РІШЕННЯ

Іменем України

07 вересня 2016 року смт. Близнюки

Близнюківский районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Масло С.П.,

за участю секретаря судових засідань - Чміль Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, в якій просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 7,63 га, у межах згідно планом, яка знаходиться на території Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3. За життя ОСОБА_3 уклала заповіт від 11 лютого 2015 року, який посвідчено Завадою М.В. приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області за № 459, відповідно до якого все своє майно померла заповідала ОСОБА_2. Вона своєчасно звернулася до нотаріальної контори з оформленням спадщини, але під час оформлення права на спадщину їй було запропоновано надати правовстановлюючі документи на спадкове майно. Вищезазначений Державний акт на право власності на земельну ділянку втрачено ще за життя спадкодавця, про що зроблено оголошення в газету «Нове Життя» від 25.06.2016 № 51-52.

В судове засідання позивач та її представник не з'явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просять задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглядати без їх участі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які особи, які беруть участь у справі посилалися як на підставу своїх вимог, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19 листопада 2015 року серії НОМЕР_2.

За життя ОСОБА_3 уклала заповіт від 11 лютого 2015 року, посвідчений Завадою М.В. приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області за № 459, відповідно до якого все своє майно померла заповіла ОСОБА_2.

08.12.2015 року позивач звернулась до приватного нотаріусу Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини.

Постановою про відмові у вчиненні нотаріальної дії від 09 червня 2016 року № 153/02-31 приватний нотаріус Лозівського міського нотаріального округу Харківської області, ОСОБА_5, відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що для оформлення спадщини на земельну ділянку, необхідно надати правовстановлюючі документи про належність цього майна спадкодавцеві.

Оголошення про втрату Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 на ім'я ОСОБА_3 було розміщено в газеті «Нове життя» від 25 червня 2016 року № 51-52 (9595-9596) на 8 сторінці.

Відповідно до листа відділу Держгеокадастру у Близнюківському районі Харківської області № Щ-10/0-13/6-16 від 01.07.2016 ОСОБА_2 відмовлено у видачі дублікату Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Довідкою відділу Держгеокадастру у Близнюківському районі Харківської області від 01.07.2016 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.06.2016 року підтверджується, що на ОСОБА_3 зареєстровано 25.01.2003 року за № 234 по Лукашівській сільській Раді право власності за землю згідно державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_5 площею 7,63 га., кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, судом встановлено, що померлій ОСОБА_3 на праві приватної власності належала земельна ділянка, що знаходиться на території Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 7,63 га, кадастровий № НОМЕР_4.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Приписами ч.1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.ст. 1269, 1270 ЦК України позивач вважається таким, що прийняв спадщину.

Суд зазначає, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності.

Оскільки позивач по справі є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, яка заповіла позивачу все своє спадкове майно, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про визнання за ОСОБА_2 права власності на спадкове майно, оскільки неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно через втрату правовстановлюючого документу, не може бути перешкодою у набутті права власності на нього.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10 , 11, 57- 60, 197, 209, 212-215, 223, 294, 296 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1218, 1223,1225,1235, 1269, 1270 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку, площею 7,63 га, у межах згідно планом, яка знаходиться на території Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_4 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.П. Масло