Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 квітня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря : Кухта М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 березня 2016 року за позовом ОСОБА_2, яка діє від свого імені, а також, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1, де третьою особою без самостійних вимог є орган Опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, стягнення коштів на лікування дитини, і встановлення місця проживання дитини, -

у с т а н о в и л а :

Так, 23.12.2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд із вищенаведеним позовом, який 25.12.2015 року змінила, і 15.03.2016 року зменшила, розмір аліментів на утримання дитини до суми 1500 гривень у місяць, та як на підставу своїх вимог посилалась на те, що від шлюбу з відповідачем народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Але, ОСОБА_1 не дбає про забезпечення сім'ї, а ні про сімейні стосунки. Після народження доньки, ОСОБА_1 не цікавиться останньою, матеріально не забезпечує та коштів на утримання не виділяє. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Оскільки, ОСОБА_1 не має стабільного заробітку і постійного місця роботи, а тому, аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі. Перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною, і являючись студенткою заочного навчання не в змозі себе матеріально забезпечувати. А тому, потребує матеріальної допомоги, яку ОСОБА_1 добровільно не надає, і не приймає ніякої участі в її забезпеченні для належного проживання. ОСОБА_1 є молодим здоровим, повноцінним чоловіком, який веде активний спосіб життя, виходячи зі світлин, які містяться в мережі Інтернет, що вказує на те, що має відповідну можливість працювати та заробляти грошові кошти як для себе, так і для дитини з її матір'ю. На підставі наведеного й просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно на утримання дитини, а на її утримання 1600 гривень, щомісяця. Встановити місце проживання дитини разом із матір'ю, і стягнути понесені на лікування витрати в сумі 4481,00 гривню та допустити негайне виконання рішення суду.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 15 березня 2016 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 гривень, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання матері дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень, щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Встановлено місце проживання дитини сторін по місцю проживання її матері - ОСОБА_2. У задоволенні решти позовних вимог, відмовлено.

ОСОБА_1 подав на рішення суду, апеляційну скаргу в частині позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В якій клопоче перед апеляційною інстанцією стосовно скасування рішення суду в цій частині вимог, і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні даної позовної вимоги. Мотивує свої вимоги тим, що судом необґрунтовано прийнято рішення про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років за відсутності з його боку можливості надавати таке утримання. А звідси, рішення суду не відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права.

Представник ОСОБА_1 в особі адвоката Марамигіна П.В., підтримав, доводи апеляційної скарги та просив задоволити таку з наведених підстав.

Позивачка ОСОБА_2 та її представник в особі ОСОБА_6 заперечили вимоги скарги з тих підстав, що, не дивлячись на те, що ОСОБА_1 офіційно ніде не працевлаштований, але надавати матеріальне утримання своїй дружині має можливості про що свідчить його активний спосіб життя.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального й процесуального права при винесенні оспорюваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 212 -214 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й, всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається, рішення в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, а висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності й підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам, рішення суду першої інстанції не відповідає, що є підставою для зміни рішення суду.

Виходячи з положень ст. 75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу, (ч. 2). Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом, (ч. 4).

Як передбачено ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, ч. 2. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, ч. 4.

Відповідно до Свідоцтва про народження від 26.05.2015 року в сторін народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року дочка ОСОБА_4, а.с. 7. А довідкою Баранинської сільської ради від 27.05.2015 року за № 756 стверджено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., дійсно проживає разом зі своєю матір'ю ОСОБА_2 у с. Баранинці, Ужгородського району, а.с. 9. Також довідкою Ужгородського торговельно-економічного коледжу від 26.05.2015 р. за № 56 стверджено, що ОСОБА_7 навчається на ІІ курсі заочної форми навчання, а.с. 26.

Зазначені докази доводять ту обставину, що дочка сторін - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом зі своєю матір'ю - ОСОБА_2, та остання через догляд за донькою до досягнення трьох років не має можливості забезпечувати себе матеріально, а тому потребує матеріальної допомоги.

Як зазначено в ч. 2 ст. 75 і ч. 4 ст. 84 СК України, однією з необхідних умов отримання дружиною аліментів є спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу.

Однією з підстав неможливості надання ОСОБА_2 матеріальної допомоги, ОСОБА_1 вказує на те, що ніде не працює на даний час, так-як не може віднайти будь-яку роботу. Зазначене підтверджував копією трудової книжки і довідкою про доходи. Зазначена обставина унеможливлює сплату ним на користь позивачки аліментів на її утримання до трьохрічного віку їх доньки.

Із цього слідує, що причиною неможливості надавати матеріальну допомогу позивачці є та обставина, що у відповідача відсутня робота.

Але, аналіз статей 75 і 84 СК України не передбачає такої підстави для звільнення від сплати аліментів на утримання дружини як відсутність у відповідача роботи.

Матеріалами справи доводиться та обставина, що ОСОБА_1 є молодою людиною - ІНФОРМАЦІЯ_2, фізично здоровою, інвалідності не має, інших утриманців, окрім доньки не має, іншої сім'ї не має, а також, стягнень по борговим зобов'язанням не має. Дані обставини не спростовані відповідачем у ході судового розгляду справи.

Також, слід зазначити, що ОСОБА_1 веде активний спосіб життя. Дане доводиться копіями світлин з яких слідує, що станом на 03.04.2016 року ОСОБА_1 перебував у Чеській Республіці, а 25.08.2015 року в Хорватії, та на яких відображено його відпочинок (розважання) у колі друзів (знайомих).

Згідно абзацу 4 ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015, № 928-VIII - установлено в 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб: з 1 січня 2016 року - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1550 гривень.

А тому, станом на час розгляду позову, прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить суму в розмірі 1378 гривень. Так-як, ОСОБА_2 є працездатною особою, але у зв'язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років не працює, то для неї прожитковий мінімум у місяць і буде становити суму 1378 гривень.

ОСОБА_1 посилається також на ту обставину, що ОСОБА_2 отримує щомісяця по 860 гривень одноразової допомоги при народженні 1-єї дитини, а.с. 84. Проте, дану суму ОСОБА_2 отримує від Управління соціального захисту населення Ужгородської РДА для задоволення потреб дитини, а не своїх. А тому, дана грошова сума не може бути урахована як така, що є доходом ОСОБА_2, і що може бути витрачена на її потреби.

Наведені обставини в їх сукупності вказують на те, що ОСОБА_1 не можна визнати таким, що є неспроможним надавати матеріальне утримання ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що він, будучи працездатним, не працює без поважних причин, чи що має інші поважні причини, які б перешкоджали йому в цьому. А звідси, ОСОБА_1 є особою, яка спроможна платити аліменти на утримання ОСОБА_2 до досягнення їх дочкою трьох років.

Проте, визначаючи розмір аліментів на утримання ОСОБА_2 у сумі 1000,00 гривень, судом першої інстанції не враховано у достатній та повній мірі всіх обставин із приводу того, що матеріалами справи не доводиться факт постійного працевлаштування ОСОБА_1, і стабільного отримання у зв'язку із цим доходу. А тому, не можна стверджувати, що його майновий стан є добрим, який би дозволяв йому сплачувати дані аліменти у визначеній судом сумі. Дана обставина є підставою для зміни розміру аліментів на утримання ОСОБА_2 до суми 500,00 гривень, щомісяця.

Таким чином, визначений колегією суддів щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень на утримання ОСОБА_2, і буде становити той можливий розмір, який спроможний сплачувати ОСОБА_1 до досягнення дитиною трирічного віку.

Аналізуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам норм процесуального й матеріального права, а це у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду стосовно стягнення аліментів на утримання дружини. У зв'язку із цим, слід ухвалити нове рішення про часткове задоволення апеляційної скарги.

Зважуючи на викладене та керуючись вимогами статей 307, 309, 314, 316 і 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

р і ш и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1, задоволити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 березня 2016 року змінити в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, виклавши резолютивну частину рішення з цієї вимоги наступним чином.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код № НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код № НОМЕР_2, аліменти на утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 500 гривень, починаючи з 23 грудня 2015 року і до ІНФОРМАЦІЯ_5

У решті вимог, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним законної сили.

Головуючий : ________________ Судді : _______________

_______________