ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3983/13-ц
Провадження № 2/210/33/16
У Х В А Л А

іменем України

"27" липня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді: Чайкіної О.В.,

за участі секретаря: Філіпенко О.І.

за участі представників сторін: не з'явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні за уточненим позовом ТОВ ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними зобовязаннями, за уточненим зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ ОТП Банк, ТОВ ОТП Факторинг Україна, Національного Банку України, ОСОБА_5 Міністрів України, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання кредитного договору та змін до нього нікчемними та недійсними, визнаній дій такими, що порушують права особи, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться на розгляді вищевказана цивільна справа.

Від представника відповідача - ОСОБА_5 Міністрів надійшло клдопотання про закриття провадження в частині вимог до ОСОБА_5 Міністрів України щодо визнання знецінення національної валюти по відношенню до іноземної такими, що сталося з вини НБУ та КМУ з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Сторони в судове засідання не з"явились. Представник відповідача та відповідачі за первісним позовом, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не подали.

Від відповідачів за зустрічним позовом, позивача за первісним позовом надійшла заперечення та заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, враховуючи надання достатнього часу для подання доказів, доводів та заперечень, враховуючи те, що в ході судового розгляду справи надано докази в обгрунтування первісних позовних вимог, створено належні умови для подання заперечень проти позову, надання доказів в обгрунтування зустрічного позову, приходить до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження в частині вимог до ОСОБА_5 Міністрів України враховуючи наступне.

Суд зазначає, що ухвалою суду від 06 травня 2015 року судом вже відхилено аналогічне клопотання, подане представником Національного Банку УКраїни.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи Позивач ТОВ "ОТП Факторінг України" звернулося до суду із позовом, який неодноразово уточнювала, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними зобовязаннями.

Відповідач ОСОБА_2 в порядку ст. 123 ЦПК України скористався правом заявлення зустрічного позову, та звернувся до суду із зустрічним позовом, який неодноразово уточнював, до ПАТ ОТП Банк, ТОВ ОТП Факторинг Україна, Національного Банку України, ОСОБА_5 Міністрів України, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про та в останній редакції якого просить суд визнати кредитний договір та змін до нього нікчемними та недійсними, визнати дії такими, що порушують права особи, визнати, що порушення умов кредитного договору відбулося з вини первісного позивача, НБУ КМУ, тощо.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме :1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Вжитий у цій процесуальній нормі термін субєкт владних повноважень означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС).

В силу ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; субєкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У контексті зазначених положень ст.3 КАС України, справою адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між субєктами суспільних відносин стосовно їх прав і обовязків у правовідносинах, в яких хоча б один субєкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою інших субєктів, а ці субєкти, відповідно, зобовязані виконувати вимоги та приписи такого субєкта владних повноважень.

У тому ж випадку, коли субєкт, у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, не здійснюють у спірних відносинах владних управлінських функцій щодо іншого субєкта, з яким виник спір, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції та не повинен вирішуватися адміністративним судом.

Європейський суд з прав людини у справі Зенд проти Австрії від 12.10.78 вказав, що словосполучення встановлений законом суд в контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, поширюється не тільки на правову основу самого існування суду, а й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, установлений законом у ч.1 ст.6 конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це не вважається судом, установленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Так, як вже відзначалось, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як вбачається зі змісту зустрічного позову в його останній редакцій позивач за зустрічним позов не висуває вимог про оскарження дій субєкта владних повноважень КМУ та НБУ, а просить суд визнати ту обставину, що відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 порушує умови кредитного договору у звязку з знеціненням національної валюти, стабільний курс якої незабезпечено відповідно НБУ та КМУ.

Таким чином вимоги за зустрічним позовом не містять вимог до субєкта владних повноважень в розумінні ст. 3, 17, 18 КАС України.

Станом на момент заявлення клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог до Національного Банку України та ОСОБА_5 Міністрів України з підстав п.1 ч.1 чст. 205 ЦПК України, в контексті положень ст. 15, 16, ЦК України ст. 15 ЦПК України, ст.ст. 2, 3, 7, 18 КАС України та змісту уточнюючого зустрічного позову відсутні підстави для закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення клопотання про закриття провадження у справі на даний час не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 205, ст.210 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_5 Міністрів України - ОСОБА_6 про закриття провадження в частині вимог щодо визнання знецінення національної валюти по відношення до іноземної, такої що відбулося з вини ОСОБА_5 Міністрів України про закриття провадження у справі з підстав п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи, не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Суддя: О. В. Чайкіна