АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2347/16
Справа № 641/9992/15ц Головуючий 1 інст. Мельник І.М.
Категорія: захист прав споживачів Доповідач Трішкова І.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Трішкової І.Ю.,

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря Гребенщикової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся у суд з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення на підставах Закону України «Про захист прав споживачів» 105550,22 грн., що перебувають на віртуальній картці, яка була відкрита в мережі Інтернет на підставі публічної оферти ПАТ КБ «Приватбанк» на відкриття та обслуговування, рахунок по якій банком було безпідставно заблоковано 25 листопада 2014 року, а також про стягнення 44680,76 грн. інфляційних втрат за період з 25 листопада 2014 року по 28 вересня 2015 року; 2672,01 грн. відсотків за користування коштами з 25 листопада 2014 року по 28 вересня 2015 року; 44550,87 грн. пені за період з 25 листопада 2014 року по 28 вересня 2015 року та на відшкодування моральної шкоди 50000 грн. Також просив визнати незаконними дії відповідача з одностороннього блокування належних йому коштів.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» заперечував проти позову з посиланням на його безпідставність.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені частково.

Визнано неправомірними дії ПАТ КБ «Приватбанк» з одностороннього блокування належних йому коштів.

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» 64558,87 грн. належних коштів; втрат від інфляції за період з 25 листопад 2014 року по 28 вересня 2015 року у сумі 44680,76 грн.; проценти за користування коштами з 25 листопад 2014 року по 28 вересня 2015 року у сумі 2672,01 грн.; пеню за несвоєчасне виконання зобовязань за період з 287 вересня 2015 року у сумі 44550,87 грн.

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь держави судовий збір у розмірі 843 грн. 53 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «Приватбанк» з посиланням на правомірне блокування рахунку позивача відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, безпідставність позову та задоволення частини вимог ОСОБА_3 без дотримання норм матеріального права й порушення судом вимог процесуального права при вирішенні справи, рішення суду просить змінити, в частині задоволених вимог новим рішенням відмовити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечення проти них, колегія вирішила апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати, виходячи з наступного.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підстави своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодекс, які не підлягають доказуванню.

Суд за ч.1 ст.11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив із того, що у звязку з безпідставним обмеженням понад два місяці права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами окрім суми, що знаходяться на рахунку, підлягає стягненню також на підставі ч.2 ст.625 ЦК України суми 3% річних і інфляційних втрат та пеня за весь період прострочення зобов'язання із подвійної облікової ставки НБУ.

Проте повністю погодитись із таким висновком суду не можна.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 було відкрито віртуальну карту 850580, позивач має поточний рахунок, який обслуговується цією карткою в ПАТ КБ «Приватбанк», на якому знаходяться його грошові кошти в сумі 105550,22 грн. 25 листопада 2014 року банк припинив видачу коштів з рахунку, заблокувавши картковий рахунок. Позивач посилався на те, що такі дії банку є незаконними, з чим суд погодився, проте не врахував таке.

За положеннями ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк не має права визначати та контролювати напрямки використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно зі ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Застосовуючи зазначені положення закону, суд використав лише ті їх приписи, які вказують на умови договору щодо прав клієнта і не врахували виключення з умов договору, що ним же передбачені або законом.

Так, оформлюючи картковий рахунок, ОСОБА_3 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно з п. 1.1.3.2.13 яких передбачено, що банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання банку для проведення незаконних операцій.

Посилання суду на те, що ПАТ КБ «Приватбанк» у такому разі повинен був звернутися до правоохоронних органів не відповідає вимогам закону і такого положення закону суд не навів.

Заперечуючи проти позову, ПАТ КБ «Приватбанк» стверджував, що у банку виникла вмотивована підозра стосовно незаконних операцій з карткою ОСОБА_3, тому картка була заблокована.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідачем був наданий лист від 31 січня 2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 було запропоновано надати документи, що підтверджують походження коштів, які надійшли на його рахунок № 6762********0580 за період з 01 січня 2014 року по 25 листопада 2014 року. Оскільки на момент направлення зазначеного листа такі документи не надходили, Банк не маєправових підстав для задоволення вимог ОСОБА_3

Відповідно до п.п.1.3.2.13 Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк» банк має право відмовитись від здійснення розрахункових операцій по рахунку клієнта в разі виникнення вмотивованих підозр відносно використання банку для проведення незаконних операцій, або за п.п.1.1.3.2.14 зупинити проведення фінансових операцій чи призупинити видаткових операції за рахунком на термін , встановлений законодавством у разі, якщо така операція (операції) містять ознаки операцій, які підлягають фінансовому моніторингу відповідно до законодавства про запобігання та протидію легалізації доходів, одержаних злочином шляхом, або фінансування тероризму.

Зупинення фінансових операцій на вищезазначених підставах відповідно законодавства не є підставою для виникнення цивільно-правової відповідальності банку та його посадових осіб за порушення умов відповідних правочинів за п.1.1.3.2.14.1 Умов та Правил з якими погодився позивач при укладанні договору банківського рахунку.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 при зверненні до суду із позовною заявою, 29 вересня 2015 року одночасно подав заяву вимогу в порядку ст. 530 ЦК України про повернення йому коштів з банківського рахунку. Будь-яких доказів про блокування його рахунку 25 листопада 2014 року та звернення з такою самою вимогою до банку 25 листопада 2014 року, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_3, як недоведені, задоволенню не підлягають, а рішення суду підлягає скасуванню як таке, що ухвалене на недоведених обставинах, що мають значення для справи, які суд помилково вважав встановленими.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2015 року скасувати.

У позові ОСОБА_3 відмовити.

Рішення судової колегії набирає чинності негайно, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий: І.Ю. Трішкова

Судді: Л.І.Кірсанова

ОСОБА_2