, може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, тобто укладеного між сторонами договору, яким визначено предмет та істотні умови.

Правила ст.571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін.

У разі, коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.

Суд вірно керувався правовою позицією Верховного Суду України, що викладена у Постанові від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176 цс12, яка за нормами ст.360-7 ЦПК України є обов?язковою для застосування судами при розгляді цивільних справ, згідно якої визначено, що у разі неукладення сторонами основних договорів у строк, визначений попередніми договорами, передані позивачами в рахунок оплати за основними договорами грошові кошти є відповідно до ст. 570 ЦК України не є завдатком, а авансом і підлягають поверненню особам, які їх сплатили.

Судом встановлено, що згідно змісту п. 17 договору про завдаток від 12 січня 2015 року, сторони брали на себе зобов'язання в строк до 01 березня 2015 року укласти договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначений договір купівлі-продажу кватири не був укладений з вини відповідача, що і стало підставою для звернення до суду позивача.

За таких обставин, місцевий суд дійшов вірного та обґрунтованого висновку, що внесена позивачем сума є авансом, яка на відміну від завдатку, є лише способом платежу (попередньої оплати) та не виконує забезпечувальної функції.

Також вірно вказано, що та обставина, що при укладенні договору сторони вважали дану суму саме завдатком, про що зазначили як у назві, так і по тексту договору, правового значення не має та не підміняє правову природу переданих позивачем і отриманих відповідачем грошових коштів, що визначена ЦК України.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду та не підтверджують їх неправомірність належними доказами, виходячи з вищевикладеного.

Посилання ОСОБА_2 на невідповідність висновків місцевого суду в частині неврахування показів свідків та її пояснень з приводу розписки від 02 жовтня 2015 року колегія суддів розцінює критично, оскільки у тексті розписки прописом вказано про повернення суми у розмірі тисячі доларів, а напис цієї суми цифрою містить явні виправлення, внесення яких особисто відповідачем не доведено належним чином.

Також, місцевий суд дійшов вірного висновку, що надана позивачем розписка від 22 квітня 2015 року не містить всіх істотних умов договору позички, внаслідок чого не може бути визнана належним доказом тримання ОСОБА_8 тих сум, на які вказує позивач.

Не заслуговують на увагу і доводи позивача з приводу відшкодування їй моральної шкоди, оскільки правовідносини між сторонами мають договірний характер, а умовами договору не було обумовлено відшкодування такої шкоди у разі порушення прав тієї чи іншої сторони.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції зясовано всі обставини та надано їх належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 лютого 2016 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_9 /підпис/ ОСОБА_10

З оригіналом згідно: Суддя апеляційного суду

Полтавської області _______ ОСОБА_1