Справа № 447/2157/15 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 22-ц/783/978/16 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Курій Н.М.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за секретаря Куцика І.Б.,

з участю ОСОБА_2, його представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентною виплатою,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогою про стягнення з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) 14652,46 грн. регламентної виплати, 755,00 грн. витрат на послуги аварійних комісарів, 243,60 грн. судового збору та 2 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 12 липня 2012 року, на перехресті вул. Городоцької та вул. 8-березня, що у м. Львові з вини ОСОБА_2, який керував автомобілем марки «Аudi В4», номерний знак НОМЕР_1 була скоєна дорожньо-транспортна пригода (ДТП), внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Chevrolet», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 Вина відповідача у скоєнні зазначеної ДТП підтверджується постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 03 вересня 2012 року. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля №914/12 від 30 жовтня 2012 року, складеного оцінювачем ОСОБА_5, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Chevrolet», номерний знак НОМЕР_2, становить 14 652,46 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_3, терміном дії з 18 серпня 2011 року до 17 серпня 2012 року та ряд інших документів, необхідних для отримання регламентної виплати.

МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 14 652,46 грн. Оскільки відповідач в добровільному порядку не відшкодував МТСБУ сплачені в порядку регламенту кошти, позивач просив стягнути з відповідача ці кошти в примусовому порядку, так як після сплати страхового відшкодування МТСБУ має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який не застрахував свою відповідальність.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року у задоволенні вищезазначеного позову відмовлено за спливом строку позовної давності.

Рішення суду оскаржило Моторне (транспортне) страхове бюро України.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, на основі неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апелянт зазначає, що у зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів», МТСБУ 06 грудня 2012 року виплатило страхове відшкодування (регламентну виплату) потерпілій особі в розмірі 14 652,46 грн., а тому у нього виникло право подати регресний позов до винної особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду.

Апелянт стверджує, що перебіг позовної давності за регресними зобов'язаннями починається від дня виконання основного зобов'язання, а тому МТСБУ вважає, що в нього від дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди потерпілому 06 грудня 2012 року строк позовної давності не закінчився, оскільки позовна вимога до ОСОБА_2 була подана 31 серпня 2015 року, тобто в межах строку позовної давності.

Крім того, апелянт вважає помилковим посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду України №6-112цс 13, оскільки правовий висновок, зроблений у цій постанові стосується відносин, які виникають за договорами добровільного страхування наземного транспортного засобу, а відносини у даній справі стосуються обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги заперечили.

Крім того, ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції підтвердив, що не мав полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на дату ДТП 12 липня 2012 року та шкоду потерпілому не відшкодовував.

Представник МТСБУ Козловський В.Г. в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи був повідомлений (а.с.57), про причини неявки суд не повідомив та з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, тому розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності представника позивача.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1. ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 3. ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом встановлено, що 12 липня 2012 року у м. Львові, на перехресті вул. Городоцької та вул. 8-березня відбулася ДТП за участю транспортного засобу «Аudi В4», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2, та транспортного засобу «Chevrolet», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 03 вересня 2012 року по справі №1313/2681/2012 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили.

Станом на час ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця пригоди ОСОБА_2 забезпечена не була, тому потерпілий ОСОБА_4 звернувся до МТСБУ із заявою, в якій просив відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП. У зазначеній заяві вказував, що пошкодження належного йому транспортного засобу «Chevrolet», номерний знак НОМЕР_2 відбулося під час ДТП 12 липня 2012 року з вини водія транспортного засобу «Аudi В4», номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_2, який не мав полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на дату ДТП.

З полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_3 вбачається, що страхувальник ОСОБА_4 застрахував транспортний засіб «Chevrolet», номерний знак НОМЕР_2, в ПрАТ СК «Альфа страхування» строком на один рік з 18 серпня 2011 року по 17 серпня 2012 року.

Відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, яка діяла на момент вчинення ДТП, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

У пункті 1.7 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Як вбачається зі звіту № 914/12, проведеного оцінювачем ОСОБА_5, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Chevrolet» з номерним знаком НОМЕР_2 становить 14 652,46 грн. (а.с.5).

З акту виконаних робіт №3А-0005904 від 14 вересня 2012 року ПАТ «Галичина авто» та квитанції від 12 вересня 2012 року встановлено, що ремонт автомобіля «Chevrolet», номерний знак НОМЕР_2, проведено за 20 665,08 грн.(а.с.7)

Згідно з платіжним дорученням №1/1-18101 від 06 грудня 2012 року, МТСБУ здійснило регламентну виплату ОСОБА_4 в розмірі 14 652,46 грн. (а.с.9).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

У пункті 13.1 статті 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Відповідачем не подано документів на підтвердження того, що він належить до будь-якої категорії осіб, що зазначені у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що Моторне (транспортне) страхове бюро України правомірно та підставно провело виплату в сумі 14 652,46 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Chevrolet», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_4 та має право на звернення до суду із позовом про стягнення понесених витрат.

Щодо висновку суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову за пропуском позовної давності, колегія суддів не погоджується з такою позицією з огляду на таке.

Згідно із статтею 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За положеннями ст. 257, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 6 ст. 261 ЦК України, за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Аudi В4» з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Chevrolet» з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 мала місце 12 липня 2012 року, а винуватця водія - учасника дорожньо-транспортної пригоди встановлено 03 вересня 2012 року постановою Миколаївського районного суду Львівської області.

МТСБУ провели регламентну виплату 06 грудня 2012 року.

Судом першої інстанції встановлено, що позов до суду подано 31 серпня 2015 року.

Відповідно до відмітки на позовній заяві, така надійшла до Миколаївського районного суду Львівської області 02 вересня 2015 року та зареєстрована за №7072 (а.с1).

Ураховуючи, що з моменту виникнення у Моторно (транспортного) страхового бюро України права на позов до ОСОБА_2 до моменту звернення до суду з даним позовом пройшов строк менший, ніж передбачено ст. 257 ЦК України, то висновки Миколаївського районного суду щодо необхідності застосування до спірних правовідносин норм ч. 4 ст. 267 ЦК України є помилковими, оскільки при регресі перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з того моменту, коли МТСБУ виплатило страхове відшкодування.

Як уже зазначалось, відповідно до п. 2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Таким чином, суд першої інстанції в порушення ст.ст. 212-215 ЦПК України не визначився належним чином з характером спірних правовідносин, на вказані обставини уваги не звернув, не надав належної оцінки наявним у справі доказам, зокрема, зауваживши, що перехід права вимоги від особи, яка має право на отримання регламентної виплати до МТСБУ є регресом, залишив поза увагою, що позивачем було відшкодовано потерпілому ОСОБА_4 завдану відповідачем майнову шкоду відповідно до положень пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була забезпечена полісом. Визначившись з тим, що відповідач є винуватцем ДТП та повинен нести відповідальність за завдану шкоду, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідне право позивача на відшкодування витрат в порядку регресу виникло, починаючи з 06 грудня 2012 року, тобто з моменту виплати страхового відшкодування, а не з моменту настання страхового випадку.

Щодо стягнення 755,00 грн. витрат на послуги аварійних комісарів (а.с.9), колегія суддів вважає, що витрати позивача з оплати послуг аварійних комісарів не входять до суми виплаченого позивачем страхового відшкодування, а є витратами, пов'язаними з господарською діяльністю МТСБУ. З огляду на викладене, підстави для їх відшкодування за рахунок відповідача в порядку підпункту 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відсутні.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду першої інстанції належить скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 14652 грн. 46 коп. регламентної виплати.

Витрати на правову допомогу в сумі 2 000,00 грн. відшкодуванню не підлягають, так як не підтверджені позивачем належними доказами. Наданий договір про надання правової допомоги не є документом, який підтверджує перерахування позивачем визначеної суми на користь особи, яка надає правову допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Суд, задовольняючи частково позовні вимоги, враховує, що позивачем за подання позовної заяви сплачено 243, 60 грн. та за подання апеляційної скарги 1339,80 грн., а разом 1583,40 грн. За наведених обставин, з відповідача на користь позивача належить стягнути 1505,80 грн. судових витрат.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч.1 ст. 307, ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити частково.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентною виплатою задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 14652 (чотирнадцять тисяч шістсот п'ятдесят дві) грн. 46 коп. регламентної виплати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 1505 (одну тисячу п'ятсот п'ять ) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Курій Н.М.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.