Справа № 344/1955/16-ц
Провадження № 22-ц/779/972/2016
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Бойчука І.В., Проскурніцького П.І.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 29 березня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

16.02.2016 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

В заяві зазначила, що їх з відповідачем син ОСОБА_4 є повнолітнім та навчається в Івано-Франківському національному медичному університеті, а дочка ОСОБА_5 в медичному коледжі ДВНЗ «Івано-Франківського національного медичного університету» у звязку з чим потребують матеріальної допомоги. Крім того, син потребує додаткових витрат на лікування у звязку з перебуванням на лікуванні у шкірно-венерологічному диспансері.

Посилаючись на те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, просила ухвалити рішення про стягнення щомісячно по 1/4 частині доходу на утримання кожної дитини до досягнення дітьми двадцяти трьох років на термін навчання до 30.06.2019 року.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 29 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність рішення суду.

Позивач вважає необґрунтованим висновок суду про те, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, оскільки розмір пенсії відповідача є значно більшим від розміру її пенсії.

Крім того, судом не враховано того, що вона самостійно оплатила навчання у 2016 році.

Не погоджується апелянт і з висновком суду про те, що заявляючи вимогу про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_5, 28.03.2000 року, яка продовжує навчання, нею невірно обрано спосіб захисту порушеного права, і їй слід було предявити позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки, оскільки носію субєктивного права надається можливість вибору способу захисту свого порушеного права.

Просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

ОСОБА_2 та її представник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_3 та його представник апеляційну скаргу не визнали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що до 09.11.2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і у них є двоє дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, якому 18.09.2015 року виповнилось 18 років, є студентом ІІ курсу стоматологічного факультету Івано-Франківського національного медичного університету за денною, платною формою навчання, що підтверджено довідкою (а.с.9, 28).

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є неповнолітньою (16 років), навчається на І курсі за денною, платною формою навчання медичного коледжу Івано-Франківського національного медичного університету, що підтверджено довідкою (а.с.10, 29).

Встановлено, що відповідач оплатив послуги за навчання сина ОСОБА_4 07.08.2015 року в розмірі 9550 грн. та 30.12.2015 року в розмірі 9550 грн., за дочку ОСОБА_5 5050 грн. 19.08.2015 року. (а.с.30-32).

Позивач оплатила послуги за навчання сина ОСОБА_4 в розмірі 9550 грн. 15.01.2015 року та за дочку ОСОБА_5 5050 грн. 21.01.2016 року (а.с.33-34).

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач зазначив, що він отримує пенсію у розмірі 3090 грн. та працює лікарем на 0.25 ставки (700 грн.), і по можливості буде оплачувати за навчання сина, вартість якого з наступного року становитиме на 4000 грн. більше.

Відповідно до вимог ст. 199 СК якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків.

При таких обставинах справи суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відсутність у відповідача можливості надавати матеріальне утримання повнолітньому сину.

Обґрунтованим є і висновок суду про відмову в задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є неповнолітньою, оскільки ст. ст. 199, 200 СК України, на які посилається позивач як на підставу позову, визначають обовязок батьків утримувати повнолітніх дітей.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Івано-Франківського міського суду від 29 березня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: Л.В. Ясеновенко

ОСОБА_8

ОСОБА_9