Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

"21" квітня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю: секретаря судового засідання Світко Т.І

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи управління пенсійного фонду України в м. Житомирі, відділ державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства, -

В С Т А Н О В И В

16.11.2015р. ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження та просить встановити факт батьківства ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 30.03.2015 року відносно сина ОСОБА_4 та внести зміни в актовий запис № 1397 від 10.06.2008 року про народження ОСОБА_4 зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, а саме: в графі «відомості про батька» вказати: «Поліщук Вадим Васильович».

В обґрунтування вимог зазначено, що з 2005 по 2009 рік ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 однією сім`єю, але без реєстрації шлюбу та 26.05.2008 року в них народився син- Кіріл. Документи для проведення реєстрації дитини разом із заявником подавала її матір ОСОБА_5, яка через неприязні стосунки з ОСОБА_3, наполягала щоб останній не був записаний як батько дитини, тому дитина була записана на підставі ч.1 ст. 135 СК України. Заявник також вказала, що ОСОБА_3 знав, що ОСОБА_4 його син, він забирав її з дитиною з пологового будинку, неодноразово заявляв про свої наміри юридично оформити своє батьківство. Після того як ОСОБА_1 та ОСОБА_3 припинили спільне проживання, останній постійно приходив до сина, надавав йому кошти на утримання, разом святкували день народження сина, син називав його батьком. Встановлення вказаного факту заявнику необхідно для реалізації права на соціальний захист дитини, а саме для призначення пенсії у звязку із втратою годувальника.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського МУЮ в судове засідання не з'явився. У заяві від 23.02.2016 року просив розгляд справи здійснювати без участі представника та згідно чинного законодавства (а.с. 111).

Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області в судове засідання не зявився. У заяві від 28.12.2015 року просив розгляд справи здійснювати без участі представника. Проти задоволення заяви не заперечує за умови доведеності належними документами (а.с. 33).

Заінтересована особа ОСОБА_2, який є ріднім братом ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином. На виклик в якості свідка також не з'явився.

Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, .

Частиною 3 статті 235 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно із ч.1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 26.08.2008 року народився ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП № 079986, актовий запис № 1397, батьком якого записаний ОСОБА_6, а матірю ОСОБА_7 (а.с. 5).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану № 0 від 27.11.2015 року вбачається, що у відомостях про народження дитини ОСОБА_4 запис про батька дитини ОСОБА_6 вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 19).

Тобто, відомості про батька дитини в Книзі реєстрації народжень зроблено за прізвищем заявника, як матері дитини, а ім'я, по - батькові батька дитини - за вказівкою самої матері.

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть щодо актового запису про смерть № 2 від 16.01.2016 року, ОСОБА_3 помер 30.03.2015 року (а.с. 48).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ТП № 058117 шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було розірвано, та після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_7, про що зроблено актовий запис № 453 від 17.05.2006 року ( 51).

14.08.2013 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ТП 106100, актовий запис № 1383. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 отримала прізвище ОСОБА_9 (а.с. 52).

Таким чином, шлюб з ОСОБА_8 було розірвано за два роки до народження ОСОБА_4 і заявник під час народження сина ОСОБА_10 не перебувала в зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, заявниця просить встановити факт батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 зазначивши, що на час народження дитини вони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, дитину померлий визнав як свого сина та надавав кошти на його утримання.

Зокрема, ОСОБА_1 пояснила, що з 2005 по 2009 рік проживала однією сім'єю з ОСОБА_3 В 2008 році в них народився син, однак батьком дитини ОСОБА_3 не був записаний за наполяганням матері заявниці. ОСОБА_1 вказала, що ОСОБА_3 забирав її з пологового будинку, що підтверджується фотокартками, визнавав себе батьком дитини. Батьки ОСОБА_3 померли, є рідній брат ОСОБА_2, який також приходив разом з ОСОБА_3 до дитини.

Свідок ОСОБА_11, вказала, що є хрещеною мамою ОСОБА_10 ОСОБА_4. ОСОБА_3 знала, оскільки вони разом працювали на "Житньому ринку" в м. Житомирі. Вказала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом з 2005 по 2009 рік, в них народився син. Свідок бувала в них вдома по 2-3 рази на тиждень, згодом вони перестали жити разом, а ОСОБА_3 передавав через неї кошти на утримання сина. Коли дитині було рік ОСОБА_3 був присутнім на дні народженні. Чому ОСОБА_3 не був записаний батьком дитини їй невідомо, його родичів ОСОБА_11 не знає.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що є сусідкою заявниці, знала ОСОБА_3 з 2004 року оскільки він проживав разом з ОСОБА_1 АДРЕСА_1, сварок у квартирі вона не чула, за час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в них народився син, останній грався з дитиною на дитячому майданчику, навіть коли вони не проживали разом.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5, пояснила, що є матір'ю ОСОБА_1 ОСОБА_3 проживав з ними з 2005 року по 2009 рік, спочатку по вул. Київській, а потім переїхали жити на вул. Кибальчича. В них вперше народилася дитина, однак померла. Потім в ОСОБА_1Г та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_10. Дитину реєструвала вона сама. Також вказала, що ОСОБА_3 визнав дитину та був дуже радий народженню дитини, після того як він припинив спільне проживання з ОСОБА_1 приходив до дитини та грався з сином, потім він захворів.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13, пояснив, що є двоюрідним братом ОСОБА_1 та хрещеним батьком сина заявниці ОСОБА_10, добре був знайомий з ОСОБА_3, разом ходили на рибалку, вказав, що останній забирав дитину з пологового будинку, що саме ОСОБА_3 на фотокартках разом з дитиною та заявницею. ОСОБА_3 визнавав себе батьком та любив сина. Вказав, що ОСОБА_3 жив з ОСОБА_1 з 2005 по 2010 рік.

З наданої амбулаторної картки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, копії якої залученні до матеріалів справи вбачається, що батьком дитини зазначено ОСОБА_3 (а.с. 112-120).

Отже, виходячи з наведених вище доказів слід дійти висновку, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно із ч. 1 ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

Відповідно до п. 1.1 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно п. 2.13.1 вказаних Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

З огляду на викладене, враховуючи неможливість визначення походження дитини у звязку з тим, що запис про батька дитини був зроблений зі слів матері, а батько дитини помер 30.03.2015 року, а також беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини, з урахуванням сукупності досліджених доказів, суд приходить до висновку про доведеність батьківства ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому вважає заяву такою, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі ст. 130 СК України, керуючись статтями 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 235, 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В

Заяву задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 30.03.2015 року, відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис № 1397, зроблений 10.06.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції).

Внести зміни до актового запису, зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції за № 1397 від 10.06.2008 року про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 вказавши батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для реєстрації батьківства.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. Й. Адамович