Справа № 758/8387/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 року суддя Подільського районного суду м.Києва Богінкевич С. М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про визнання правочинів недійсними та скасування рішення про державну реєстрацію,-

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшла вищевказана позовна заява про визнання недійсними правочинів, а саме - договору факторингу та договору про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та садовий будинок.

Позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України з наступних підстав.

Статті 119 та 120 ЦПК України встановлюють обов'язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов'язок дотримання яких покладається на позивача.

Так згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

В супереч вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у відповідному розмірі.

Пленум Верховного Суду України в п. 7 своєї Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вказав на те, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК.

Крім того, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.п. 3, 26 своєї Постанови від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснив, що порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною п'ятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина п'ята статті 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК) або залишення заяви без розгляду (пункт 8 частини першої статті 207 ЦПК).

Незважаючи на вимоги вищезазначених норм цивільно-процесуального Закону, роз'яснень Пленуму Верховного Суду України та роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, позивачем не надано до суду документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», розмірі, оскілки позивач до позовної заяви додав оригінали квитанцій про сплату судового збору лише за три позовні вимоги немайнового характеру.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору встановлена - 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою встановлена - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Крім того, відповідно до п.12. Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Пленум Верховного Суду України також звернув увагу судів на те, що в разі пред'явлення до суду вимоги про визнання правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності судовий збір слід сплачувати відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України за загальною сумою обох вимог - вимоги про визнання правочину недійсним як вимоги немайнового характеру та вимоги про застосування реституції як наслідку його недійсності - вимоги майнового характеру.

Крім того, відповідно до узагальнень практики розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними Верховного Суду України, зокрема щодо «Застосування правових наслідків недійсності правочину» стосовно положення ч. 2 ст. 215 ЦК про те, що суд не вимагає визнання правочину недійсним, якщо його недійсність встановлена законом, необхідно зазначити, що така потреба може виникнути у разі, коли: сторони виконали певні умови нікчемного правочину, який нотаріально посвідчений; він порушує права третіх осіб; він зареєстрований у державних органах тощо. У таких випадках рішенням суду, який лише констатує недійсність правочину, можуть бути визначені відповідні правові наслідки недійсності правочину, зобов'язано державні органи скасувати його реєстрацію тощо.

Таким чином, позивачу необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору на належні реквізити суду у розмірі, передбаченому законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги визначені ст.ст. 119, 120 ЦПК України, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про визнання правочинів недійсними та скасування рішення про державну реєстрацію - залишити без руху та надати позивачу строк протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

В разі, якщо позивач у вказаний строк не усуне недоліки, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяС. М. Богінкевич