Справа № 628/340/16-ц
Провадження № 2/628/339/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 р. Купянський міськрайонний суд Харківської області

У складі: головуючого судді Коваленко О. А.

при секретарі Горбашовій І.М.

З участю: представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Купянську цивільну справу за позовом ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_3, до регіонального сервісного центру МВС в Харківській області про визнання права власності на транспортний засіб, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2, в інтересах якого за довіреністю діє ОСОБА_3, звернувся до суду до відповідача - регіонального сервісного центру МВС в Харківській області з позовом про визнання права власності на транспортний засіб, вказавши наступне.

В серпні 1991 р. на торговій базі в м. Купянську за особисті кошти він придбав для власного користування вантажний моторолер «Муравей 2М 01», номер рами Г-58055, номер двигуна № 2572184, 21 лютого 1991 р. випуску. В подальшому вирішив не користуватися цим моторолером, а подарувати його синові по досягненню повноліття, у звязку з чим придбана мототехніка залишилась у заводській упаковці і до теперішнього часу.

Проте, за давністю придбання моторолера втрачено товарний чек, поновити який неможливо, так як торгівельна база, де він купувався, вже не існує. Інших документів, окрім свідоцтва та талонів на сервісне обслуговування цієї мототехніки без певних відміток продавця, в нього немає.

Оскільки на даний час йому необхідно зареєструвати цей транспортний засіб, а територіальний сервісний центр 6346 Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області відмовив в реєстрації, він вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на вказаний моторолер.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на його необґрунтованість. В подальшому до суду він не зявився, але про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Суд, допитавши представників сторін, свідків, дослідивши надані докази і матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Із наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про прийомку на моторолери вбачається, що вантажний моторолер ««Муравей 2М 01», номер рами Г-58055, номер двигуна № 2572184, був виготовлений 21 лютого 1991 р. (а. с. 8).

За обліковими даними ТСЦ 6346 РСЦ МВС в Харківській області станом на січень 2016 р. вищевказаний моторолер зареєстрованим та в розшуку не значиться (а. с. 9).

Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про дорожній рух» на теперішній час реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку транспортних засобів здійснюється згідно з Постановою КМУ № 1388 від 07 вересня 1998 р. з наступними змінами «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також інших самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів».

Вказаним Порядком передбачено, зокрема, наступне.

1. Цим Порядком встановлюється єдина на території України

процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку

автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих

на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей,

причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них

транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби),

оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

2. Цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних

осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи

експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів

виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах

наданих їм повноважень.

5. Особи, які порушують цей Порядок, несуть відповідальність

згідно із законом.

7. Власники транспортних засобів та особи, що експлуатують

такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі -

власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні

засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного

оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або

виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до

реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується

у разі подання документів, які підтверджують відсутність

можливості своєчасного її проведення власниками транспортних

засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не

перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних

знаків, що відповідають державним стандартам, а також

ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають

записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені,

забороняється.

Транспортні засоби, тимчасово ввезені на митну територію

України для власного користування більш як на два місяці,

підлягають державній реєстрації в сервісних центрах МВС на строк,

визначений Держмитслужбою. Тимчасово ввезені транспортні засоби не

можуть бути розкомплектовані на запасні частини, передані у володіння або користування іншим особам.

8. Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів

проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або

уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх

особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб

- нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність

придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі -

правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність

конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки

дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення

змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної

реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за

винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в

підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України

"Про дорожній рух") .

Документами, що підтверджують правомірність придбання

транспортних засобів, їх складових частин, що мають

ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку:

договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в

уповноваженому органі МВС бланках;

укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у

присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу

(міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші

договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на

транспортний засіб;

нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни,

поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори,

на підставі яких здійснюється набуття права власності на

транспортний засіб;

договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають

першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими

продавцями виступають субєкти господарювання, що здійснюють

оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які

підписані від імені таких субєктів уповноваженою особою і

скріплені печаткою;

свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або

консульською установою, чи їх дублікати;

рішення про закріплення транспортних засобів на праві

оперативного управління чи господарського відання, прийняті

власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими

управляти таким майном;

рішення власників майна, уповноважених ними органів про

передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність

чи з комунальної власності в державну власність;

копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із

зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками

транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин;

довідка органу соціального захисту населення або управління

виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних

випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску;

акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно

з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством,

яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний

пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції

транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із

зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача;

митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери;

договір фінансового лізингу;

акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу

майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом

державної виконавчої служби;

інші засвідчені та оформлені в установленому порядку

документи, що підтверджують набуття, перехід та припинення права

власності на транспортний засіб відповідно до закону.

Крім цього, станом на 1991 р. згідно з «Правилами реєстрації та обліку автомототранспортних засобів», затвердженими наказом МВС СРСР від 30 січня 1975 р. № 20 і № 334 від 14 жовтня 1982 р., передбачалось, що документами, які підтверджують законність отримання або придбання транспортних засобів, для індивідуальних власників зокрема можуть бути довідка-рахунок магазина, який здійснив продаж транспортного засобу, договір дарування або свідоцтво про право власності та спадкування тощо.

Як свідчить довідка ТСЦ 6346 РСЦ МВС в Харківській області від 13 січня 2016 р., позивачу ОСОБА_2 було відмовлено в реєстрації транспортного засобу моторолера, так як він не надав жодного документу, який би підтверджував правомірність придбання цього засобу (а. с. 9).

Допитані судом свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 хоча і підтвердили факт придбання позивачем моторолера у 1991 р., але не змогли пояснити, де саме та за скільки коштів він був куплений.

Статтею 325 ЦК України передбачено, що фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачем не надано достатніх доказів щодо придбання ним транспортного засобу, а тому підстав для задоволення його позовних вимог суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 325, 328, 334 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до регіонального сервісного центру МВС в Харківській області про визнання права власності на транспортний засіб відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Купянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Коваленко О.А.

Повний текст рішення складений 06 травня 2016 р.