АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-109а/2009 Номер провадження 22-ц/786/2495/16Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л.М. Доповідач ап. інст. Чічіль В. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Чічіля В.А.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 03 серпня 2016 року за заявою ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Територіальної громади в особі Полтавської міської ради, за участю третіх осіб: Другої Полтавської державної нотаріальної контори, Комунального підприємства "Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та за набувальною давністю,-

в с т а н о в и л а :

10 грудня 2007 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_5 та Територіальної громади в особі Полтавської міської ради, визначивши третіми особами - Другу Полтавську державну нотаріальну контору та КП ПБТІ «Інвентаризатор», прохаючи визнати за ним право власності на 5/6 частин житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1, що належали ОСОБА_7, в порядку спадкування за заповітом та за законом; визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_8 (а.с. 3-4).

Після відкриття провадження у справі, ухвалою від 26 грудня 2007 року до участі у розгляді справи судом було залучено в якості третьої особи без права самостійних позовних вимог на предмет спору Управління ЖКГ Виконкому Полтавської міської ради (а.с. 25).

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 04 січня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено повністю.

08 травня 2008 року сам позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, так як відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 бажають заявити про свої права на спадкове майно, що раніше ними зроблено не було.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10 червня 2008 року рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 січня 2008 року було скасоване за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 18 червня 2008 року задоволено заяву ОСОБА_9 про накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3

Згідно з копією свідоцтва про смерть, що міститься у матеріалах справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивач по справі, ОСОБА_3 (а.с. 145).

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2008 року провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно зупинено до встановлення кола спадкоємців після смері ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після відновлення провадження по справі, ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 14 серпня 2009 року провадження у справі було закрито.

06 липня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову по справі, так як вона є власницею житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 29 квітня 2008 року. Про те, що житловий будинок знаходиться під арештом, дізналась від нотаріуса лише у липні 2016 року. На підтвердження того, що вона є власницею арештованого житлового будинку, надала копію договору його купівлі-продажу від 29 квітня 2009 року (а.с. 173-174).

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 03 серпня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову було відмовлено у зв`язку із тим, що вона подана не стороною по справі.

Не погодившись із вказаною ухвалою її в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, прохала її скасувати та постановити нову ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, а саме: скасувати накладений арешт на житловий будинок АДРЕСА_1.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, не вбачає підстав до її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2, п. 1 ч. 1 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст. 308 ЦПК України, розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 04 січня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено повністю: визнано за ОСОБА_3 право власності на 5/6 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 та належала ОСОБА_7, визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 та належала ОСОБА_8 (а.с. 43-44).

Позивач ОСОБА_3 08 травня 2008 року звернувся до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, так як відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 бажають заявити про свої права на спадкове майно, що раніше ними зроблено не було (а.с. 50).

10 червня 2008 року ухвалою Київського районного суду м. Полтави рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 січня 2008 року було скасоване за нововиявленими обставинами (а.с. 79).

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 18 червня 2008 року задоволено заяву ОСОБА_9 про накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 (а.с. 90).

Згідно з витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна 18 червня 2008 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено реєстраційний запис про накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 (а.с. 92).

Згідно з копією свідоцтва про смерть, що міститься у матеріалах справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивач по справі, ОСОБА_3 (а.с. 145).

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2008 року провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно зупинено до встановлення кола спадкоємців після смері ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 149).

Згідно з довідкою з Другої полтавської державної нотаріальної контори від 13.05.2009 року за вих. № 963/61-13Б, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, що проживав за адресою: АДРЕСА_1, спадкова справа не відкривалась, заяви про прийняття чи відмову від спадщини не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с. 153).

Після відновлення провадження по справі, ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 14 серпня 2009 року провадження було закрито (а.с. 170).

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що накладення арешту на житловий будинок, що на даний час належить їй на підставі договору купівлі-продажу, порушує її права, як власника цього будинку, оскільки позивач по справі ОСОБА_3 помер, а тому, відповідно, ніхто не може звернутись із заявою про скасування заходів забезпечення позову по даній справі.

Проте, такі доводи не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 321, ст. 391 ЦК України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Так, ОСОБА_2, як власниця житлового будинку, звернулась до суду, що постановляв ухвалу про накладення арешту на майно, із заявою про скасування заходів забезпечення позову, проте, як вірно було з`ясовано судом першої інстанції, вона не була стороною по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Територіальної громади в особі Полтавської міської ради, за участю третіх осіб: Другої Полтавської державної нотаріальної контори, Комунального підприємства "Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та за набувальною давністю, у зв`язку із чим, місцевим судом зроблено вірний висновок про те, що цивільним процесуальним законодавством, зокрема ст. 154 ЦПК України, не передбачено можливості звернення до суду із такою заявою власника майна, який не був стороною у справі.

Відповідно до норм ч. ч. 3-5 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про зняття з нього арешту.

Отже, ОСОБА_2, яка вважає що арештом майна порушено її право власника, не позбавлена права на звернення до суду з відповідним позовом про звільнення спірного майна з під-арешту.

За таких обставин правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 312 п. 1, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 03 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий у справі: В.А. Чічіль

Судді: О.Ю. Кузнєцова

Л.М. Хіль

З оригіналом згідно: В.А. Чічіль