РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/281/16-ц

Провадження № 2/700/157/16

26 квітня 2016 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Пічкура С.Д.

при секретарі: Мельніченко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дібрівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Дібрівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 22 лютого 2013 року померла її мама ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Постановою нотаріуса позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку із втратою оригіналів Державного акта на право власності на земельну ділянку, тому звернулася до суду з позовом.

В судове засідання позивачка не зявилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник Дібрівської сільської ради в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно свідоцтва про смерть від 23 лютого 2013 року, ОСОБА_2 померла 22 лютого 2013 року.

Після відкриття спадщини до складу спадкової маси входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3381 га в межах Дібрівської сільської ради, згідно державного акту серії III-ЧР № 049315 від 12 вересня 2008 року, виданого на імя ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 вказаного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивачка є спадкоємцем майна померлої згідно вимог ст. 1268 ЦК України оскільки постійно проживала з матірю на час її смерті, що підтверджується довідкою Тихонівської сільської ради Лисянського району Черкаської області № 37 від 11.03.2016 року.

Постановою державного нотаріуса від 16 лютого 2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 в звязку відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Згідно оголошення в газеті «Понад Тікичем», втрачений державний акт на право приватної власності на землю серії III-ЧР № 049315 від 12 вересня 2008 року виданий Дібрівською сільською радою на імя ОСОБА_2 вважати недійсним.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Суд повинен вирішувати питання про визнання права на спадщину, щоб не заміщувати функції нотаріальної контори, тільки при наявності Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою відповідною нотаріальною конторою.

За викладених обставин, у суду не має підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки позивачкою надано всі належні та допустимі докази законності та обґрунтованості своїх позовних вимог.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 16, 25, 392, 1223, 1268, 1296, ЦК України, ст.ст. 2, 3, 6, 7, 8, 10, 18, 57, 157, 158, 159, 174, 179, 196, 208, 209, 213, 214, 215, ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3381 га в межах Дібрівської сільської ради, згідно державного акту III-ЧР № 049315 від 12 вересня 2008 року, виданого на імя ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Лисянський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. Д. Пічкур