АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа №22-ц/796/4449/2016 Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилов О.В.
Доповідач: Барановська Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Барановської Л.В.

суддів: Панченка М.М., Побірченко Т.І.

при секретарі: Куркіній І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03.02.2016 року у справі за скаргою ОСОБА_1, що діє в інтересах боржника ОСОБА_2 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця та начальника Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві.

Заслухавши доповідь судді Барановської Л.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року заявник ОСОБА_1, який діє в інтересах боржника ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність державного виконавця та начальника відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві.

Свої вимоги обгрунтовував тим, що на 23.11.2015 року ним було отримано постанову головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Урбана Д.Д. про відкриття виконавчого провадження ВП №49095422 від 21.10.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 9198,75 грн. на користь ЖБК «Буревісник-3», виданого 16.07.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва згідно виконавчого листа №755/9469/13-ц.

ОСОБА_1 вказав, що в цьому виконавчому провадженні він є представником ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності №658225 від 01.12.2011 року, тобто згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про виконавче провадження» є учасником виконавчого провадження з наданими відповідно до положень ст.9 та ч. 1 ст. 12 Закону правами, в тому числі і правом на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця.

В січні 2016 року ОСОБА_2 отримала пенсію у зменшеному розмірі. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження заявником було виявлено наявні постанови головного державного виконавця ВДВС про стягнення витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчий дій на суму 120 грн. від 23.11.2015 року; звернення стягнення на пенсію від 24.11.2015 року; а також виявлено відсутність поштових повідомлень про надсилання та вручення вказаних постанов державного виконавця; заяв до ВДВС від 26.11.2015 р. зі змістом якої головний державний виконавець Урбан Д.Д. ознайомився лише за його присутності 22.02.2016 року; акт, яким зазначені начебто здійснені заходи по примусовому виконанню рішення суду та документи, якими підтверджено фактичне виконання вказаних дій із зазначенням тарифів на їх проведення.

З огляду на що, 22.01.2016 року на ім'я начальника ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві була подана заява з повідомленням про відсутність отримання боржником відповідних постанов та вимогою надіслати відсутні документи. У зв'язку із чим просив задовольнити скаргу та визнати дії та бездіяльність посадових осіб ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві неправомірними.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03.02.2016 року скарга ОСОБА_1, що діє в інтересах боржника ОСОБА_2 вважається неподаною та повернута скаржнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу судді, направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі, посилаючись на її необґрунтованість, порушення вимог цивільно-процесуального закону.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Повертаючи скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 , суддя виходив з того, що ОСОБА_1 не наділений повноваженнями щодо представництва ОСОБА_2 в суді щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця та начальника відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві у даному виконавчому провадженні. Боржником у виконавчому провадженні є ОСОБА_2, даних про те, що ОСОБА_1 є особою, якій законом надано право захищати права, свободи та інтереси ОСОБА_2 матеріали скарги не містять.

Проте з такими висновками судді колегія суддів не може погодитися, оскільки суддя дійшов їх, не врахувавши всіх матеріалів справи. Так, не було враховано повноважень ОСОБА_1, зазначених в довіреності, довіреність не досліджена належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження ВП №49095422 від 21.10.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу у сумі 9198,75 грн. на користь ЖБК «Буревісник-3», виданого Дніпровським районним судом м. Києва 16.07.2015 року за №755/9469/13-ц.

Із змісту скарги вбачається, що заявником оскаржується бездіяльність начальника та державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві щодо їхніх неправомірних дій.

Згідно ст. 383 ЦПК України, ч. 1 ст.12, ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Частиною 1 ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягував і боржник.

Згідно довіреності, яка міститься в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_2 уповноважила представляти інтереси в усіх державних установах, в тому числі: і в судах та у ВДВС ОСОБА_1 з метою захисту своїх порушених прав.

Надана довіреність не є разовою, не є спеціальною, оскільки не містить будь-яких обмежень в частині обсягу наданих повноважень довірителем та на день представлення інтересів в суді ОСОБА_2 є дійсною і не скасованою.

Таким чином, висновок судді першої інстанції про повернення скарги скаржнику з огляду на те, що ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 не має права щодо представництва в суді, на думку колегії суддів, є помилковим.

Враховуючи наведене ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 03.02.2016 року не може залишатись без змін і підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє в інтересах боржника ОСОБА_2 задовольнити, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03.02.2016 року скасувати. Справу направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді