Справа № 541/256/16-ц
Провадження №2/541/292/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 квітня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Куцин В. М.,

при секретарі Борисенко М. Б.

з участю прокурора Пащенко К. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді справу за позовом Миргородської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Миргородська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо її малолітніх дітей ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що ОСОБА_3 має малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батько дітей ОСОБА_4 записаний згідно ст. 135 СК України.

Відповідач ОСОБА_3 не виконує батьківських обов'язків по відношенню до своїх малолітніх дітей, державну допомогу яку отримує на утримання дітей використовує не за призначенням, діти погано харчуються, мати залишає їх без нагляду, або ж мігрує з ними по населених пунктах Миргородського, Хорольського та Гадяцького районів Полтавської області, перебуває в компаніях в приміщеннях з незадовільними санітарно побутовими умовами, де зловживають алкогольними напоям, висловлюються брутальною лайкою і виникають обставини, які загрожують життю дітей. Жителі села неодноразово зверталися до Великообухівської сільської ради зі скаргами, про те, що ОСОБА_3 неналежним чином займається вихованням дітей, тому працівниками сільської ради складалися акти обстеження умов проживання та вживалися роз'яснювальні заходи. Однак профілактично - виховна робота не дала бажаних результатів, в сім'ї склалися негативні умови для подальшого перебування малолітніх дітей: відсутня постільна білизна, продукти харчування, дрова та вугілля для опалення будинку, дитячі іграшки, діти мають одяг у недостатній кількості. Такі умови проживання дітей загрожують їх життю та здоров'ю, в зв'язку з чим органом опіки за місцем проживання відповідача, виконкомом Великообухівської сільської ради 20.01.2016 року прийнято рішення про негайне відібрання дітей та влаштування до дитячого відділення Миргородської ЦРЛ для проведення обстеження.

Оскільки ОСОБА_3 не виконує покладені на неї ст. ст. 150, 152,155 СК України батьківські обов'язки по вихованню, матеріальному забезпеченню та духовному розвитку дітей, не вживає заходів для забезпечення належних санітарно-побутових умов їх проживання, самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, з метою захисту інтересів дітей орган опіки та піклування вважав за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо її малолітніх дітей відповідно до вимог ст. 164 СК України, в зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 25.02.2016 року до участі у справі допущено прокурора (а.с.33).

В судовому засіданні представник позивача, що діє на підставі довіреності ОСОБА_5 (а. с. 32) позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. Суду пояснила, що з часу народження старшої доньки у відповідача, сім'я перебуває на обліку служби у справах дітей, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Службою проводилася робота з метою нормалізації обстановки сім'ї, спонукання матір, відповідача по справі, ОСОБА_3, добросовісно виконувати свої батьківські обов'язки, однак проведена робота не дала бажаного результату. ОСОБА_3 не забезпечує дітей матеріально, не піклується про їх духовний розвиток, безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов'язків. В січні 2016 року в період складних погодних умов залишила місце постійного проживання, в селі Велика Обухівка та мігрувала по території Хорольського та Гадяцького районів, де проживала в неблагополучних сім'ях, в зв'язку з чим після обстеження матеріально-побутових умов проживання дітей відповідачки було виявлено, що умови проживання дітей загрожують їхньому життю та здоров'ю, оскільки відсутні продукти харчування та паливо, тому виконавчим комітетом сільської ради прийнято рішення про негайне відібрання дітей у відповідача. На даний час діти ОСОБА_1 перебувають в Миргородській ЦРЛ, відповідачка рідко навідує дітей, не створила належних умов для проживання дітей, тому в інтересах малолітніх дітей вважала, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав щодо її дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що надасть можливість вирішити питання про передачу дітей на виховання в дитячий будинок сімейного типу.

Відповідач ОСОБА_3 заперечуючи проти задоволення позову, вказувала, що сім'я дійсно має важке матеріальне становище, так як вона взимку не могла працевлаштуватися, однак намагалася створити нормальні умови проживання дітей. На даний час вона працевлаштувалася, винаймає квартиру. У випадку, якщо суд прийме рішення про відмову в задоволенні позову у неї є домовленість з родичами, які зможуть надавати їй допомогу у догляді за дітьми.

Допитані судом свідки: ОСОБА_7, секретар сільської ради та сільський голова ОСОБА_8 суду пояснили, що відповідачка проживає на території Великообухівської сільської ради, з часу народження старшої дочки. Оскільки остання не приділяє достатньо уваги вихованню дітей, виконавчий комітет проводив неодноразово роз'яснювальну та профілактичну роботу з матір'ю, надавалася можливість матері виправити ситуацію, однак ОСОБА_3 належних висновків не зробила. В січні 2016 року в період надзвичайно складними погодних умов відповідачка разом з дітьми постійно подорожувала по території області, не забезпечила будинок паливом, не мала продуктів харчування, що загрожувало здоров'ю дітей. Враховуючи тривалий час протягом якого проводилася профілактична робота з відповідачкою, яка не дала позитивних результатів, з метою захисту інтересів дітей, так як склалася ситуація яка загрожувала їх життю та здоров'ю, виконавчим комітетом прийнято рішення по відібранню дітей та ініційовано питання про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав. За таких обставин вважали, що ОСОБА_3 необхідно позбавити батьківських прав відносно її малолітніх дітей.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що малолітні діти ОСОБА_3 виховуються в дитячому дошкільному закладі, де вона є завідувачем. Однак мати не приділяє належної уваги їх вихованню, розвитку та матеріальному забезпеченню, були випадки появи матері та її родичів у нетверезому стані, діти відвідують дитячий заклад в неохайному вигляді, значно відстають в розумовому розвитку від своїх ровесників. Державну соціальну допомогу мати використовує не за призначенням, має значну заборгованість по оплаті за утримання дітей в дитячому закладі. Значна профілактична робота з відповідачкою нажаль бажаного результату не дала.

Допитана судом свідок ОСОБА_10 повідомила, що у випадку захворювання дітей ОСОБА_3 неодноразово зверталася до ФАПу за місцем проживання та своєчасно проводила профілактичні щеплення дітям.

Свідок ОСОБА_11 суду повідомив, що він не може стверджувати, що він є біологічним батьком дітей ОСОБА_3, хоча вони з останньою певний час проживали однією сім'єю. Займатися вихованням дітей він можливості не має і не бажає.

Аналогічні свідчення суду надала, мати ОСОБА_11 - ОСОБА_12

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У ст. 3 Конвенції про права дитини зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Верховний Суд України в ч. 2 п.16 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка села Сакалівка Миргородського району Полтавської області є матір'ю малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Державна реєстрація народження дітей проведена на підставі ч.1 ст.135 СК України (а.с.4-6).

Сім'я відповідача ОСОБА_13 з 12.12.2014 року перебуває на обліку служби у справах дітей, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків, що підтверджується наказами №55, 56 від 12.12.2014 року (а. с. 7-8).

В період з 22.10.2010 року по 15.06.2011 року сім'я ОСОБА_3 перебувала на обліку у районному центрі соціальних служб для сім'ї дітей та молоді Миргородської райдержадміністрації та враховуючи систематичне безвідповідальне ставлення матері до виконання батьківських обов'язків встановлено недоцільність перебування сім'ї відповідача під супроводом та патронажем служби (а.с. 53-55).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Великообухівської сільської ради №42 від 16.12.2014 року ОСОБА_3 попереджено про неналежне виконання батьківських обов'язків, яке було встановлено в ході проведення обстеження матеріально-побутових умов проживання дітей ОСОБА_3, відібрана розписка щодо відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків, надано термін для покращення матеріально-побутових умов проживання дітей та вирішено провести повторне обстеження умов проживання дітей (а.с.9,14,15).

Відповідно до характеристики на вихованців Великообухівського дошкільного навчального закладу ОСОБА_1 2010 року народження та ОСОБА_2 2012 року народження мають низький рівень мовленнєвого розвитку та знань з математики, неохайний вигляд, одяг дітей не відповідає погодним умовам. Мати ОСОБА_3 несвоєчасно забирає дітей з дитячого садка, в стані алкогольного сп'яніння, має заборгованість за користування дошкільним навчальним закладом, не займається виховання дітей , не дбає про їх всебічний розвиток та матеріальне благополуччя (а.с.12).

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується негативно, недостатньо приділяє уваги вихованню дітей, схильна до вживання спиртних напоїв, не утримує підсобного господарства, не обробляє присадибну ділянку, будинок не забезпечений паливом на зимовий період, утримується в неналежних санітарних умовах (а.с.13).

Відповідно до акту обстеження матеріально - побутових умов життя ОСОБА_3 від 18.01.2016 року на час обстеження умов проживання ОСОБА_3 в кімнатах низька температура повітря, діти без кімнатного взуття, в порваному одязі, постільна білизна відсутня, наявне лише одне ліжко, запас продуктів харчування незначний, запас палива відсутній. В період з 30 грудня 2015 року до 13 січня 2016 року ОСОБА_3 з дітьми була відсутня за місцем проживання та повернулася до місця проживання лише на вимогу працівників виконавчого комітету Великообухівської сільської ради (а.с.16).

Відповідно до рішення №1 від 20.01.2016 року «Про негайне відібрання малолітніх дітей» в зв'язку з загрозою життю та здоров'ю малолітніх дітей ОСОБА_14 та ОСОБА_2 негайно відібрано від матері ОСОБА_3 та влаштуванню дітей на обстеження до дитячого відділення Миргородської ЦРЛ (а.с.10).

Органом опіки та піклування Миргородської районної державної адміністрації прийнято висновок про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19).

12.02.2016 року ОСОБА_3 притягнута до адміністративної відповідальності за ст.184 ч.1 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 12.12.2014 року по 20.01.2016 року (а.с.59).

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_3 не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечує необхідного харчування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток; не спілкується з дітьми в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, свідомо нехтуючи своїми обов'язками, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в інтересах неповнолітніх дітей.

На думку суду тимчасове працевлаштування, в період розгляду справи судом, відповідача ОСОБА_3 поза межами постійного місця проживання (а.с.78,79) не може свідчити про належне виконання нею батьківських обов'язків, оскільки останньою не надано будь-яких доказів про облаштування місця проживання дітей з належними санітарно-побутовими умовами, вирішення питання про влаштування дітей до дошкільного закладу чи відшукання будь-якого іншого способу догляду за дітьми в період знаходження останньої на роботі, незважаючи на тривалий час розгляду судом спору протягом якого суд намагався спонукати до створення відповідачкою належних умов проживання дітей з метою уникнення крайнього заходу - позбавлення батьківських прав відповідача.

Відповідно до ч. 2 статті 3 Закону України від 08.07.2011 року „Про судовий збір " судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб'єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей.

Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли.

В зв'язку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь держави 551 гривня 20 копійок судового збору, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.164, 166 СК України, ст.ст. 10, 11, 81, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Миргородської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування задовольнити.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку села Сакалівка Миргородського району Полтавської області позбавити батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки села Сакалівка Миргородського району Полтавської області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки села Сакалівка Миргородського району Полтавської області.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного судуПолтавської області, через Миргородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: В. М. Куцин