490/2811/16-ц
н/п 2/490/2836/2016
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2016 року м.Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Мамаєвої О.В., при секретарі Баришніковій І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини у частці від доходу,-
ВСТАНОВИВ :
25 березня 2016 року позивач звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з вказаним позовом та просила суд стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини, аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, вказуючи, що знаходиться з відповідачем у шлюбі з 28.02.2015 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фактично будь-які відносини із відповідачем припинені з грудня 2015 року, у добровільному порядку відповідач утримувати дитину та дружину відмовляється. Відповідач є працездатною особою, жодних виплат будь-кому не здійснює, тому вважає, що він має можливість надавати кошти на утримання позивача до досягненя дитиною трирічного віку. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частин від всіх видів доходів відповідача на дитину, до досягнення дитиною повноліття, та 1/4 частину від всіх видів доходів відповідача на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку. У судове засідання сторони не з`явились, про день розгляду повідомлялись належним чином.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає.
Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність та надав заперечення проти позову, згідно яких зазначив, що він згоден із стягненням аліментів на утримання дитини, просить врахувати, що у добровільному порядку він сплатив аліменти у квітні та травні 2016 року. В частині позову про стягнення аліментів на утримання дружини просить відмовити, оскільки позивач зневажливо ставилась до сімейних обов`язків, негідно поводилась у шлюбних відносинах. Так, коли йому була проведена операція на колінному суглобі у серпні 2015 року, він потребував сторонньої допомоги, однак позивач не надавала будь-якої підтримки, догляд здійснювала його мати ОСОБА_4 10.09.2015 року за ініціативою позивача сторони подали заяву про розірвання шлюбу, так як позивач не бажала проживати із хворим. Крім того, вважає, що суд повинен застосувати п.1 ч.1 ст. 83 Сімейного кодексу України, та зважаючи нетривалий час знаходження у шлюбних відносинах. позбавити позивача права на утримання. Також просить врахувати, що на його утриманні знаходиться непрацездатна мати - ОСОБА_4 , та у позовних вимогах в частині стягнення аліментів на утримання дружити відмовити.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити частково.
Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 28.02.2015 року /а.с.4/.
Згідно свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.5/. Відповідно до довідки з місця проживання, дитина проживає разом із матір`ю - позивачем по справі /а.с.3/. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані брати участь в утриманні неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідач зазначив, що згоден із позовом в частині стягнення аліментів на утримання дитини та просить врахувати кошти сплачених аліментів за період з 01.04.2016 року по 01.08.2016 року.
Визнання відповідачем позову в цій частині не суперечить вимогам закону, не порушує права та інтереси інших осіб.
Таким чином, суд вважає можливим стягнути із відповідача, який є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.06.2016 року на користь позивачки.
Так, згідно наданих платіжних доручень, відповідач сплатив на користь позивача 22.04.2016 року 1195,19 грн., 27.04.2016 року 1524,15 грн., - аліменти за квітень 2016 року, та 18.05.2016 року 2716,33 грн. - аліменти за травень 2016 року. Тому суд вважає, що аліменти підлягають стягненню з 01.06.2016 року, так як за квітень та травень були сплачені добровільно.
Доводи відповідача про те, що він сплатив аліменти до 01.08.2016 року включно, належними та допустимими доказами не підтверджені. Рапорт відповідача від 24.03.2016 року командиру В/ч про утримання коштів із його доходів в рахунок стягнення аліментів на утримання сина, не свідчить, що таке утримання відбувалось у липні та серпні 2016 року, та що відповідач не відкликав його.
Згідно ч.2, 4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.
Відповідач у серпні-вересні 2015 року переніс операцію колінного суглобу, рішенням Володимир-Волинського міського суду від 29.06.2016 року із ОСОБА_2 на користь матері - ОСОБА_4 стягнені аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів.
Оцінюючи надані докази, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/10 частини від всіх видів його доходів щомісячно на утримання позивачки до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3-х років, з 25.03.2016 року по 20.01.2019 року.
Доводи відповідача про необхідність відмови позивачу в такому утриманні через зневажливе ставлення до сімейних обов`язків та негідну поведінку позивача у шлюбних відносинах та через нетривалий час перебування у шлюбних відносинах, є необґрунтованими та безпідставними.
Належних та допустимих доказів негідної поведінки позивача у шлюбних відносинах та зневажливого ставлення до сімейних обов`язків відповідачем не надано.
Згідно ч.4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Положення п.1 ч.1 ст. 83 СК України щодо позбавлення права на утримання одного з подружжя у разі перебування у шлюбних відносинах нетривалий час, не може поширюватись на правовідносини, що виникли на підставі ст. 84 СК України, оскільки право у вагітної дружини та дружини, з якою проживає дитина до 3-х років, передбачає саме знаходження чоловіка та дружини у шлюбі нетривалий час. Крім того, положення ст. 83 СК України поширюються на інші випадки, коли у одного подружжя виникає право на утримання, які передбачені ст. 75 СК України (непрацездатний. який потребує матеріальної допомоги).
На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць. Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61 ч.1, 88 ч3, 174, 208, 212-215, 367 ЦПК України, на підставі ст.84 ч.2,4 , ст.91 ч.2, ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, 183 Сімейного кодексу України, суд
В И Р І Ш И В : Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини у частці від доходу - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн: НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з 01.06.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн: НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3-х років, у розмірі 1/10 частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 25.03.2016 року до 20.01.2019 року.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн: НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1102,00 грн.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за 1 місяць.
В задоволенні решти частини позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О. В. Мамаєва