Справа № 2-1689/10
Провадження 2р/642/7/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Пашнєва В.Г.,

за участю секретаря Балан Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 про розяснення подальшого виконання рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Харкова звернувся старший державний виконавець Ленінського ВДВС ХМУЮ з заявою, в якій просить роз'яснити, чи має право державний виконавець зняти «арешт з забороною на відчуження накладений ухвалою суду від 06.04.2010р. на будинок, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Ашхабадська, 49 з забороною реєстрації інших осіб у вищевказаному будинку», стосовно боржника ОСОБА_2, який було накладено на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Харкова № 2-168/10 від 06.04.2010 року на боржника ОСОБА_3.

В обґрунтуванні заяви зазначив, що 26.11.2010 року Ленінським районним судом м.Харкова винесено рішення по справі № 2-1689/10, відповідно до якого, арешт з забороною на відчуження накладений ухвалою суду від 06.04.2010 року на будинок, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Ашхабадська, 49 з забороною реєстрації інших осіб у вищевказаному будинку - необхідно зняти. На момент подання цієї заяви рішення суду у вищевказаній частині через його незрозумілість не виконане та вимагає отримання роз'яснення.

До Ленінського ВДВС ХМУЮ надійшла заява від ОСОБА_2 з відповідним рішенням суду, з вимогою зняття арешту з його майна, «будинку, який знаходиться за адресою: Ашхабадська, 49-б».

Згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, 11.05.2010 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, на виконання ухвали № 2-1689/10 виданої 06.04.2010 року Ленінським районним судом м. Харкова.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник, сторонами в даному виконавчому провадженні були - боржник - ОСОБА_3 (за адресою: м. Харків, вул. Ашхабадська, 49б-1, ідентифікаційний номер відсутній), стягувач - ОСОБА_4. У відповідності до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, арешт було накладено, на майно ОСОБА_3, без зазначення ідентифікаційного номера. Таким чином, ідентифікувати дану особу не можливо, адреса не відповідає адресі боржника, не відповідає прізвище та відсутній ідентифікаційний номер боржника.

Подано до суду заяву про розяснення вищезазначеної ухвали в порядку ст. 221 ЦПК України.

В судове засідання сторони не зявились. Відповідно до ч.3 ст. 221 ЦПК України неявка осіб, які брали участь у справі не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення.

Суд, вивчивши заяви та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного:

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 06.04.2010 року було накладено арешт з забороною відчуження на будинок, який знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Ащхабадська,49 та заборонити проводити реєстрацію інших осіб у вищевказаний будинок.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 26.11.2010 року було відмовлено у задоволені позову та знятий арешт з забороною на відчуження накладений ухвалою суду від 06.04.2010 р. на будинок, який знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Ашхабадська,49 з забороною реєстрації інших осіб у вищезазначеному будинку.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 23.03.2011 року рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26.11.2010 року було залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Відповідно до ч. 2 ст. 221 ЦПК України подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

В звязку з тим, що в ухвалі суду від 06.04.2010 року та в рішенні суду від 26.11.2010 року зазначені вірні дані про накладення та скасування арешту, тому суд відмовляє у задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.221 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 про розяснення подальшого виконання рішення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу постановлену без участі особи, яка її оскаржує, може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Г. Пашнєв