Справа № 152/627/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 квітня 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа ОСОБА_2 обєднане Управління Пенсійного фонду України Вінницької області,

встановив:

19.04.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Мотивуючи заяву, ОСОБА_1 зазначила, що вона ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_3) Г.С. народилася 08.10.1958 року, свою трудову діяльність розпочала 11.10.1978 року помічником лаборанта на Деребчинському цукрозаводі, що підтверджується записами в трудовій книжці.

В даний час вона оформляється на пенсію за віком, проте при подачі документів було встановлено, що в архівній довідці від 18.02.2016 року за №01-13-57, яка видана ОСОБА_2 районним Трудовим архівом ОСОБА_2 районної ради Вінницької області про її заробіток та трудовий стаж на Мурафському плодоконсервному заводі с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області в особових рахунках робітників та службовців заводу з 1990 року по 1996 рік вона значиться як «ОСОБА_3 Ст.», тоді як у інших документах вона значиться, як «Сольська (Шлапак) Галина Станіславівна». Тобто має місце невідповідність її прізвища та неповнота її по батькові в архівній довідці про заробіток і трудовий стаж із записами у паспорті, свідоцтві про народження, трудовій книжці та інших документах.

У звязку з ліквідацією Мурафського плодоконсервного заводу с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області змін до документів внести неможливо.

Просить встановити факт належності їй ОСОБА_1, архівної довідки, виданої ОСОБА_2 районним Трудовим архівом ОСОБА_2 районної ради Вінницької області про роботу та заробіток у Мурафському плодоконсервному заводі с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області у 1990-1996 роках на імя «ОСОБА_3 Ст.».

Встановлення цього факту необхідно їй для призначення пенсії.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтримала заяву, зсилаючись на ті самі обставини. Суду пояснила, що працювала в Мурафському плодоконсервному заводі майстром у мясному цеху. На даний час вона оформляється на пенсію, у звязку із чим почала збирати документи для призначення пенсії. Під час збору документів у трудовому архіві вона виявила неповноту та невідповідність в написанні її прізвища і по батькові в книгах особових рахунків робітників і службовців Мурафського консервного заводу із записами в паспорті та трудовій книжці. Через наявність вказаних розбіжностей вона не може оформити пенсію, що їй розяснено при зверненні в ОСОБА_2 обєднане УПФУ Вінницької області та надано письмову відмову у прийнятті поданих нею документів. Просить задовольнити заяву і встановити факт належності їй правовстановлюючого документу архівної довідки. Встановлення факту має для неї юридичне значення, так як дозволяє реалізувати своє право на отримання пенсії.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Вінницької області в судове засідання не зявився, від начальника Управління ОСОБА_4 до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника Управління, щодо задоволення заяви і встановлення юридичного факту заперечень не має (а.с.20).

Вислухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 районним Трудовим архівом ОСОБА_2 районної ради видано ОСОБА_1 18.02.2016 року архівну довідку за №01-13-57 про її заробітну плату та трудовий стаж у Мурафському плодоконсервному заводі с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області. При цьому в даній архівній довідці допущено невідповідність при написанні прізвища заявниці та неповноту при написанні її по батькові у 1990-1996 роках, де вказано, що вона видана про роботу і заробіток на імя «ОСОБА_3 Ст.» (а.с.6).

Зазначений факт в судовому засіданні підтверджений поясненнями заявниці, показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи.

Так, свідок ОСОБА_5 суду показала, що з 1991 року по 2001 рік працювала разом із заявницею у Мурафському плодоконсервному заводі прийомо-здавальником у мясному цеху, а заявниця працювала майстром цеху. Їй достовірно відомо, що дівоче прізвище заявниці «Сольська», а прізвище після одруження «Шлапак», по батькові заявниця «Станіславівна». Інших працівників із таким прізвищем, іменем та по-батькові на заводі не було.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що заявниця є дружиною її брата, тому їй достовірно відомо, що дівоче прізвище останньої «Сольська», а після одруження «Шлапак», по батькові «Станіславівна». Крім того, вона працювала з 1978 року по 1998 рік у Мурафському консервному заводі, тоді як заявниця працювала майстром мясного цеху. Інших працівників із таким прізвищем, іменем та по батькові на заводі не було.

Вказаний факт підтверджується також паспортом заявниці, де прізвище останньої зазначено як «Шлапак», а по батькові «Станіславівна» (а.с.4); архівною довідкою від 18.02.2016 року за №01-13-57, виданою ОСОБА_1 (ОСОБА_3) ОСОБА_2 районним Трудовим архівом ОСОБА_2 районної ради Вінницької області, записи про роботу і трудовий стаж в якій збігаються із записами про роботу і трудовий стаж, що зазначені у трудовій книжці заявниці (а.с.6); повторним свідоцтвом про шлюб заявниці, з якого вбачається, що прізвище заявниці до одруження «Сольська», після одруження їй присвоєно прізвище «Шлапак», по батькові остання значиться, як «Станіславівна» (а.с.7); трудовою книжкою заявниці серії БТ-І №24769718, з якої вбачається, що трудова книжка видана на імя ОСОБА_3, в ній наявні записи про роботу з 14.04.1982 року по 31.12.2001 року на Мурафському плодоконсервному заводі, при цьому в трудовій книжці міститься запис про зміну прізвища із «Сольська» на «Шлапак» при предявленні свідоцтва про одруження (а.с.8-11); дипломом серії АТ №643638, виданим на імя ОСОБА_1 ОСОБА_7 29.02.1980 року Смілянським технікумом харчової промисловості, навчання в якому підтверджується записом в трудовій книжці (а.с.12); архівною довідкою від 18.04.2016 року №01-13-131, виданою ОСОБА_2 районним Трудовим архівом на підставі книги наказів директора по Мурафському плодоконсервному заводу на імя ОСОБА_1, з якої вбачається, що наказом директора Мурафського плодоконсервного заводу с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області від 14.04.1982 року №74 заявницю прийнято на роботу обліковцем мясного цеху, та, згідно з наказом від 06.10.1983 року №917 параграф 1, ОСОБА_3 з 01.10.1983 року переведено з консервного цеху в мясний цех майстром, а наказом директора Мурафського плодоконсервного заводу від 02.01.2002 року №1 параграф 111 заявницю ОСОБА_3 з 31.12.2001 року звільнено з посади майстра за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України (а.с.13); свідоцтвом про народження заявниці серії ІІІ-ЯР №157057, з якого вбачається, що по батькові заявниця значиться як «Станіславівна» (а.с.22); витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АБ №395707 про державну реєстрацію припинення КП «Мурафський плодоконсервний завод» 29.12.2011 року, у звязку з визнанням банкрутом (а.с.14-15).

Встановлення факту належності заявниці правовстановлюючого документу має для останньої юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати своє право на отримання пенсії.

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявницею надані допустимі докази належності їй архівної довідки про роботу, заробіток та трудовий стаж на Мурафському плодоконсервному заводі с. Мурафа, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви ОСОБА_1

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Керуючись ст.ст. 3, 213-215, 218, 223, 234-235 ЦПК України, на підставі п.6 ст.256 ЦПК України суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа ОСОБА_2 обєднане Управління Пенсійного фонду України Вінницької області, задовольнити.

Встановити факт, що архівна довідка за №01-13-57, видана ОСОБА_2 районним трудовим архівом ОСОБА_2 районної ради Вінницької області про трудовий стаж та заробітну плату у період роботи з 1990 року по 1996 рік у Мурафському плодоконсервному заводі с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області на імя «ОСОБА_3 Ст.» належить ОСОБА_1 (дівоче прізвище «Сольська») ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_2, жительці с. Клекотина, Шаргородського району Вінницької області, вул. Кругова, буд. 46, українці, громадянці України.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя