У Х В А Л А

26 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М.,

Лященко Н.П., Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 серпня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2013 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 5 серпня 2016 року рішення районного суду в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 індексу інфляції в сумі 381 тис. 615 грн 57 коп. скасовано, в задоволенні позову в цій частині відмовлено. В решті рішення районного суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 серпня 2016 року в прийнятті касаційної скарги ОСОБА_4 відмовлено.

9 грудня 2016 року ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 серпня 2016 року, з передбачених пунктами 2, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, а саме статті 324 ЦПК України та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

На підтвердження зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня та 16 листопада 2016 року та постанови Верховного Суду України від 3 лютого та 9 листопада 2016 року, в яких, на її думку, по-іншому застосована зазначена норма права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 2, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є: неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ; невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права

У судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву суд касаційної інстанції відмовив у прийнятті касаційної скарги ОСОБА_4 з огляду на те, що заявниця не була стороною у справі, а також те, що з оскаржуваних судових рішень не вбачається, що при їх ухваленні було вирішено питання про її права, свободи та обов'язки як подружжя.

Натомість у наданих для порівняння ухвалах від 12 жовтня та 16 листопада 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, розглядаючи касаційні скарги у справах щодо спільного майна подружжя скасував судові рішення судів першої та апеляційної інстанції й направив справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав того, що оскаржуваними судовими рішеннями вирішено питання про права іншого з подружжя.

Отже, у справах судами розглядались спори з іншими підставами позову та фактичними обставинами справи, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права.

Водночас в постанові Верховного Суду України від 3 лютого 2016 року міститься правовий висновок про те, що за змістом статті 292 ЦПК України право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участь у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

Такий висновок не суперечить висновку суду касаційної інстанції щодо відсутності порушень прав заявниці у судовому рішенні про стягнення боргу з ОСОБА_6, з огляду також на те, що наступне накладення арешту на майно на виконання цього рішення не позбавляє заявницю права на частку подружнього майна.

В постанові Верховного Суду України від 9 листопада 2016 року міститься висновок щодо права заявниці на оскарження рішення, ухваленого з урахуванням встановленого судом факту наявності спільного сумісного майна.

Верховний Суд України вирішував питання у справі про припинення права власності відповідача на частку у спільному майні, співвласником якого є заявниця й дійшов висновку про те, що суд касаційної інстанції помилково вважав, що оскаржуваним рішенням суд не вирішував питання про права та обов'язки заявниці, що суперечить змісту статті 324 ЦПК України та перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Отже, висновки зроблені Верховним Судом України у зазначених постановах щодо застосування статті 324 ЦПК України зроблено за наявності інших правовідносин, з іншим предметом спору та за інших фактичних обставин.

За таких обставин, вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення боргу за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 серпня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

Н.П. Лященко

Л.І. Охрімчук