АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/3453/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1108/16Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Бондаревської С.М., Омельченко Л.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2016 року

у цивільній справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,-

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді централізованого опалення та постачання гарячої води, але не у повному обсязі розраховуються за вказані послуги, у зв'язку з чим за період з 01.09.2008 року по 01.05.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 607 грн. 23 коп. Просив стягнути з відповідачів вказану суму з урахуванням індексу інфляції в сумі 464 грн. 05 коп. та 3 % річних в сумі 113 грн. 66 коп., а всього 1184 грн. 94 коп.

03.12.2015 р. позивач надав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідачів основний борг у розміру 664,13 грн., індекс інфляції -514,14 грн., 3% річних 133,21 грн. та стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір 243,60 грн. (а.с. 54).

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2016 року позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" () заборгованість в сумі 460 грн. 82 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" () заборгованість в сумі по 230 грн. 41 коп. з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" судовий збір в сумі 97 грн. 44 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" судовий збір в сумі по 48 грн. 72 коп. з кожного.

Не погодившись з судовим рішенням, його в апеляційному порядку оскаржили ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" заборгованість в сумі 230 грн. 42 коп.; ОСОБА_5 на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" заборгованість в сумі 230 грн. 42 коп.; ОСОБА_3 на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" заборгованість в сумі 230 грн. 42 коп.; ОСОБА_6 на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" заборгованість в сумі 230 грн. 42 коп. Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" судовий збір в сумі по 47 грн. 37 коп. з кожного.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1993 року належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_7 та членам її сім»ї ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3, квартира приватизована згідно з Заокном України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с. 169).

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 09.03.2010 року визначено частки співвласників у праві спільної власності на вказане нерухоме майно у рівних частинах у розмірі по 1/5 частині за кожним (а.с. 132-133).

Згідно свідоцтва про смерть 1-КЕ № 036938, виданого Центральним відділом РАЦС Полтавського міського управління юстиції, ОСОБА_7 померла 16.05.2006 року (а.с.76).

ОСОБА_2О є дочкою ОСОБА_7 та після смерті останньої звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, право власності яку не оформила до цього часу.

ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3 зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

Позивач ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" у вказану квартиру надає послуги з теплопостачання у виді централізованого опалення та гарячого водопостачання. При цьому, облік послуг з гарячого водопостачання здійснюється з застосуванням приладу обліку лічильника.

Відповідачем ОСОБА_2 надано суду копії звернення від 30.05.2014 року, адресованого ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", про припинення надання послуги по опаленню приміщення за адресою: АДРЕСА_2 демонтаж системи подачі гарячої води до батареї опалення (а.с. 80).

Відповідно до листа ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" № К-471 від 11.06.2014 року, адресованого ОСОБА_2, їй розяснено, що заборона відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води окремих квартир в багатоквартирному будинку діє з 2007 року. Відповідно до "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, відключення окремого будинку в цілому від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання здійснюється в Порядку, затвердженому органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1268 від 31.10.2007 року. Отже, питання відключення від мереж централізованого теплопостачання регулюється Правилами, які з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачають відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не окремих квартир з ініціативи їх власників або наймачів централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відключення багатоквартирного будинку в цілому з ініціативи споживачів. Відключення окремого будинку в цілому від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання здійснюється в разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування схемою теплопостачання, за умови забезпечення стабільної роботи всіх інженерних мереж. Дозвіл на відключення будинку від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання надає міжвідомча комісія, склад якої затверджений рішенням міської ради (а.с. 78-79).

Відповідно до норм "Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання", затвердженого наказом Міністерства будівництва архітектури та житлово-комунального господарства України № 3 від 22.11.2005 року, встановлено можливість відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення, для чого його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП.

Враховуючи викладене, беручи до уваги що будинок № 16 по пров. Рибальський, 16, в м. Полтаві від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не відключений у порядку, встановленому чинним законодавством, а таке відключення окремих квартир чинним законодавством не передбачене, споживачі послуг ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", які проживають в даному житловому будинку, зобовязані здійснювати їх оплату згідно встановлених тарифів.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

В ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що обовязок з укладення договору на надання житлово-комунальних послуг покладається саме на споживача.

Як встановлено ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини

За змістом положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі.

Згідно розрахунку ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", наданого позивачем при зверненні до суду з позовом, за період з 01.09.2008 року по 01.05.2013 року споживачі, які проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання не оплачували у повному обсязі та мають заборгованість в розмірі 664 грн. 13 коп. При цьому, зміст розрахунку свідчить про те, що нарахування плати за послуги з централізованого опалення здійснювалось споживачам з розрахунку опалювальної площі 64,2 кв.м. (а.с. 55).

ОСОБА_2 надано копію з технічного паспорту квартири за адресою: АДРЕСА_3, згідно з яким вона має загальну площу 65,9 кв.м, житлову площу 38,2 кв.м, обладнана балконом площею 0,9 кв.м та лоджією площею 1,4 кв.м. Враховуючи викладене, опалювальна площа квартири становить 63,6 кв.м.

У звязку з вказаними обставинами позивачем проведено перерахунок плати за опалення та відповідно до остаточного розрахунку встановлено, що в період з 01.09.2008 року по 01.05.2013 року у споживачів послуг ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_4, з урахуванням часткової оплати утворилась заборгованість у розмірі 568 грн. 30 коп. (а.с. 170-180).

Усі відповідачі по справі зареєстровані за адресою: ОСОБА_8, АДРЕСА_5, при цьому, відповідно до положень Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" постійним місцем проживання особи є її зареєстроване місце проживання і доказів того, що відповідачі у встановленому законом порядку були тимчасово зареєстровані за іншою адресою, де несли витрати за комунальні послуги не встановлено, а той факт, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у звязку з роботою періодично проживають в іншому місці не свідчить про зміну ними місця постійного проживання та не може бути достатньою підставою для звільнення від оплати витрат за комунальні послуги за зареєстрованим місцем проживання.

Крім того, відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на те, що один зі співвласників квартири ОСОБА_7 померла у 2006 році, її спадкоємицею, яка прийняла спадщину, є відповідач ОСОБА_2, а згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщини належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, відповідно, остання зобовязана утримувати спадкове майно та оплачувати частину комунальних послуг, виходячи з розміру успадкованої частини квартири.

Заява відповідачів про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки відповідачами у період з 01.09.2008 р. періодично проводилася оплата за надані послуги, ними також здійснювалася переплата за надані послуги, що свідчить про визнання обов»язку по сплаті за надані послуги, переплата зараховувалася в рахунок існуючої заборгованості, яка утворилася у попередні роки.

Задовольняючи позов, місцевий суд виходив з того, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. Підлягає стягненню заборгованість за послуги теплопостачання, яка утворилася за період з 01.09.2008 р. по 01.09.2013 р. внаслідок часткової оплати за надані послуги у розмірі 568,30 грн., з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 481,50 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 102,25 грн., а тому з ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 підлягає стягненню по 1/5 частині цих сум - 230,41 грн. , а з ОСОБА_2 2/5 частини 460,82 грн.

Як встановила колегія суддів, такий висновок місцевого суду є правильним, оскільки суд дійшов його після повного, всебічного та об"єктивного з"ясування фактичних обставин справи, прав та обов"язків сторін в даних правовідносинах, з правильним застосуванням норм матеріального права.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачами не заперечується розмір заборгованості.

Як вбачається із прохальної частини апеляційної скарги на рішення місцевого суду, відповідачі просили ухвалити нове рішення, яким стягнути з кожного з них по 230,42 грн. заборгованості за надані послуги теплопостачання, що свідчить про те, що відповідачі фактично погоджуються з рішенням місцевого суду, за виключенням розміру частки 2/5 відповідача ОСОБА_2, при визначенні розміру якої місцевий суд виходив з того, що після смерті матері ОСОБА_7, яка значилася квартиронаймачем, відповідач ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину, що підтверджується довідкою ЖЕО № 2 за № 5078 про реєстрацію відповідачів у квартирі за місцем відкриття спадщини (а.с. 4).

В ході судового розгляду у суді першої інстанції відповідач ОСОБА_2 не надала відповідних доказів щодо прийняття спадщини іншими спадкоємцями. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверенням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім цього, стягнення з відповідача ОСОБА_2 вказаного розміру заборгованості не позбавляє її можливості пред»явлення вимог до інших спадкоємців після смерті матері у розмірі прийнятої ними спадщини. Доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Крім цього, згідно правової позиції Верховного Суду України від 18.11.2015 року у цивільній справі № 6-582цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов»язковою для судів, установивши, що особа в певний період отримувала надані позивачем послуги з постачання теплової енергії та відповідач у справі є спадкоємцем цієї особи після її смерті, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в такому випадку між особою та позивачем склалися фактичні договірні відносини, у зв'язку з чим позов про стягнення вартості спожитої теплової енергії підлягає задоволенню.

Також не заслуговують на увагу доводи відповідачів щодо неукладення позивачем з ними договору про надання послуг, оскільки відповідачі визнають, що послуги фактично надавалися, вони проводили часткову їх оплату.

Згідно правової позиції Верховного Суду України від 16.12.2015 року у цивільній справі № 6-2023цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов»язковою для судів, за відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов'язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308 ч.1, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

С У Д Д І :