Справа № 310/2928/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2016 рокум. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Пустовіт З. П., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Української товарної біржі про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним біржового договору,

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсною довіреності, виданої 19.01.2009р., біржового договору купівлі продажу транспортного засобу від 29.01.2009р.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.119 Цивільно-процесуального Кодексу України (далі ЦПК України) і підлягає залишенню без руху для усунення недоліків.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивач має зазначати обставини, якими обґрунтовує позов.

Відповідно до ч. 1 ст. ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позивач має навести, у чому саме були порушені його права та інтереси, яким чином будуть відновлені його права в разі задоволення позову.

У позовній заяві не зазначено, між ким було укладено біржовий договір купівлі - продажу транспортного засобу, хто на теперішній час є власником транспортного засобу, та ці особи не залучені до участі у справі, в той час як, в разі задоволення позову, будуть вирішені питання про їх права та обовязки.

Також слід звернути увагу, що у позовній заяві позивач зазначає, що укладав кредитний договір з відповідачем 1, тобто ОСОБА_2, проте з долученої копії кредитного договору від 23.07.2007р. вбачається, що кредитний договір укладався між позивачем та ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК з метою купівлі автомобілю, договір про купівлю продажу, якого позивач просить визнати недійсним. Проте ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК також не залучений до участі у справі, хоча кошти від продажу автомобілю, згідно біржового договору, були направленні на погашення кредиту.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору. До позовної заяви не долучені докази сплати судового збору.

У позовній заяві позивач посилається на ОСОБА_3 України „Про судовий збір, ОСОБА_3 України „Про захист прав споживачів, як підставу для звільнення від сплати судового збору.

Згідно ст. 22 Закону України „Про захист прав споживачів від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав.

Проте, відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України „ Про захист прав споживачів споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника. Відповідно до вищезазначеного закону продукція будь-які виріб (товар), робота (п. 21 Закону: робота діяльність виконавця, результатом якої є виготовлення товару або зміна його властивостей за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб) чи послуга ( п. 17 Закону: послуга діяльність виконавця з надання ( передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення особистих потреб), що виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. При цьому, Законом України „Про захист прав споживачів урегульовано лише питання щодо надання споживачу споживчого кредиту.

Позивачем заявлені вимоги щодо визнання недійною довіреності, якою він уповноважив представника банку на продаж автомобілю, та біржової угоди, в якій від його імені в якості саме продавця діяв відповідач ОСОБА_2

Тому в розумінні Закону України „Про захист прав споживача саме споживач (покупець, особа, якій надано послугу тощо) звільнений від сплати судового збору, проте аж ніяк не продавець.

Враховуючи викладене, позивач повинен сплатити судовий збір.

Відповідно до п.1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України „ Про судовий збір з 01.01.2016 року ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що відповідно становить 551,20 грн.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України „Про судовий збір у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Тому, позивач має сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру в розмірі 1102,40 грн.

Крім того, до позовної заяви долучено копію кредитного договору поганої якості, в якому на деяких сторінках частково відсутній текст, що не дає змоги встановити зміст документу.

Виходячи з вище зазначеного і відповідно до ст.121 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Української товарної біржі про захист прав споживачів, визнання недійсною довіреності, визнання недійсним біржового договору слід залишити без руху.

Керуючись ст.ст.7, 119 - 121, 210 ЦПК України,

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Української товарної біржі про захист прав споживачів, визнання недійсною довіреності, визнання недійсним біржового договору залишити без руху.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України позивачам надається строк для усунення недоліків заяви, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачами ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розяснити позивачу, що у разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху та в установлений законодавством строк, заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду ОСОБА_3