АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/844/16 Головуючий в І інстанції Крапівіна О.П.
Доповідач Полікарпова О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року березня місяця 09 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Полікарпової О.М.

суддів Базіль Л.В.

Іванової І.П.

за участі секретаря Прушинської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 19 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, в ході розгляду справи позовні вимоги уточнила, посилаючись на те, що з 2009 року фактично проживала у цивільному шлюбі разом із ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дитина ОСОБА_5. 02 серпня 2013 року між сторонами було зареєстровано шлюб. За час перебування у фактичних шлюбних стосунках ними за спільні кошти придбано спірне майно, а саме житловий будинок по АДРЕСА_1, вартістю 40 000 грн.

Просила встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу її та ОСОБА_4, визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя домобудівлю АДРЕСА_1, визнати за нею право власності на ? частину вказаного будинку вартістю 20 000 грн. або на більшу частку на розсуд суду та виділити у власність відповідачу ? частину будинку АДРЕСА_1 вартістю 20 000 грн., або меншу частку на розсуд суду.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 19 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Встановлено юридичний факт того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю без державної реєстрації з 2009 року до 02.08.2013 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, просила змінити рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 19 січня 2016 року і ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неповне з?ясування судом обставин, що мають значення для справи, неналежну оцінку доказів, порушення норм матеріального і процесуального права.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 також подав на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність рішення нормам матеріального і процесуального права, просить змінити рішення районного суду і ухвалити нове про відмову ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За ч.2 ст.3 Сімейного Кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно роз'яснень п.п.22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об'єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім'ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об'єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.

У зв'язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім'єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року по справі №1026.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що останньою не були надані докази придбання за спільні кошти житлового будинку АДРЕСА_1.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3 з 2009 року по 02.08.2013 рік перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 02.08.2013 року між ними було зареєстровано шлюб. (а.с. 13). ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін у справі народилась донька - ОСОБА_5. (а.с. 12).

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 01.10.2012р. ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_6 житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташований на земельній ділянці площею 2155 кв.м., за адресою АДРЕСА_1. Продаж вчинено за 40 000 грн. (а.с. 8-9).

Зі змісту договору вбачається, що від імені продавця виступала мати відповідача ОСОБА_7.

Сторони не заперечують і доказами у справі підтверджується, що саме ОСОБА_7 сплачувала продавцю кошти за будинок, оскільки у ОСОБА_4 грошей не було. Перебуваючи у подружніх стосунках і маючи спільну дитину, вони, разом з тим, не мали спільного майна та власного житла, проживали то у одних, то у других батьків.

Отже висновок суду про те, що спірний будинок не є спільною сумісною власністю осіб, які перебували у незареєстрованому шлюбі є правильним.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 про те, що на придбання спірного житлового будинку в період цивільного шлюбу з відповідачем позивачкою були надані ОСОБА_7 особисті кошти, які вона отримувала на дитину та заробила працюючи на ринку, оскільки нею не надано достовірних доказів на підтвердження цього факту. Крім того, спірне майно не можна вважати спільною сумісною власністю подружжя ще з тих підстав, що відповідач не витрачав кошти на його придбання.

Також не підлягає задоволенню й апеляційна скарга відповідача, оскільки факт проживання його з позивачкою однією сім'єю підтверджується сукупністю обставин, зокрема пояснення свідків, народженням у них дитини і подальшою реєстрацією шлюбу.

З огляду на вищезазначені обставини, суд першої інстанції встановив юридичний факт проживання однією сім'єю сторін з 2009 року по 02.08.2013 року та дійшов висновку, що даний факт не є підставою для визнання права власності на половину майна за кожною зі сторін.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 19 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий підпис О.М. Полікарпова

Судді два підписи Л.В. Базіль

І.П. Іванова

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 15 березня 2016 року

Ухвала набрала законної сили 09 березня 2016 року

Суддя О.М. Полікарпова

Секретар

судового засідання О.В. Прушинська