Cправа № 621/1213/16-ц
Провадження № 2/621/781/16
РІШЕННЯ

іменем України

05.09.2016 року Зміївський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Нестерцової Н.В.,

за участю секретаря Горобець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Змієві справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-тя особа: Зміївський РС ГУ ДМС України в Харківській області, про усунення перешкод у здійсненні права власності та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

13.06.2016 року представник по довіреності ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просить: усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 права власності на будинок №41, розташований по вул. Тихій (кол.Щорса) в с.Таранівка Зміївського району Харківської області, визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2

В обгрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 є власником будинку №41 по вул. Тихій (кол.Щорса) в с.Таранівка Зміївського району Харківської області на підставі Договору дарування від 12.05.2010 року.

На даний час позивач ОСОБА_2 проживає на території Російської Федерації в м. Москва.

У вказаному будинку, який належить ОСОБА_2 зареєстрований з 11.05.2005 року (зі згоди колишнього власника ОСОБА_4Є.) ОСОБА_3

Реєстрація ОСОБА_3 носить формальний характер, у будинку він ніколи не проживав, не є членом сімї власника, договір щодо найму житлового приміщення з ним не укладався.

Адреса фактичного місця проживання відповідача невідома.

Реєстрація ОСОБА_3 порушує право приватної власності ОСОБА_2 та перешкоджає вільно розпоряджатись, володіти та користуватись житлом.

Представник ОСОБА_2 по довіреності ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, звернулась із заявою про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову, проти постановлення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_3 повторно не зявився в судове засідання, повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судової повістки та шляхом розміщення оголошення в пресі.

Згідно ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення в пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Представник 3-ї особи Зміївського РС ГУ ДМС України в Харківській області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку №41 по вул. Щорса в с.Таранівка Зміївського району Харківської області на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського РНО Харківської області ОСОБА_5 13.05.2010 року, який зареєстрований в КП «Зміївське БТІ» 13.05.2010 року, реєстраційний номер 30343236. (а.с.7-8,9)

Відповідно до технічного паспорту на вказаний будинок, власником зазначено ОСОБА_2. (а.с.10-12)

З довідки Таранівського сільського голови №759 від 26.05.2016 року вбачається, що за адресою: с.Таранівка Зміївського району Харківської області, вул.Тиха (кол.Щорса),41 зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, його бабка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та двоюрідний брат ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.14)

Актом комісії за участю депутата Таранівської сільської ради ОСОБА_6 від 27.04.2016 року, складеного в присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, підтверджується факт не проживання більше чотирьох років ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: с.Таранівка Зміївського району Харківської області, вул. Тиха (кол.Щорса), 41. (а.с.13)

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення будь-яких порушень права власності, вимагати усунення будь-яких перешкод з боку інших осіб, пов'язаних із здійсненням ним володіння, користування або розпорядження належним йому майном.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до правових позицій,викладених у Постанові Верховного Суду України від 05.11.2014р по справі № 6-158 цс14 зазначено,що «Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України, до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу, а саме дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не є членом сімї позивача.

Згідно ст. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму.

З матеріалів справи вбачається, що між власником ОСОБА_2 та відповідачем договір найму не укладався, тому ОСОБА_3 не є й наймачем житлового будинку за адресою: с.Таранівка Зміївського району Харківської області, вул. Тиха (кол.Щорса) 41.

Відповідно ст. 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 34 постанови № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї з таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, відповідач будучи зареєстрованим у будинку ОСОБА_2, не є членом його сімї та не є наймачем, не проживає в цьому будинку тривалий час, а саме більше чотирьох років, тому, це порушує права та законні інтереси власника на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним майном.

Отже, ОСОБА_3 є таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: с. Таранівка Зміївського району Харківської області, вул. Тиха (кол.Щорса), 41.

Судові витрати представник позивача ОСОБА_1 просила не стягувати з відповідача.

Керуючись ст.ст.72,155, ч.4 ст.156, ст.158 ЖК України, ст.ст.316,317,319,321,386,391 ЦК України, ст.ст. 10,11,60, ч.9 ст.74, ч.4 ст.169, 209, 212-215, 224-229 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-тя особа: Зміївський РС ГУ ДМС України в Харківській області, про усунення перешкод у здійсненні права власності та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 права власності на будинок №41, розташований по вул. Тихій (кол.Щорса) в с.Таранівка Зміївського району Харківської області.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: с.Таранівка Зміївського району Харківської області, вул. Тиха (кол.Щорса), 41, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: