Справа № 645/1680/16-ц
Провадження № 2/645/1435/16
УХ В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 квітня 2016 р. м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Іващенко С.О. розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Перспектива» про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

11.04.2016 року позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги, звернувся до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Перспектива» про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення коштів.

Позовну заяву згідно з вимогами ст.119-120 ЦПК України належить залишити без руху з наступних підстав:

Згідно до ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, або наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до вимог ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують оплату судового збору.

В позові позивач зазначає, що звертається на підставі ч.3 ст.. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому він звільнений від сплати судового збору.

Однак, вказані посилання позивача не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 3 ЗУ „Про судовий збір визначено випадки, коли судовий збір не справляється, а стаття 5 цього Закону встановлює перелік категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

З 01.09.2015 року набрав чинності ЗУ „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору № 484 від 22.05. 2015 року, яким внесено зміни, зокрема, до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якої споживачі не є особами, звільненими від сплати судового збору за подання позовів, що повязані з порушенням їх прав.

При цьому , ч. 3 ст. 22 ЗУ „Про захист прав споживачів, дійсно передбачає звільнення споживачів від сплати судового збору за подання позовів, що повязані з порушенням їх прав.

За загальним правилом, у разі наявності колізій між нормами законів, що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той із них, який прийнято пізніше. Вказане положення закріплене у третьому абзаці п.2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року N 14.

Проте, вирішуючи питання колізії норм щодо сплати судового збору в справах зазначеної категорії, зокрема, ст. 22 ЗУ „Про захист прав споживачів та ст. 5 ЗУ „Про судовий збір слід виходити з того, що саме ЗУ „Про судовий збір, як спеціальним законом, визначені правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору.

Крім того, що ЗУ „Про судовий збір„ є спеціальним правовим актом, що регулює питання сплати судового збору, цей Закон (в редакції, що діє з 01.09.2015 року) ще є й таким, що прийнятий у часі пізніше, порівняно з нормою ст. 22 ЗУ „Про захист прав споживачів.

У звязку з цим, вважаю, що в даному випадку підлягають застосуванню саме норми ЗУ „Про судовий збір.

Оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, то правові підстави для звільнення від сплати судового збору за подання та розгляд позову ОСОБА_1 відсутні.

З поданого позову вбачається, що позивач ОСОБА_1 заявляє вимоги, як майнового (стягнення коштів), так і не майнового характеру (розірвання договору).

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (на момент подання позовної заяви становить 551,20 грн. та не більше 6890,00 грн.).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у 0,4 розмірі мінімальної заробітної плати (на момент подання позовної заяви) становить 551,20 грн.

Враховуючи наведене ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання та розгляд її позову у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір» та надіслати на адресу суду оригінал квитанції про сплату.

На підставі викладеного, позовну заяву слід залишити без руху відповідно до ст. 121 ЦПК України і надати позивачці строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви протягом 5 ти днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, ЗУ „Про судовий збір суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Перспектива» про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення коштів - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити позивачці, якщо протягом зазначеного строку недоліки позовної заяви усунуті не будуть, вона буде визнана неподаною і буде їй повернута.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя -