Справа № 520/410/16-ц
Провадження № 2/520/1832/16
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Прохорова П.А.,
при секретарі Цвігун А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання права власності на 14/100 частин житлового будинку,
ОСОБА_1 звернувся до суду з наведеною позовною заявою, у якій просив про визнання за ним права власності на 14/100 частин житлового будинку № 10, що знаходиться за адресою: м. Одеса вул. Амбулаторна та в цілому складається з: житлового будинку з черепашнику літера «А», загальною площею 258, 8 кв. м, в тому числі житловою площею 110,6 кв. м, літера «Б» - літня кухня, літера «В» - сарай, літера «Г» - вбиральня, літера «Д» - гараж , літера «З» - навіс, літера «О» - вбиральня, літера «П» - гараж, літера «Р» - гараж , літера «С» - сарай, літера «Т» - навіс, літера «Щ» - гараж, І, ІІІ мостіння, ІІ, ІV цистерна, 1, - 26 огорожа, приміщення 4-1, 4-2, розташованого на земельній ділянці площею 1322 кв. м.
У судове засідання учасники справи не зявились, про час та місце його проведення повідомлені належним чином.
Позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, надали заяви в яких просили суд розглядати справу за їх відсутності та повідомили суд про відсутність у них заперечень проти вимог позивача.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила.
З викладених обставин провадження у справі, зважаючи на те, що відповідачі особисто у судових засіданнях участі не приймали, суд, керуючись положеннями ст. 169, 224-226 ЦПК України, ухвалив розглядати справу за відсутності її учасників, на підставі наявних серед матеріалів справи доказів та постановити Заочне рішення.
З матеріалів справи вбачається, що згідно договору купівлі продажу, від 10 вересня 2009 р., укладеного між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_5 (покупець), продавець передав майно у власність покупця, а покупець його прийняв і сплатив за нього обговорену грошову суму. Майно, що відчужується за даним договором складається з 28/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Амбулаторна, під номером 10, та в цілому складається з: житлового будинку з черепашнику літера «А», загальною площею 237, 3 кв.м, в тому числі житловою площею 92,2 кв.м, літера «Б» - літня кухня, літера «В» - сарай, літера «Г» - вбиральня, літера «Д» - гараж , літера «З» - навіс, літера «О» - вбиральня, літера «П» - гараж, літера «Р» - гараж , літера «С» - сарай, літера «Т» - навіс, літера «Щ» - гараж, І, ІІІ мостіння, ІІ, ІV цистерна, 1, - 26 огорожа, розташованого на земельній ділянці площею 1322 кв.м.
На звернення ОСОБА_1, 28 лютого 2014 року за вих. № 436460.67.14 було надано відповідь від КП «БТІ» Одеської міської ради, де зазначено, що згідно інвентаризаційної справи житловий будинок який розташований в м. Одеси, по вул. Амбулаторній, буд. № 10, складається з: житлового будинку літера «А» житловою площею 110,6 кв.м., загальною площею 258,8 кв.м, літньої кухні літера «Б», сараїв літери «В» «С», вбиралень літери «Г» «О», гаражів літери «Д» «Р» «П» «Щ», навісів літери «Т» «З», І;ІІІ мостіння, І;ІV- цистерни, № 1-10; 13-26 огорожі.
За даним технічної інвентаризації від 03 вересня 2009 року при підрахунку загальної площі житлового будинку була допущенна помилка, а саме: приміщення 4-1, 4- 2 загальною площею 21,5 кв. м, не були враховані.
Зазначені обставини стали підставою для винесення Київським районним судом м. Одеси рішення суду про визнання права власності на частину житлового будинку, загальною площею 237,3 кв. м., житловою площею 92,2 кв. м.
Наведені приміщення, відповідно до технічного паспорту від 16 січня 2015 року не є самочинно збудованими, та не перешкоджають реалізації прав власників такого житлового будинку.
Натомість склалась ситуація, за якої право власності позивача на вказане вище майно, що визнано за позивачем судом, не визнається іншими особами, що випливає з рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №10488283 від 30 січня 2014 року.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам підвідомчі спори, пов'язані з правом приватної власності на жилий будинок, зокрема: а) про визнання права власності на будинок або його частину (частку), витребування цього майна з чужого незаконного володіння, усунення будь-яких порушень зазначеного права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння і відшкодування заподіяних цим збитків; б) про виділ частки з будинку (поділ будинку), що є спільною власністю (частковою чи сумісною); в) про надбудову, прибудову або перебудову будинку і підсобних будівель, якщо є дозвіл виконкому місцевої ОСОБА_5, але проти цього заперечують інші учасники спільної часткової власності; г) про визначення порядку користування жилим будинком; д) про зміну розміру часток будинку, що знаходиться в спільній частковій власності; є) про право привілеєвої купівлі частки в спільній частковій власності на будинок; ж) про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, міни, дарування будинку і т.ін.; з) про компенсацію, пов'язану із зниженням цінності будинку, викликану діяльністю підприємств, організацій.
Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Таким чином, право спільної власності характеризується двома ознаками: єдністю обєкта та множинністю субєктів права власності.
У відповідності до ст. 392 ЦК України Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
З урахуванням викладеного, зважаючи на загальні засади цивільного судочинства, визначені ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, з огляду на надані суду пояснення та письмові докази, викладені вище факти та обставини, обєктивне існування яких встановлено судом, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність їх задоволення.
Керуючись 14, 208, 212-215, 224-226 ЦПК України, ч. 1ст. 355, ст. 392 ЦК України суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання права власності на 14/100 частин житлового будинку задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 14/100 частин житлового будинку під номером 10, що знаходиться за адресою: м. Одеса вул. Амбулаторна та в цілому складається з: житлового будинку з черепашнику літера «А», загальною площею 258, 8 кв.м, в тому числі житловою площею 110,6 кв.м, літера «Б» - літня кухня, літера «В» - сарай, літера «Г» - вбиральня, літера «Д» - гараж , літера «З» - навіс, літера «О» - вбиральня, літера «П» - гараж, літера «Р» - гараж , літера «С» - сарай, літера «Т» - навіс, літера «Щ» - гараж, І, ІІІ мостіння, ІІ, ІV цистерна, 1, - 26 огорожа, приміщення 4-1, 4- 2, розташованого на земельній ділянці площею 1322 кв. м.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя П. А. Прохоров