233 № 233/6821/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Мазепа Н.А., позивача ОСОБА_1, представника відповідача Коваленко О.В., прокурора Булгакова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Донецькій області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом та уточнивши заявлені позовні вимоги (а.с.85,103), ОСОБА_1 просить стягнути з Головного управління МВС України в Донецькій області спричинену йому матеріальну шкоди у розмірі 13878,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 60000,00 грн., з підстав та у порядку, передбачених Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», посилаючись на те, що 31 березня 2015 року під проведення обшуку його житла за адресою: м. Костянтинівка, вул. Громова, 12/5 слідчим СВ Костянтинівського МВ УМВС України в Донецькій області був вилучений жорсткий диск Samsung з надписом s/n s13qj90q801865, модель HD251HJ, 250613/7200pm/8м, P/N: НОМЕР_1.

Обшук провадився на підставі ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 березня 2015 року. Проте, зазначений жорсткий диск не входив до переліку майна та предметів, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України, вилучені речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном, з клопотанням про арешт якого відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, слідчий повинен звернутися не пізніше наступного робочого для після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Проте, наступного дня, 01 квітня 2015 року, хоча це був і робочий день, слідчий з відповідним клопотання до суду не звернувся та його прохання повернути майно - вилучений у нього диск не повернув.

Не дивлячись на те, що вищезазначений жорсткий диск 31 березня 2015 року був у нього вже вилучений, 18 червня 2015 року слідчий СВ Костянтинівського МВ УМВС України в Донецькій області в рамках того ж кримінального провадження знову звернувся з клопотанням до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області про проведення обшуку за місцем його мешкання. До переліку відшукуваних предметів був внесений вищезазначений жорсткий дик, який вже перебував у СВ Костянтинівського МВ УМВС України.

Внаслідок незаконних дій співробітників СВ Костянтинівського МВ УМВС України в Донецькій області з вилучення вищезазначеного жорсткого диску була паралізована його робота та йому була спричинена матеріальна шкода. На жорсткому диску знаходилась програма АВК -5, якою він користувався під час своєї трудової діяльності, зокрема при наданні послуг із складання кошторисної документації та ін. На момент вилучення диску у нього був укладений договір з ЧП «Магіс» про надання послуг із складання кошторисної документації, після він складав різноманітні договори про надання послуг, проте не зміг надати послуги у зв'язку із відсутністю жорсткого диску з інформацією, необхідною для здійснення своєї діяльності.

Таким чином, внаслідок незаконного вилучення жорсткого диску працівниками СВ Костянтинівського РВ УМВС України в Донецькій області він не міг здійснювати свою трудову діяльність в період з квітня 2015 по березень 2016 року, тобто протягом 11 місяців. Виходячи з мінімальної заробітної плати у розмірі 1218,00 грн. та 1378,00 грн. йому була спричинена матеріальна шкода у загальному розмірі 13878,00 грн.

Крім того, внаслідок незаконних дій співробітників СВ Костянтинівського МВ УМВС України в Донецькій області йому була спричинена значна моральна шкода.

Так, внаслідок незаконного вилучення жорсткого диску він був позбавлений можливості здійснювати свою трудову діяльність та отримувати кошти для утримання родини, в якій працює лише він. Даний факт спричиняв йому душевні хвилювання та певні моральні страждання. Були порушені його нормальні життєві відносини, до теперішнього часу він позбавлений можливості реалізовувати свої звички, потреби та бажання. Комп'ютером із вилученим жорстким диском користувався також його син, який збирався вступати до ВНЗ та за допомогою комп'ютеру та програм, які були на ньому встановлені, проходив відповідну підготовку. Внаслідок чого йому прийшлося відмовитися від вступу до ВНЗ та відкласти вступ на наступний рік. Все це постійно та негативно відображалось на його душевному стані, психологічному стані його родини. Спричинену моральну шкоду оцінює в 60000,00 грн.

Позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених у позовній заяві просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ГУМВС України в Донецькій області Коваленко О.В. у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала в повному обсязі, пояснивши, що позивач безпідставно вимагає відшкодування матеріальної та моральної шкоди з ГУМВС України в Донецькій області, оскільки відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюються оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди у позивача не виникло. Крім того, факт спричинення відповідачем матеріальної та моральної шкоди позивачем у судовому засіданні не доведений. Просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник третьої особи Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, заперечень на позовну заяву ОСОБА_1 не надав.

Прокурор, який вступив у розгляд даної справи в порядку ст.ст. 45,46 ЦПК України з метою захисту інтересів держави у сфері бюджетного відшкодування, у судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі посилаючись на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів завдання йому шкоди: не доведено її розмір та не підтверджені ті негативні явища, які з ним сталися внаслідок незаконних, на його думку, дій відповідача. Крім того, до теперішнього часу рішення, дії або бездіяльність відповідачів протиправними не визнані, вироків або інших рішень судів про це не прийнято, через що право на відшкодування шкоди у позивача відсутнє.

Суд, заслухавши пояснення та доводи сторін, повно, всебічно та об'єктивно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх дослідженими доказами, встановив таке.

В провадженні СВ Костянтинівського МВ УМВС України в Донецькій області перебувало кримінальне провадження № 0001725 від 16 грудня 2014 року.

Під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, на підставі ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 березня 2015 року, за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: м. Костянтинівка, вул. Громова, 12/5 31 березня 2015 року було проведено обшук, під час якого був виявлений та вилучений жорсткий диск Samsung з надписом s/n s13qj90q801865, модель HD251HJ, 250613/7200pm/8м, P/N: НОМЕР_1, який не входив до переліку майна, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді (а.с. 10, 7-9).

Постановою слідчого СВ Костянтинівського МВ УМВС України в Донецькій області від 25 червня 2016 року жорсткий диск Samsung з надписом s/n s13qj90q801865, модель HD251HJ, 250613/7200pm/8м, P/N: НОМЕР_1 визнаний і долучений в якості речового доказу по кримінальному провадженню № 0001725 від 16 грудня 2014 року (а.с.161).

Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2015 року у кримінальному провадженні № 0001725 ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 366 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах, в установах та організаціях будь-яких форми власності строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили 08 грудня 2015 року (а.с. 209-215).

Позивач свої вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди пов'язує із порушенням відповідачем вимог КПК України щодо порядку проведення вилучення та арешту майна, відносно якого прямо не надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, тобто із незаконним, на його думку, проведенням вилучення його майна.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд дійшов такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 1176 ЦК України, право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Частиною 7 ст. 1176 ЦК України передбачено, що порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури чи суду, встановлюється законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюються оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюються оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів.

Тобто, право на відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового розслідування пов'язане законодавцем із встановленням у судовому рішенні (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконності виїмки, тощо.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обвинувальним вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2015 року у кримінальному провадженні № 0001725 відносно ОСОБА_1 за ст. 366 ч.1 КК України незаконність вилучення 31 березня 2015 року під проведення обшуку житла ОСОБА_1 жорсткого диску Samsung з надписом s/n s13qj90q801865, модель HD251HJ, 250613/7200pm/8м, P/N: НОМЕР_1 не встановлена (а.с. 209-215).

Не встановлена така ж незаконність і в ухвалі Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2015 року у кримінальному провадженні № 0001725 відносно ОСОБА_1 за ст. 366 ч.1 КК України (а.с.6). Даною ухвалою суд визнав вилучений під час проведення обшуку 31 березня 2015 року за місцем проживання ОСОБА_1 жорсткий диск Samsung з надписом s/n s13qj90q801865, модель HD251HJ, 250613/7200pm/8м, P/N: НОМЕР_1 неналежним доказом у кримінальному провадженні та про виявленні порушення КПК, які мали місце під час досудового розслідування по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.1 ст. 366 КК України, довів до відома Костянтинівського міжрайонного прокурора.

Інших доказів на підтвердження факту незаконності виїмки в розумінні Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюються оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» позивачем не надано та про наявність таких доказів не зазначено.

Відсутність судового рішення про встановлення факту проведення незаконної виїмки майна виключає право позивача на відшкодування шкоди в порядку, встановленому Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюються оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», а тому підстави для відшкодування матеріальної та моральної шкоди відсутні.

Крім того, суд зазначає, що у відповідності до ст. 56 Конституції України, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» шкода, заподіяна незаконними діями органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень відшкодовується за рахунок держави.

Відповідно до ч.4 ст. 38 ЦПК України державу представляють відповідні органи державної влади в межах їх компетенції через свого представника.

Тому, співвідповідачем у даній справі мала бути залучена Держава в особі Державної казначейської служби України.

Проте, позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні наполягав на тому, що належним відповідачем у даній справі є ГУ УМВС України в Донецькій області та клопотання в порядку ст. 33 ЦПК України про залучення до участі в розгляді справи в якості співвідповідача Держави в особі Державної казначейської служби не заявив.

За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.209, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Донецькій області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити в повному обсязі.

Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням - 05 вересня 2016 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: О.В. Каліуш