АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа 22ц/796/3302/16 Головуючий у 1 інстанції - Ярошенко С.В.
Доповідач Панченко М.М
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року м.Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - Панченка М.М.

суддів - Побірченко Т.І., Барановської Л.В.

при секретарі - Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 8 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 і просив винести рішення, яким стягнути заборгованість за кредитним картковим договором б/н від 2.10.2007 року, у сумі 3.572 грн.34 коп., яка утворилась станом на 30.06.2015 року.

Зазначав, що відповідач отримав кредитні кошти у сумі 250 грн. у вигляді встановленого ткредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, однак свої зобов»язання з погашення кредиту не виконує, у зв»язку з чим банк звернуся до суду з цим позовом.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 8 грудня 2015 року у позові відмовлено за пропуском трирічного строку позовної давності /а.с.56-58/.

Так, суд у своєму висновку виходив з того, що, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого суду банком слідує, що останній платіж на виконання умов договору позичальник здійснив 26.07.2012 року, а з цим позовом кредитор звернувся до суду з простроченням трирічного строку позовної давності.

При цьому, як слідує із судового ріення, кредитна картка видавалась відповідачу терміном на 12 місяців, однак, після закінчення дії картки із матеріалів справи слідує, що нова картка позичальнику не видавалась.

В поданій апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Скаржник послався на те, що строк дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобв»язання, а отже, продовження терміну дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення не має.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить відхилити, а рішення залишити без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що 2.10.2007 року між сторонами укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач, у свою чергу, зобов»язався виплачувати заборгованість за кредитом та сплачувати відсотки за його користування, перевищення платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором.

Відповідно до ст.ст.525.526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов»язань або одностороння зиіна його умов не допускається.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

Сторонами не заперечувалось, що банком виконані свої зобов»язання за кредитним договором у повному обсязі.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_1 свої зобов»язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків не виконала, у зв»язку з чим, станом на 30.06.2015 року. у неї виникла заборгованість у сумі 3.572 грн. 34 коп., яка складається із заборгованості: по тілу кредита у сумі 213 грн.33 коп.; за відсотками - 957 грн.72 коп.; за пенею та комісією - 1.754 грн.99 коп.; по штрафам - 500 грн. (фіксована частина), 146 грн.30 коп. (процентна складова).

Правильність розрахунку заборгованості відповідачем не заперечується.

При цьому, відповідачем заявлене клопотання про застосування строку позовної давності.

Пунктом 1.1.7.12 Умов і Правил Умов та Правил надання банківських послуг, які є за погодженням сторін, невідємною частиною кредитного договору, передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору. Він автоматично лонгується на той самий строк.

Крім того, згідно п.3.1.3. зазначеного внутрібанківського документа, по закінченні строку дії відповіднка картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше не надійшла письмова заява держателя про закриття карткового трахунку, а також при умові наявності коштів на рахунку для оплати послуг по виконаня розрахункових операцій по картковому рахунку (в останній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Зідно до ст.256 ЦК України особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу в межах строку позовної давності.

Загальна позовіна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (с.1 ст.261 ЦК).

За зобов»язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред»явити вимогу про виконання зобов»язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Отже, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої соби права на позов, тобто, можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальникм зобов»язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких, відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згвідно до ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Сплив позвної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі,є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК).

Відповідно до пунктів 3.1.1., 5.4. Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці.

Отже, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 УЦК), а не закінченням строку дії договору.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України за результатами розгляду справи №6-14цс14 від 19.03.2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що дія картки закінчилась у жовтні 2008 року.

Позивачем не надано доказів продовження строку дії картки. Матеріали справи не містять даних, що після закінчення строку дії платіжної картки відповідач отримувала у банку нову кредитну картку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки звернувся до суду з позовом лише у вересні 2015 року.

При цьому, доводи скаржника в тій частині, що строк дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов»язання, суд відхиляє, як безпідставні, що спростовуються правовими нормами та судовою практикою Верховного Суду України, на які зроблене посилання в цій ухвалі.

На підставі наведеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, як ухвалене на повно з»ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити, а рішення Деснянського районного суду м.Києва від 8 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді