АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року задоволено частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі по тексту - ТОВ «Порше Мобіліті») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованість у розмірі 412 168,77 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/7566/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
Не погодившись із таким рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов у повному обсязі. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність наявності передбачених ч. 5 ст. 11 та ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» обставин для визнання положень кредитного договору несправедливими. Вирішуючи спір, суд не надав належної оцінки його доводам. Зазначає, що розрахунок заборгованості здійснено з порушенням ч.5 ст. 254 ЦК України. Крім того, аналіз умов кредитного договору свідчить про можливість застосування еквіваленту сум в доларах США лише в процесі погашення кредиту на загальних умовах, а не щодо дострокового стягнення суми кредиту.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

ТаранМ.В. в інтересах ТОВ «Порше Мобіліті» проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважав, що спір вирішений судом правильно.

В судове засідання особисто ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, забезпечив явку в судове засідання свого уповноваженого представника, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 31 липня 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Перше Мобіліті» було укладено кредитний договір №50009748, за умовами якого ТОВ «Перше Мебіліті» надало ОСОБА_1 кредит у сумі 140 930,30 грн., що в еквіваленті становить 17 317,56 доларів США, строком на 60 місяців, зі сплатою 9,90% річних (ставка є змінною відповідно до ст. 2.3 загальних умов кредитування), цільове призначення кредиту - придбання автомобіля марки Seat модель IBIZA 2013 року випуску, та надало додатковий кредит у розмірі 41 450,10 грн., що еквівалентно 5 093,40 доларів США на аналогічних умовах, а ОСОБА_1 зобов'язався своєчасно повертати кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі згідно загальних умов кредитування відповідно до графіку погашення кредиту (а.с.11).

Пунктом 1.3.1 Загальних умов кредитування передбачено, що розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту визначено в еквіваленті іноземної валюти на день укладення кредитного договору у графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до встановлених компанією рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент встановлення рахунка обмінного курсу банку. Позитивне або від'ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни або обмінного курсу іноземної валюти на момент виставлення рахунка та обмінного курсу, який діяв на день укладення кредитного договору, по відношенню до основної суми боргу та суми процентів, вказаних у Графіку погашення кредиту враховується як коригування суми процентів, що підлягає сплаті відповідно до умов цього кредитного договору. Якщо в період між датою виставлення рахунка та датою отримання суми, еквівалентної тій, що зазначена в такому рахунку, обмінний курс, який був використаний компанією, збільшиться більше ніж на 2%, різниця, що виникла внаслідок такого збільшення, виплачується позичальником.

Пунктом 1.3.2 Кредитного договору встановлено, що компанія має право вимагати, щоб платежі у погашення кредиту були розраховані за обмінним курсом за безготівковими операціями іншого банку, замість обмінного курсу банку, вказаного вище. Сторони погоджуються, що така вимога може бути поставлена на власний розсуд компанією і без обмежень щодо кількості таких вимог протягом дії Кредитного договору, і для цього не вимагатиметься згода позичальника. Компанія повинна повідомити позичальника про свій намір щодо такої зміни за 7 робочих днів до дати відповідного платежу, який має бути сплачений.

Згідно з п. 2.3. загальних умов кредитування визначено, що графік погашення кредиту розраховуватиметься на основі змінної процентної ставки у розмірі трьохмісячної ставки EURIBOR, що публікується міжнародним інформаційним агентством Рейтерс та в інших засобах масової інформації, або оприлюднюється через інші загальнодоступні регулярні джерела (у випадку виникнення розбіжності пріоритет надаватиметься інформації, що публікується міжнародним інформаційним агентством Рейтерс. Тому, якщо трьохмісячна ставка EURIBOR збільшиться у порівнянні з останнім коригуванням процентної ставки або, відповідно, датою надання кредиту більше, ніж на 0,25% пунктів, робиться аналогічне абсолютне коригування проценту на дату виставлення рахунка.

У цьому випадку компанія готує новий графік погашення кредиту та направляє його позичальнику. Новий розмір платежів вступає в силу на 16-й календарний день з дня надіслання повідомлення та нового графіка погашення кредиту на адресу позичальника і не потребують підписання або іншого узгодження позичальником (п. 2.3.1. загальних умов кредитування).

Пунктом 2.4 Загальних умов кредитування передбачено, нарахування процентів відбувається: щомісячно, 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360», відповідно до графіка погашення кредиту. Проценти нараховуються на еквівалент суми кредиту в іноземній валюті, яка залишається неповернутою, відповідно до графіка погашення кредиту.

Відповідно до п. 2.5. Загальних умов кредитування, термін сплати процентів: одночасно із поверненням чергового платежу в терміни та в сумі відповідно до Графіка погашення кредиту.

У квітні 2015 року ТОВ «Перше Мобіліті» порушило перед судом питання про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №5000974 від 31 липня 2013 року в розмірі 427 866,57 грн., з яких основна сума боргу зі сплати кредиту в розмірі 330 140,55 грн., основна сума боргу зі сплати додаткового кредиту в розмірі 5 425,55 грн., збитки в розмірі 15 697,80 грн., штраф у розмірі 28 186,06 грн., пеня у розмірі 71,13 грн., 3 % річних у розмірі 3 880,24 грн. та інфляційні втрати в розмірі 44 465,24 грн.

ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив визнати кредитний договір №50009748 від 31 липня 2013 року в частині посилання всіх грошових сум на еквівалент у доларах США недійсним, крім того, визнати недійсним положення про курс для обчислення платежів за курсом Філії «КІБ «Креді Агріколь Банк», також визнати недійсними п.п. 1.3, 1.3.1., 1.3.2., 1.3.3., 2.4., 3, 5.5., 5.6 загальних умов кредитування кредитного договору №50009748 від 31 липня 2013 року та зобов'язати ТОВ «Порше Мобіліті» зробити перерахунок усіх отриманих від нього грошових коштів в рахунок наступних щомісячних платежів по кредитному договору з урахуванням ціни кредитного договору в національній валюті - гривні.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову ТОВ «Перше Мобіліті», стягнувши з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованість у розмірі 412 168,77 грн., з яких основна сума боргу зі сплати кредиту в розмірі 330 140,55 грн., основна сума боргу зі сплати додаткового кредиту в розмірі 5 425,55 грн., штраф у розмірі 28 186,06 грн., пеня у розмірі 71,13 грн., 3 % річних у розмірі 3 880,24 грн. та інфляційні втрати в розмірі 44 465,24 грн.

При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1

Так, ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами 1, 3 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Положеннями ст. 524 ЦК України передбачено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно з ч.2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Кредитним договором чітко визначені кредитні умови, зокрема, положення про сплату усіх платежів за кредитним договором у гривнях з перерахунком за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначених у графіку погашення кредиту.

Так відповідно до графіку погашення кредиту (а.с.21-23), позивач зобов'язаний повернути за кредитом відповідачу грошову суму в національній валюті, визначену в грошовому еквіваленті у сумі 17 317,00 доларів США та за додатковим кредитом грошову суму в національній валюті, визначену в грошовому еквіваленті у сумі 5 093,40 доларів США.

Відповідно до п.п. 9.5 - 9.6 загальних умов кредитування, підписанням загальних умов кредитування позичальник підтверджує, що компанія належним чином ознайомила позичальника з інформацію, передбаченою ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а також, що позичальник ознайомився з правилами надання фінансових послуг (кредитів), затверджених компанією. Позичальник підтверджує, що йому надано вичерпну інформацію про умови надання послуги фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для позичальника.

У статтях 18 і 19 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено підстави для визнання договору недійсним: укладення договору на умовах, що обмежують права споживача та вчинення правочину з використанням нечесної підприємницької практики.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами наведений у ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Аналізуючи норму ст. 18 цього Закону, можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Пунктом 1.3 загальних умов кредитування зазначено, що сторони погодили, що кошти у повернення кредиту позичальником відображають справедливу вартість кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання компанією очікуваної станом на дату сплату таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти. Положення п. 1.3.2 загальних умов кредитування не позбавляють позичальника права на висловлення своєї незгоди щодо застосування нового обмінного курсу. За умовами договору при здійснені розрахунків за Кредитним договором застосовується як позитивне так і від'ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни обмінного курсу іноземної валюти за безготівковими операціями, що забезпечує дотримання інтересів як кредитора, так і позичальника.

Також, договором не передбачено можливості ТОВ «Порше Мобіліті» змінювати умови договору на власний розсуд.

ОСОБА_1 не довів того, що умови кредитного договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін, завдають шкоди споживачеві.

Відповідно до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання окремих положень кредитного договору недійсними, оскільки, відповідачем було надано фінансову послугу з дотриманням норм законодавства, та встановивши, що ОСОБА_1 неналежним чином виконує свої зобов'язання, стягнув з нього заборгованість за кредитом.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з розміром заборгованості, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті».

Так, як вбачається зі змісту рішення, судом було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованість у розмірі 412 168,77 грн. У вказану суму судом було включено: основну суму боргу зі сплати кредиту в розмірі 330 140,55 грн., основну суму боргу зі сплати додаткового кредиту в розмірі 5 425,55 грн., штраф у розмірі 28 186,06 грн., пеню у розмірі 71,13 грн., 3 % річних у розмірі 3 880,24 грн., а також інфляційні втрати в розмірі 44 465,24 грн.

При цьому, судом не враховано, що норми ч. 2 ст. 625 ЦК щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні.

Так, відповідно до положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Відповідно, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня.

Відповідно до змісту кредитного договору від 31 липня 2013 року №50009748 зобов'язання позичальника щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом були визначені в еквіваленті до іноземної валюти - долара США. А тому, у суду були відсутні підстави для стягнення інфляційної складової за прострочення сплати позичальником кредиту та процентів у розмірі 44 465,24 грн.

З урахуванням викладеного, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення інфляційних втрат підлягає скасуванню та ухваленню в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог, у зв'язку з чим грошова сума, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» підлягає зменшенню з 412 168,77 грн. до 367 703,53 грн.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» збитків у розмірі 15 697,80 грн. сторонами не оскаржено, а тому, відповідно до положень ст. 303 ЦПК України у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для перевірки правильності висновків суду у цій частині.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення інфляційних втрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

У зв'язку з чим суму заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на підставі кредитного договору від 31 липня 2013 року №50009748, зменшити з 412 168,77 грн. до 367 703,53 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль