Справа №359/4604/16-ц
Провадження №2/359/1679/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 24 листопада 2007 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтере-сам. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та просить суд задовольнити його.

ОСОБА_2 визнає позов та не заперечує проти його задоволення.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові до-кази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 24 листопада 2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Вороньківської сільської ради Бориспільського району, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №29. Ця обставина підтер-джується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №055025 від 24 листопада 2007 року (а.с.3).

28 лютого 2009 року у них народилася дочка ОСОБА_3 Ця обставина підтвер-джується копією свідоцтва про народження серії 1-ОК №119410 від 13 березня 2009 року (а.с.4).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамбле-єю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позива-чеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №277 від 31 травня 2016 року (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витра-ти на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 24 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований виконавчим комітетом Вороньків-ської сільської ради Бориспільського району, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №29, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шля-хом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_5