АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Поливач Л.Д.

ШаховоїО.В.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою Негрича Олега Ярославовича в інтересах публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року, -

у с т а н о в и в :

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «НАСК «Оранта», ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року позов задоволено частково: стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у сумі 46621,19 грн.; судовий збір у розмірі 466,21 грн.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 2710,00 грн., суми франшизи у розмірі 510,00 грн., 600,00 грн. судові витрати за оплату послуг експертизи, 2500,00 грн. моральної шкоди, судовий збір у розмірі 135,71 грн., а разом 6455,71 грн. В решті позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «НАСК «Оранта», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача, зокрема, посилається на ті обставини, що суд дійшов помилкового висновку про доведеність позовних вимог, а також не прийняв до уваги положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також вказує, що

_____________________________________________________

Справа № 753/10965/15-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/685/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Леонтюк Л.К.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

наданий висновок № 104/15 з визначення розміру матеріального збитку не відповідає матеріалам і обставинам справи та вимогам чинного законодавства, оскільки складений на підставі огляду, проведеного 13 березня 2015 року через 5 місяців після ДТП, а також після іншого ДТП, яке сталося із цим автомобілем в січні 2015 року, і внаслідок якого зазначений автомобіль також було пошкоджено. Крім того, висновок розраховано виходячи із вартості заміни пошкоджених деталей на нові, що не відповідає вимогам положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, внаслідок чого такий розрахунок вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля є значно завищеним.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «НАСК «Оранта» - Негрич О.Я. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Інші особи, що беруть участь у справі та їх представники належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у відсутність сторін, що не з'явилися на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом пунктів 2 та 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 11 листопада 2014 року о 14-00 год. водій, ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Даймлер-Бенз» Л508 державний номерний знак НОМЕР_1, у м. Києві на вул. Петлюри, 7/9, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно для інших учасників руху, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «Тойота Рав» 4, державний номерний знак НОМЕР_2, водій ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Власником автомобіля марки«Даймлер-Бенз» Л508 державний номерний знак НОМЕР_1, є ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а. с. 69).

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України (а. с. 70).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність водія застрахована за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 2 вересня 2014 року № АІ 1798488 в НАСК «ОРАНТА».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в автомобілі «Тойота Рав» 4, державний номерний знак НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_2, було пошкоджено задній бампер з лівого боку, заднє ліве крило, що підтверджується довідкою, виданою Інспектором ДПС відділу Шевченківського району ГУМВС України в м. Києві капітаном міліції Задворним Ю.В. (а. с. 60).

19 листопада 2014 року водій пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 подала до НАСК «Оранта» повідомлення про подію (а. с. 9), на підставі якого 19 листопада 2014 року за участю ОСОБА_2 було проведено огляд пошкодженого автомобіля позивача.

За результатами огляду 21 листопада 2014 року складено звіт дослідження № АА4244РВ-21.11/2, згідно висновків якого прямий матеріальний збиток (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу), завданий в результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди склав 3477,81 грн. (а. с. 42-44).

На підставі зібраних документів НАСК «Оранта» було розраховано розмір страхового відшкодування в сумі 2968,81 грн. (3477,81 грн. матеріальний збиток - 510,00 грн. франшиза) та складено страховий акт № ОЦВ-14-9851/1 (а. с. 83, 84).

24 лютого 2015 року було здійснено відповідну страхову виплату послугою Аваль Експрес (із відповідним повідомленням ОСОБА_2) (а. с. 55, 56).

Також встановлено, що згідно розрахунку ТОВ «ВІДІ Автострада» № ВДиС-0000763 від 14 січня 2015 року вартість ремонту становить 27551,16 грн. (а. с. 53).

За заявою ОСОБА_2 судовим експертом-автотоварознавцем Ковалем І.М. складено 18 березня 2015 року висновок № 104/15 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Тойота Рав» 4, державний номерний знак НОМЕР_2, в результаті його пошкодження в ДТП, що сталась 11 листопада 2014 року, складає 49592,27 грн. (а. с. 11-21).

Як вбачається з акту прийому-передачі виконаних робіт від 26 березня 2015 року, державним науково-виробничим підприємством «АСТЕС» на замовлення ОСОБА_2 були виконані роботи по ремонту легкового автомобіля «Тойота Рав» 4, державний номерний знак НОМЕР_2. Вартість виконаних робіт становила 52710,00 грн., що була сплачена позивачем згідно квитанції прибуткового касового ордеру № 35 від 29 березня 2015 року (а. с. 75, 76).

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що страховик відшкодовує страхове відшкодування у межах ліміту відповідальності, а різниця між розміром заподіяної шкоди та лімітом відповідальності страховика підлягає стягненню з винної, у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, особи. Згідно висновок № 104/15 експертного автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку позивача ОСОБА_2 складає 49592,27 грн., а тому зі страховика НАСК «ОРАНТА»підлягає стягненню невиплачене страхове відшкодування у розмірі 46621,19 грн. (з урахуванням виплати 2967,81 грн.) та з винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в розмірі 2710,00 грн., суму франшизи у розмірі 510,00 грн., 600,00 грн. витрати за оплату послуг експертизи.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції законними та обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено порядок, умови та вимоги нарахування страхового відшкодування.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтвердилося під час апеляційного розгляду справи, згідно висновку № 104/15 експертного автотоварознавчого дослідження від 18 березня 2015 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Тойота Рав» 4, державний номерний знак НОМЕР_2, в результаті його пошкодження в ДТП, що сталась 11 листопада 2014 року, складає 49592,27 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Відповідно до п. 22.1. ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

24 лютого 2015 року НАСК «Оранта» було здійснено страхове відшкодування в сумі 2968,81 грн. (3477,81 грн. матеріальний збиток - 510,00 грн. франшиза).

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що для повного відшкодування позивачу завданої їй матеріальної шкоди слід стягнути зі страхової компанії та особи, винної в дорожньо-транспортній пригоді, вказані вище суми.

Стаття 23 ЦК України гарантує право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду № 5 від 25 травня 2001 року) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 зазнала душевних страждань у зв'язку з пошкодженням її майна, неможливістю нормального користування ним, порушенні звичайного способу життя, необхідності докладати додаткових зусиль для його нормалізації.

З огляду на викладене, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також з урахуванням рівня доведеності перед судом обставин заподіяння моральної шкоди позивачу, суд дійшов законного та обґрунтованого висновку в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача 2 500,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважаючи зазначений розмір достатнім для компенсації моральних страждань останньої.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Посилання НАСК «Оранта»на те, що наданий позивачем висновок № 104/15 від 18 березня 2015 року з визначення розміру матеріального збитку не відповідає обставинам справи та Методиці товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, внаслідок чого розрахунок вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля значно завищений, є безпідставнимита спростовуються матеріалами справи, яким дана оцінка вище.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не відносяться до підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Інші доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності відмовити у задоволенні позову не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору.

Судом також вірно вирішено питання про розподіл судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції законними та такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Судом повно та всебічно з'ясовано фактичні обставини, вірно встановлено правовідносини сторін та правильно застосовано відповідну норму закону, що їх регулює, з огляду на що апеляційна скарга має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Негрича Олега Ярославовича в інтересах публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Л.Д. Поливач

О.В.Шахова