Справа № 447/2893/15 Головуючий у 1 інстанції: Березюк Г.М.
Провадження № 22-ц/783/3760/16 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.

секретаря - Іванової О.О.

за участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 13 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и л а :

оскаржуваним рішенням в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відмовлено.

Рішення оскаржила ОСОБА_2, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що відповідач не виконує жодних покладених обов'язків, зокрема не піклується про сина, не приймає участі у його вихованні, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться його станом здоров»ям, харчуванням, його успіхами, не цікавиться за які кошти він лікується, оскільки часто хворіє, не виконує обов'язків по сплаті аліментів, що й не заперечує відповідач. Крім того ці обставини підтвердили свідки у судовому засіданні. До того ж орган опіки та піклування підтримав позов і просив його задовольнити, однак суд не взяв до уваги вищевказані обставини та ухвалив незаконне і необгрунтоване рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 на підтримання скарги, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу безпідставною і тому її слід відхилити, а рішення залишити без змін.

Згідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом..

Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Статтею 164 СК України визначено підстави позбавлення батьківських прав.

Встановлено, що сторони з 2001 р. перебували у шлюбі, який 29.01.2004 р. розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.06.2006 р. ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі ? частини щомісячного доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття.

Обгрунтовуючи позов, позивачка просила позбавити батьківських прав ОСОБА_3, оскільки відповідач жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина з часу розлучення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність достатніх підстав для позбавлення батьківських прав відповідача.

Так, із матеріалів справи убачається, що покладений на ОСОБА_3 рішенням суду обов'язок по сплаті аліментів, він частково виконує, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах державного виконавця ВДВС Миколаївського РУЮ, із якого убачається, що відповідач сплачує аліменти щомісячно, однак в меншому розмірі.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач не підтримав своїх пояснень, поданих в орган опіки та піклування про позбавлення його батьківських прав, а натомість бажає брати участь у вихованні сина та піклуватись про нього.

Як роз'яснено у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. із змінами № 20 від 19.12.2008 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Отже, ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Позбавлення батьківських прав - це санкція, застосовувана в тих випадках, коли здоров»я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини піддається небезпеці внаслідок застосування батьками неправомірних способів здійснення батьківських прав, неналежного їхнього поводження або злісного ухилення від виконання батьківських обов»язків.

Як встановлено судом, відповідач бажає спілкуватись із сином та піклуватись про нього, сплачує частково аліменти, а тому вважати, що відповідач злісно не виконує обов»язки по вихованню дитини немає підстав.

Твердження апелянта про те, що відповідач не виконує жодних покладених обов'язків, зокрема не піклується про сина, не приймає участі у його вихованні, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться його станом здоров»ям, харчуванням, його успіхами, не цікавиться за які кошти він лікується, оскільки часто хворіє, не виконує обов'язків по сплаті аліментів, є безпідставними, оскільки відповідач частково виконує свої обов'язки по сплаті аліментів і бажає брати участь у вихованні сина.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, судом правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норми процесуального права, і тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 13 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: