Справа № 527/763/16-ц
провадження 2/527/310/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2016 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Левицької Т.В.,

при секретареві судового засідання - Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Погребівської сільської ради Глобинського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Глобинська районна державна адміністрація, Глобинське районне управління юстиції в особі реєстраційної служби (в даний час відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Глобинського РУЮ), відділ Держгеокадастру у Глобинському районі, Градизька державна нотаріальна контора,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 14 квітня 2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом.

Обґрунтувала його наступним. 11 грудня 2013 року помер її чоловік -ОСОБА_2, після смерті якого залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Канівщина Глобинського району Полтавської області по вулиці Миру, буд. 3. Вона є єдиним спадкоємцем майна померлого за законом, який вчасно прийняв спадщину.

В зв'язку з оформленням спадщини виявилося, що при житті ОСОБА_2 не оформив правовстановлюючий документ на домоволодіння. По цій причині Градизька державна нотаріальна контора відмовила їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Посилаючись на викладене, позивач прохала суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Канівщина Глобинського району Полтавської області, вул. Миру, буд. 3, на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Погребівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, представник третьої особи Градизької державної нотаріальної контори у судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, заперечень на позов не надали.

Представники третіх осіб - реєстраційної служби Глобинського РУЮ (в даний час відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Глобинського РУЮ ), Глобинської райдержадміністрації, відділу Держгеокадастру у Глобинському районі, у судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не інформували, заперечень на позов не надіслали.

Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне.

11 грудня 2013 року помер ОСОБА_2. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом є його дружина ОСОБА_1 (позивач у справі) .

Згідно дослідженої судом спадкової справи № 80 від 05 квітня 2016 року , заведеної державним нотаріусом Градизької державної нотаріальної контори ОСОБА_3, єдиним спадкоємцем за законом, який в установлений строк прийняв спадщину, є дружина померлого ОСОБА_1 ОСОБА_1А дружина померлого має право на обов»язкову частку у спадщині. Осіб, які б відмовилися від прийняття спадщини, немає.

До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Канівщина Глобинського району Полтавської області, вул. Миру, буд.3, який був збудований спадкодавцем і в якому він проживав до дня своєї смерті.

ОСОБА_4 державного нотаріуса Градизької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 від 05 квітня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Канівщина Глобинського району Полтавської області, по вул. Миру, буд. 3, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього.

Згідно технічного паспорту, житловий будинок літ. «А,а», сарай літ. «Б,б», сарай літ. «Г» було побудовано в 1972 році, літня кухня літ. «В» - в 1975 році, огорожа №1.

Відповідно до ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року» побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю.

Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований на Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25.12.1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом УРСР.

Запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі, є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння.

Згідно Закону «Про сільську ОСОБА_4 депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, імя та по батькові глави сім»ї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку.

Згідно до довідки №244 виданої виконкомом Погребівської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 08.04.2016 року, ОСОБА_2, до дня смерті постійно проживав і був зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, і мав склад сім'ї - дружину ОСОБА_1.

Згідно довідок №250 від 12.04.2016 року та довідки № 248 від 08 квітня 2016 року, виданої виконкомом Погребівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, ОСОБА_2 постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2 і за ним значиться згідно записів в по господарських книгах і по даний час, нині під №721-1 в по господарській книзі №9 належний йому на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою с. Канівщина, вулиця Миру, буд. №3, Глобинського району Полтавської області, на неприватизованій земельній ділянці площею 0,25 га.

Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець ОСОБА_2 за свого життя набув право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, за життя не провів державну реєстрацію права власності на нього, відповідно до закону, що діє на час прийняття позивачем спадщини, в звязку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку.

Згідно висновку відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово - комунального господарства Глобинської РДАПолтавської області від 08 квітня 2016 року № 208/02-04, будівлі збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ч.1, ч.5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

За ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Встановивши, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Канівщина Глобинського району Полтавської області, по вул. Миру, буд. 3, суд прийшов до висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину, має право на успадкування названого майна за законом.

Визнання права власності за ОСОБА_1 на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1218, 1261, 1270, 1273 ЦК України, ст. ст. 10, 11,30, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, а саме: житловий будинок літ. «А,а» площею основи 54,9 кв. м., житловою площею 11,40 кв. м., загальною площею 44,3 кв. м.; сарай літ. «Б,б» площею 58,3 кв. м.; літню кухню літ. «В» площею 6,9 кв. м.; сарай літ. «Г» площею 37,0 кв. м., огорожу №1, які розташовані за адресою: вулиця Миру, буд. № 3, с. Канівщина Глобинського району Полтавської області на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Т. В. Левицька