Справа № 464/5668/16-ц
пр.№ 2/464/1601/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2016 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Мички Б.Р.

за участі секретаря судового засідання Янишин М.Б.,

а також позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити режим окремого проживання між нею та відповідачем, які перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 червня 2002 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Франківського районного управління юстиції у м.Львові. В обґрунтування позову покликається на те, що сторони перебуваючи у шлюбі з 15 червня 2002 р., мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Починаючи з кінця 2015 р. сімейні відносини між сторонами фактично припинилися, вони перестали вести спільне господарство, спільно проживати. З січня 2016 р. позивач разом з дітьми переїхали проживати до Республіки Польща. Чоловік переїжджати разом з ними категорично відмовився. Незважаючи на факт припинення сімейних відносин, позивач сподівається на відновлення нормальних стосунків із чоловіком, оскільки в них є двоє синів, що потребують батька, його участі у їх вихованні. Тому розривати шлюб на даний час бажання немає.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників процесу та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Виходячи з положень ст.119 СК України, за заявою подружжя або за позовом одного з них, суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у випадку неможливості чи небажання одного з них проживати спільно.

15 червня 2002 р. позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюбу у відділі реєстрації актів громадянського стану Франківського районного управління юстиції у м.Львові, актовий запис №196.

За умовами ч.ч.1, 4 ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 р. роз'яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи, що відповідачем при розгляді справи визнано позовні вимоги позивача та не заперечено щодо встановлення режиму окремого проживання, підстав передбачених ч.4 ст.174 ЦПК України для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову судом не встановлено, тому позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 551,20 грн. судового збору сплаченого ним при зверненні до суду з даним позовом.

Керуючись ст.ст.3, 11, 88, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Встановити для подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, шлюб між якими зареєстрований 15 червня 2002 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Франківського районного управління юстиції у м.Львові (актовий запис №196), режим окремого проживання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551,20 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, - в той же строк з дня отримання його копії. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання такої рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Б.Р.Мичка