Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30 серпня 2016 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Черкаської місцевої прокуратури в інтересах Черкаської обласної ради до ОСОБА_2, третя особа комунальний заклад «Черкаська обласна лікарня» Черкаської обласної ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування,-

в с т а н о в и в :

Заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах Черкаської обласної ради до ОСОБА_2, третя особа: комунальний заклад «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» про відшкодування витрат на стаціонарне лікування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказував ті обставини, що 06.09.2015 року близько 23 год., ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі, що сполучає села Єлизаветівка та Свидівок Черкаського району Черкаської області від села Єлизаветівка у напрямку до села Свидівок, в порушення вимог п.п. 2.3 та 10.1 Правил дорожнього руху України не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, а тому під час спуску по заокругленню проїжджої частини автодороги ліворуч, не переконавшись, що це буде безпечним, змінив напрямок руху вправо, виїхавши на праве узбіччя, та внаслідок чого на відстані близько 3 км 100 м до початку населеного пункту села Свидівок скоїв наїзд на дерева.

Порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України заходиться в причинно-наслідовому звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння ОСОБА_3 тяжкого тілесного ушкодження. Згідно листа Черкаської обласної лікарні № 01-28/332 від 22.02.2016 року, в період з 09.09.2015 року по 07.10.2015 року ОСОБА_3 перебував на лікуванні в ортопедичному відділенні Черкаської обласної лікарні. На лікування потерпілого медичним закладом було витрачено 8758,12 грн. з розрахунку 312,79 грн. в день протягом 28 ліжко-днів.

Отже завдана КЗ «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» матеріальна шкода полягає у витратах на лікування. Проте у звязку з тим, що відповідач добровільно не відшкодував матеріальні збитки державі в особі комунального закладу «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», позивач був змушений звернутися до суду з відповідним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 кошти в сумі 8758,12 грн., що затрачені на лікування потерпілого ОСОБА_3 і зарахувати їх до загального фонду обласного бюджету.

В судовому засіданні представник позивача прокурор Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити.

Представник позивача Черкаської обласної ради в судове засідання не зявився, хоча про час і місце судового засідання Черкаська обласна рада повідомлялась у встановленому законом порядку.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, проте подав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог.

Представник третьої особи КЗ «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» в судове засідання не зявився, хоча про час і місце його проведення комунальний заклад повідомлявся в установленому законом порядку.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

Згідно вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 12 січня 2016 року, який набрав законної сили, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання. Цивільні позови по справі були відсутні. З вироку Черкаського районного суду вбачається, що ОСОБА_2 06 вересня 2015 року близько 23 год. керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі, що сполучає села Єлизаветівка та Свидівок Черкаського району Черкаської області від села Єлизаветівка у напрямку до села Свидівок, в порушення вимог п.п. 2.3 та 10.1 Правил дорожнього руху України не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, а тому під час спуску по заокругленню проїжджої частини автодороги ліворуч, не переконавшись, що це буде безпечним, змінив напрямок руху вправо, виїхавши на праве узбіччя, та внаслідок чого на відстані близько 3 км 100 м до початку населеного пункту села Свидівок скоїв наїзд на дерева.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля НОМЕР_2 отримали тілесні ушкодження, а саме: - потерпілий ОСОБА_3, згідно висновку судово-медичної експертизи №2153 від 11 листопада 2015 року, отримав тяжкі тілесні ушкодження як такі, що небезпечні для життя, у вигляді травми шийного та грудного відділів хребта з переломом дужок та остистих відростків 5-7 шийних хребців зліва, уламкового перелому третього грудного хребця, порушенням функції спинного мозку, травми грудної клітки з попаданням крові та повітря в ліву плевральну порожнину зі здавленням легені, переломом одинадцятого ребра справа, а також легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя, у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, крововиливом та саднами мяких тканин обличчя. Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля Hyundai Accent р.н. СА 3906ВІ ОСОБА_2, а саме вимог п.п. 2.3 б) та 10.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження.

Згідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Виходячи з наведеної норми, суд вважає, що винність відповідача у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_3 доведена і на підставі ч. 1, ч. 2 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Згідно ч. 7 ст. 127 КПК України особа, яка не предявляла цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Положеннями ст.1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток.

Відповідно до ст.1206 ЦК України - особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обгрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Відповідно до п. 5.4.Статуту КЗ «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» - джерелами формування майна лікарні є бюджетні асигнування.

Лікарня є неприбутковим закладом та утримується за рахунок коштів обласного бюджету по галузі «Охорона здоровя» (п.6.1. Статуту).

Тобто Черкаська обласна рада є фактичним розпорядником коштів КЗ «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради».

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ст. 1191 ЦК України).

Згідно п. 2, п.3 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора.

Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (Республіки Крим, місцевого чи регіонального самоврядування),або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я (п. 4 вищевказаного Порядку).

З листа КЗ «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» від 22.02.2016 року № 01-28/332 вбачається, що в період з 09.09.2015 року по 07.10.2015 року в ортопедичному відділенні обласної лікарні перебував на лікуванні ОСОБА_3. На його лікування витрачено 8758,12 грн. з розрахунку 312,79 грн. в день, протягом 28 ліжко-днів. На час видачі довідки вказана сума не відшкодована.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2, КЗ «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» понесла витрати на лікування потерпілого ОСОБА_3 від злочину, а тому обов'язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача.

За таких обставин заявлений позов підлягає до задоволення та з відповідача належить стягнути на користь Черкаської обласної ради,яка є розпорядником коштів КЗ «Черкаська обласна лікарня» Черкаської обласної ради, кошти які затрачені лікувальним закладом на лікування потерпілого ОСОБА_3 у сумі 8758,12 грн.

У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1378 грн.

Керуючись «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, Постановою Пленуму ВСУ № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» ст.ст. 10, 60, 88,209,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_3) на користь Черкаської обласної ради (м. Черкаси бульв. Шевченка, 185), яка є розпорядником коштів КЗ «Черкаська обласна лікарня» Черкаської обласної ради, кошти які затрачені лікувальним закладом на лікування потерпілого ОСОБА_3 у сумі 8758 (вісім тисяч сімсот пятдесят вісім) грн. 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у даній справі у сумі 1378 грн. 00 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції, а особою, яка не була присутня під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 30 серпня 2016 року.

Суддя: ОСОБА_4