АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Єлізаренко І.А.

суддів Гайдук В.І., Калиновського А.Б.,

за участі секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 обласної державної адміністрації, Донецького апеляційного господарського суду, Державної судової адміністрації України, ОСОБА_3 міської ради, треті особи Тунчлар Озер, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього Тунчлара Мікаіла Меліха Озеровича, ІНФОРМАЦІЯ_1, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області про визнання права власності на квартиру в порядку приватизації, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 обласної державної адміністрації, Донецького апеляційного господарського суду, треті особи Тунчлар Озер, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього Тунчлара Мікаіла Меліха Озеровича, ІНФОРМАЦІЯ_1, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області про визнання права власності на квартиру в порядку приватизації.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилалася на те, що на підставі рішення Калінінської районної ради міста ОСОБА_3 від 15 квітня 2013 року їй був виданий ордер № 29802 на право зайняття квартири № 49 будинку 171 «д» по вулиці Артема м.Донецька, яка знаходиться в державній власності та в оперативному управлінні Донецького апеляційного господарського суду. Згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» вона має право на приватизацію зазначеної квартири, але згідно повідомлення ОСОБА_3 воєнно-цивільної адміністрації такий орган приватизації в межах її діяльності не створений. У Донецькому апеляційному господарському суді такий орган також відсутній, а за повідомленням Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, останній також не є органом приватизації державного житлового фонду. Через відсутність уповноваженого органу приватизації квартири, яка розташована на території проведення антитерористичної операції, відсутність порядку передачі квартири, з причин, що від неї не залежить, просила визнати за нею в порядку приватизації право власності на квартиру № 49 будинку 171 «д» по вулиці Артема в м.Донецьку.

Ухвалою Павлоградського міькрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2015 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача - Державну судову адміністрацію України (а.с.47, 48).

Ухвалою Павлоградського міькрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача - ОСОБА_3 міську раду (а.с.81, 82).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2016 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні її позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи на підставі рішення від 10 квітня 2013 року № 94/2 виконавчого комітету Калінінської районної у м.Донецьку Ради 15 квітня 2013 року позивачу ОСОБА_2, судді Донецького апеляційного господарського суду, було видано ордер № 29802 серії 02005 на склад сім'ї три особи ОСОБА_2, ОСОБА_4 син, ІНФОРМАЦІЯ_2, Тунчлар Мікаіл Меліха Озерович - син, ІНФОРМАЦІЯ_1, на право зайняття двокімнатної квартири № 49 будинку 171 «д» по вулиці Артема в м. Донецьку (а.с.9, 10).

Згідно свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням благоустрою та комунального обслуговування ОСОБА_3 міської ради від 10 грудня 2012 року власником квартири, яка розташована за адресою: м. Донецьк, вул. Артема, буд. 171 «д», кв.№49 є Держава Україна в особі Державної судової адміністрації України, в оперативному управлінні Донецького апеляційного господарського суду (а.с.4, 121).

З матеріалів справи вбачається Комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації м. Донецька 15 грудня 2012 року була проведена державна реєстрація прав на вищевказану квартиру на підставі зазначеного свідоцтва про право власності від 10 грудня 2012 року, виданого Головним управлінням благоустрою та комунального обслуговування ОСОБА_3 міської ради (а.с.5).

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЖК Української РСР жилі будинки і жилі приміщення в будівлях, що належать державі, є державним житловим фондом.

Частиною 1 ст. 5 ЖК Української РСР передбачено, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих ОСОБА_3 народних депутатів (житловий фонд місцевих ОСОБА_3) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» суть приватизації державного житлового фонду полягає у відчуженні на користь громадян України, тобто у їх власність, як квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, так і належних до них господарських споруд і допоміжних приміщень (підвалів, сараїв тощо) цього фонду.

За змістом ст. 2 Закону до обєктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Частинами 4, 5 ст.5 Закону передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Звернувшись до суду із зазначеними позовними вимогами, позивач ОСОБА_2 посилалася на те, що Згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» вона має право на приватизацію вищевказаної квартири, але згідно повідомлення ОСОБА_3 воєнно-цивільної адміністрації такий орган приватизації в межах її діяльності не створений, у Донецькому апеляційному господарському суді також відсутній, а за повідомленням Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, останній не є органом приватизації державного житлового фонду. Через відсутність уповноваженого органу приватизації квартири, яка розташована на території проведення антитерористичної операції, відсутність порядку передачі квартири, вона не може здійснити приватизацію квартири № 49 будинку 171 «д» по вулиці Артема в м.Донецьку (а.с.2, 3).

З пояснення ОСОБА_3 обласної державної адміністрації вбачається, що облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація не наділена повноваженнями з розподілу і надання житла та не має власного житлового фонду (а.с.32, 33, 64-66).

В своїх поясненнях Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області повідомляє про відсутність правових підстав для проведення Фондом приватизації квартири (а.с.58).

Статтею 8 Закону встановлено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

З матеріалів справи вбачається квартира, на яку позивач просить визнати за нею право власності в порядку приватизації, знаходиться в м.Донецьк на території проведення антитерористичної операції.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців, у зв'язку з проведенням антитерористичної операції, Калінінська районна у місті ОСОБА_3, на підставі рішення виконавчого комітету якої позивачу було видано ордер на квартиру, змінила своє місцезнаходження та на даний час її місцезнаходження за адресою: Донецька область, м.Краматорськ, вул. Транспортна, будинок 2 (а.с.166-168).

За цією ж адресою на теперішній час знаходиться і ОСОБА_3 міська рада (а.с.169-171).

З матеріалів справи вбачається позивач ОСОБА_2 до виконавчого комітету Калінінської районної у місті ОСОБА_3 ради, до ОСОБА_3 міської ради з питання приватизації квартири, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», не зверталася.

Доказів на підтвердження того, що позивачу було відмовлено у приватизації квартири органом, який безпосередньо уповноважений здійснювати приватизацію державного житлового фонду, матеріали справи не містять.

Отже, враховуючи, що власником квартири є Держава Україна в особі Державної судової адміністрації України, і порядок приватизації та оформлення права власності в порядку приватизації визначений Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача про визнання за нею права власності на квартиру в порядку приватизації.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що висновки рішення суду не відповідають обставинам справи є безпідставними.

Приведені в апеляційній скаргі доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду апелянтами не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді