У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №901/2156/12

22.08.2016 смт. Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді : Битківського Л.М.

з участю секретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу ДВС Богородчанського районного управління юстиції та щодо визнання незаконною і скасування постанови державного виконавця про зупинення виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою в порядку ст.383 ЦПК України в якій поставив питання про визнання протиправними дій старшого державного виконавця відділу ДВС Богородчанського районного управління юстиції ОСОБА_2, що проявились у винесенні постанови про зупинення виконавчого провадження від 28.07.2016 року у ВП №50353382, що здійснюється на підставі виконавчого листа від 04.02.2013 року №901/2156/12 про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики на суму 71910 грн. та відсотків за користування позикою у сумі 4137,33 грн., а також 763,9 грн. сплаченого судового збору. Одночасно просить визнати неправомірними дії виконувача обовязків начальника відділу ДВС ОСОБА_5 яка затвердила оскаржену постанову. Крім того, скаржник ставить питання про скасування згаданої постанови про зупинення виконавчого провадження, як незаконної та зобовязати державного виконавця продовжити здійснення виконавчого провадження.

Подану скаргу представник скаржника ОСОБА_6 обґрунтовує тим, що оголошення розшуку боржника є правом, а не обовязком державного виконавця зупинити виконавче провадження. Оскаржувана постанова в порушення вимог ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є не мотивованою і внаслідок цього незаконною. Виконавцем таке рішення, відповідно до п.3.10 Інструкції з організації примусового виконання рішень може бути прийнято з огляду на фактичні обставини, які унеможливлюють подальше проведення виконавчих дій або можуть призвести до порушення прав сторін виконавчого провадження. Разом з тим, стягувачем листом від 15.04.2016 року проінформовано державного виконавця про те, що у межах іншого виконавчого провадження, відкритого іншим виконавцем на підставі того ж виконавчого листа у відношенні до боржника ОСОБА_4 встановлено, що за останнім зареєстровано два транспортні засоби, які оголошено у розшук. Виходячи з того, що обоє боржників є подружжям і транспортні засоби могли бути набуті у шлюбі, то пропонувалось виконавцю вирішити питання про звернення до суду з поданням у порядку ст. 379 ЦПК України про визначення частки ОСОБА_3 у даному майні. Однак така інформація виконавцем проігнорована. Оскільки виконавцем не вчинено усіх можливих дій у виконавчому провадженні, то винесена постанова про зупинення виконавчого провадження є незаконною і такою, що порушує права боржника.

Державний виконавець відділу ДВС Богородчанського районного управління юстиції ОСОБА_2 заперечила обґрунтованість поданої скарги. Зазначила, що у межах виконавчого провадження нею було вжито усіх можливих і необхідних дій. Зокрема після відкриття провадження було направлено запити про наявність майна, рахунків, інших доходів, за рахунок яких могло бути виконано рішення суду, накладено арешт на все майно і внесено відомості про це до відповідних реєстрів. Крім того, було внесено подання про обмеження боржниці у праві виїзду за межу України, яке судом задоволено. Ухвалу суду скеровано для виконання до адміністрації Державної прикордонної служби. Оскільки місцезнаходження боржниці в ході виконання судового рішення встановити не вдалось, то у суд було скеровано подання про оголошення її розшуку. Ухвалою суду від 05.05.2016 року ОСОБА_3 оголошена у розшук. Здійснивши усі необхідні дії, 28.07.20156 року нею було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі п.4 ч.1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у звязку із розшуком боржниці. Посилання скаржника на те, що не було вчинено дій, які він пропонував вчинити, зокрема щодо визначення частки майна боржника у транспортних засобах, які зареєстровані за її чоловіком, вважає не обґрунтованими. Дійсно у матеріалах виконавчого провадження, що відкрито за тим же виконавчим листом щодо ОСОБА_4 і знаходиться у іншого державного виконавця встановлено, що два автомобілі Ауді80, д.н.з Т7417ОС та Форд Мондео, д.н.з. НОМЕР_1 оголошені у розшук. У разі їх затримання буде вирішуватись питання про звернення стягнення на це майно. Оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є солідарними боржниками, то вирішувати питання про визначення часток кожного у майні не доцільно. Просила у задоволенні скарги відмовити.

Начальник відділу ДВС ОСОБА_7 у судовому засіданні обґрунтованість вимог поданої скарги не визнав. Вказав, що державним виконавцем Дидич І.П. здійснено усі необхідні і можливі дії по виконанню судового рішення. Постанова про зупинення виконавчого провадження фактично винесена для забезпечення інтересів стягувача, оскільки в іншому випадку, виконавчий лист, не виконаний протягом 6 місяців підлягав би повернення без виконання. Просив у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали за скаргою, суд прийшов до висновку, що подана скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа №901/2156/12, виданого відповідно до рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 10.01.2013 року, яке набрало законної сили 28.01.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики в сумі 71910 грн., відсотків за користування позикою у сумі 4137,33 грн. та 763,90 грн. судового збору, державний виконавець Дидич І.П. 03.03.2016 року винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №50353382.

Вивченням матеріалів виконавчого провадження встановлено, що державний виконавець у межах виконавчого провадження №ВП50353382 вжила необхідних дій до розшуку та арешту майна боржника, та забезпечення у інший спосіб виконання судового рішення. Зокрема проведено виконавчі дії за зареєстрованим місцем проживання боржниці, отримано інформацію про майнові права з відповідних державних реєстрів, накладено арешт на усе рухоме та нерухоме майно. За поданням державного виконавця ухвалою суду від 12.05.2016 року ОСОБА_3 обмежена у праві виїзду за межі України, а 05.05.2016 року за поданням державного виконавця Кузьмич Т.Д. оголошена судом у розшук.

Постанова державного виконавця про зупинення виконавчого провадження від 28.07.2016 року, мотивована наявністю обставин, визначених п.4 ч.1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», тобто оголошенням розшуку боржника. Тому посилання скаржника на відсутність мотивації прийнятого рішення є не обґрунтованим. Доводи представника ОСОБА_1, який вважає передчасним зупинення провадження через можливість вчинення у виконавчому провадженні інших дій, які можуть здійснюватись за відсутності боржника, суд вважає не переконливими. Так, скаржник звертає увагу на те, що виконавець могла вирішити питання про звернення до суду з питання визначення частки майна ОСОБА_3 у транспортних засобах, які зареєстровані за її чоловіком ОСОБА_4 Разом з тим, вирішити це питання у порядку ст. 379 ЦПК України за відсутності ОСОБА_3, яка оголошена у розшук неможливо, оскільки за змістом ч.2 ст. 379 ЦПК України суд у десятиденний строк розглядає таке питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб.

Крім того, виконавець правильно зазначила про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є солідарними боржниками за виконавчим листом виданим на підставі одного рішення суду. Тому у разі розшуку згаданих вище транспортних засобів, вимоги ОСОБА_1 будуть задоволені за рахунок звернення стягнення на це майно не залежно від того, кому з обох боржників і у якій частці воно належить.

Оскільки судом не встановлено у оскаржуваних діях і рішеннях порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» і порушення прав стягувача, то у задоволенні скарги слід відмовити

Керуючись ст. 387 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу ДВС Богородчанського районного управління юстиції та щодо визнання незаконною і скасування постанови державного виконавця про зупинення виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом пяти днів шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя