У х в а л а

іменем україни

14 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Остапчука Д.О.,

ПоповичО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк», Уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в тимчасовій адміністрації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк», Уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в тимчасовій адміністрації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Представник відповідача подав клопотання про закриття провадження у справі, мотивуючи тим, що оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України. Те ж саме стосується і уповноваженої особи Фонду, оскільки відповідно до статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку, і тому вважає, що даний спір щодо визнання протиправними дії уповноваженої особи Фонду щодо здійснення тимчасової адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії є публічно-правовим і повинен розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 січня 2016 року, закрито провадження у справі на підставі ст. 205 ЦПК України.

Роз'яснено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 їх право на звернення до адміністративного суду з позовом до відповідача в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що ухвала Подільського районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року та ухвала апеляційного суду м. Києва від 13 січня 2016 року постановлені з додержанням норм процесуального права.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, правильно встановив ті обставини, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, яка виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, і є юридичною особою публічного права, а також з урахуванням правовідносин, що склалися між сторонами, дійшов обґрунтованого висновку про те, що справа не підлягає розгляду в суді в порядку цивільного судочинства і підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права при постановленні оскаржуваних ухвал про закриття провадження у справі.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 січня 2016 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Касьян

Судді: Д.О. Остапчук

О.В. Попович