Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Кадєтової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», в інтересах якого діє ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 15 грудня 2013 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір карткового рахунку на підставі анкети-заяви про його відкриття й видано картку № НОМЕР_2 та картку № НОМЕР_1 «GOLD». Починаючи з березня 2014 року, відповідачем неправомірно були заблоковані зазначені картки, у зв'язку з чим він позбавлений можливості користуватися ними. Посилаючись на те, що Автономну Республіку Крим визнано окупованою територією, де знаходиться філія відповідача, він звернувся до головного офісу ПАТ КБ «Приватбанк» із заявою про дострокове припинення договору банківського вкладу, проте отримав відповідь про відмову у виплаті грошових коштів.

Враховуючи наведене, позивач, уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь заборгованість за договором карткового рахунку у розмірі 3 690 942 грн 80 коп., неустойку за несвоєчасне виконання зобов'язання у розмірі 1 432 085 грн 81 коп., інфляційні втрати - 1 273 375 грн 27 коп. та 3 % річних у розмірі 117 705 грн 68 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 8 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 у рахунок повернення коштів за договором банківського рахунку суму у розмірі 3 690 942 грн 80 коп., 3% річних у розмірі 78 268 грн 21 коп. та інфляційні втрати у розмірі 1 278 241 грн 41 коп., а всього - 5 047 452 грн 42 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», в інтересах якого діє ОСОБА_5, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Відмовляючи у замовленні позову, суд першої інстанції виходив із того, що у травні 2014 року банком Росії фактично конфіскована частина майнового комплексу ПАТ КБ «ПриватБанк», яка використовувалася у банківській діяльності відокремленого структурного підрозділу - філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому банк на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя не мав можливості здійснювати банківську діяльність після окупації Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 15 грудня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено договір карткового рахунку на підставі анкети-заяви про його відкриття й останньому видано картку № НОМЕР_2 та картку № НОМЕР_1 «GOLD».

У березні 2014 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» були заблоковані зазначені картки, у зв'язку з чим ОСОБА_4 позбавлений можливості користуватися ними. ОСОБА_4 звернувся до головного офісу ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про дострокове припинення договору карткового рахунку, проте 8 липня 2014 року отримав відповідь про відмову у виплаті грошових коштів.

Відповідно до роздруківки залишків по даним картам станом на 24 квітня 2014 року залишок по карті № НОМЕР_1 складає - 29 520 грн 12 коп., по карті № НОМЕР_2 складає - 3 661 423 грн 68 коп., а всього: 3 690 943 грн 80 коп.

Ухваливши нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що стороною укладеного договору банківського рахунку є ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому зобов'язання за дійсними договорами має виконувати саме ПАТ КБ «ПриватБанк», як юридична особа, а не його кримська філія. Ліквідація чи припинення філії не звільняє відповідача від виконання зобов'язань за укладеними договорами, а відмова від виконання своїх зобов'язань не відповідає вимогам чинного законодавства та умовам укладених між сторонами договорів банківського карткового рахунків, у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову на підставі ст. ст. 525, 526, 625, ЦК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», позивач має право на отримання суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів за весь час користування коштами.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування ухваленого апеляційним судом рішення, тому касаційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк», в інтересах якого діє ОСОБА_5 підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», в інтересах якого діє ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова
О.В. Кадєтова

Ухваливши нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що внесені позивачем грошові кошти на його вимогу у визначений договором строк не повернуто, відповідно до ст. ст. 525, 526, 1058, 1060 ЦК України, позивач має право на отримання суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів за весь час користування депозитними коштами.

Доводи відповідача про те, що депозитний договір було укладено на території АР Крим, яку на даний час анексовано Російською Федерацією; майно відповідача в АР Крим відійшло до фонду гарантування вкладів в Російській Федерації; НБУ зупинив роботу банків в АР Крим, з цих підстав відповідач не вважає за необхідне повертати спірний депозит.

Апеляційним судом обґрунтовано не взято до уваги, оскільки відповідальність за виконання умов договору несе юридична особа ПАТ КБ «ПриватБанк» незалежно від того, що місцем його укладення є АвтономнаРеспубліка Крим. Припинення діяльності відокремленого підрозділу не є підставою невиконання особою взятих зобов'язань відповідно до умов договору, крім того, Кримська філія ПАТ КБ «ПриватБанк», яка прийняла грошові кошти, діяла не у власних інтересах, а в інтересах юридичної особи - ПАТ КБ «ПриватБанк».