Справа № 692/319/16-ц
Провадження № 2/692/149/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року Драбівський районний суд

Черкаської області

в складі : головуючого - судді Шевченка В.О.

при секретарі Гончаренко Т.Б.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Драбів справу за позовом

ОСОБА_2

до :

ОСОБА_3

Третя особа: Золотоношківська сільська рада

Драбівського району Черкаської області

про виселення з приватного житлового будинку

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, де просив суд ухвалити рішення, яким виселити ОСОБА_3 із житлового будинку, розташованого в с. Золотоношка Драбівського району Черкаської області по вул.. Першотравнева, 137. Свої позовні вимоги ОСОБА_2 обгрунтував тим, що володіє житловим будинком в с. Золотоношка по вул. Першотравнева, 137, в якому є прописаними його рідна дочка ОСОБА_4 та колишній зять ОСОБА_3. Шлюб між ОСОБА_4 та відповідачем розірваний 26 січня 2012 року. Після розірвання шлюбу відповідач продовжує проживати у вказаному житловому будинку, зловживаючи спиртними напоями, часто вчиняє сварки. Крім того у грудні 2015 року фактично зруйнував сарай для того щоб витягнути металеву тракторну гусінь та здати на металолом. Такі ж дії вчинялися відповідачем і в липні та грудні минулого року, коли ОСОБА_3 реалізував на металобрухт столярний станок. З приводу порушення відповідачем правил співжиття неодноразово викликалися працівники міліції, він також притягувався з цього приводу до адміністративної відповідальності. У відповідності до ст.. 116 ч.1 Житлового Кодексу України, якщо наймач, члени його сім»ї або інші особи, які проживають разом, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися без результативними, виселення винних на вимогу заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення. Просить позов задоволити та виселити ОСОБА_3 із житлового будинку по вул. Перщотравнева, 137 в с. Золотоношка без надання іншого жилого приміщення.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги та їх обгрунутвання підтримали повністю, просили позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судову засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити.

Третя особа Золотоношківський сільський голова ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив, що позов ОСОБА_2 про виселення ОСОБА_3 без надання іншого житла не може бути задоволений.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9О, дослідивши матеріали адміністративних проваджень вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом 2-ї групи з дитинства (дитячий церебральний параліч), сирота, мати в судовому порядку позбавлення батьківських прав, виховувався в інтернаті, проживав та був прописаним у гуртожитку в м. Черкаси по вул.. Хоменка, 12. У 2007 році ОСОБА_3 зареєстрував шлюб із ОСОБА_10 дочкою позивача та став фактично проживати в його сім»ї в с. Золотоношка Драбівського району по вул. Шевченка, 121. 26 січня 2012 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 розірваний, однак вони продовжували проживати однією сім»єю. 16 липня 2013 року позивач ОСОБА_2 придбав у с. Золотоношка по вул.. Першотравнева, 137 житловий будинок, в якому були приписані та стали постійно проживати, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах ОСОБА_3 та дочка позивача ОСОБА_10 З вересня 2015 року ОСОБА_10 повернулася на постійне проживання до сім»ї свого батька позивача ОСОБА_2 по вул.. Шевченка, 121, а відповідач ОСОБА_3 залишився проживати в житловому будинку по вул.. Першотравнева, 137.

Позивач ОСОБА_2 починаючи з вересня 2015 року став вимагати від відповідача звільнити належне йому на праві власності житло. У вересні, листопаді та грудні 2015 року позивач звертався із заявами до райвідділу міліції про вчинення відповідачем адміністративних правопорушень, зокрема: 20.09.2015 року про вчинення ОСОБА_3 сварки із ОСОБА_10; 27.10.2015 року про вчинення ОСОБА_3 сварки із позивачем; 15.12.2015 року про вчинення дрібної крадіжки ОСОБА_3 із домоволодіння позивача по вул.. Шевченка, 121 металевих речей.

Постановою судді Драбівського райсуду від 27.09.2015 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст..173 КУпАП стосовно ОСОБА_3 закрите на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення. Згідно висновку старшого дільничного інспектора Драбівського РВ УМВС розгляд повідомлення ОСОБА_2 припинено, матеріали перевірки здані до архіву. Постановою судді Драбівського райсуду від 13.04.2016 року провадження у справі за адміністративним правопорушенням, передбаченого ст.. 51 ч.1 КУпАП стосовно ОСОБА_3 закрите у звязку із закінченням строків для накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_3 згідно характеристики виданої виконкомом Золотоношківської сільської ради проживає в с. Золотоношка без реєстрації з 2006 року. У 2013 році ОСОБА_3 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. За час проживання в селі зарекомендував себе як з позитивної так і негативної сторони: допомагав по господарству, проживаючи в сім»ї ОСОБА_2, спокійний, врівноважений, не схильний до вживання спиртних напоїв, вів здоровий спосіб життя. Останнім часом ОСОБА_3 помічався у вживанні спиртних напоїв, правопорушень громадського порядку не вчиняв. Заяв та скарг від місцевих мешканців стосовно поведінки ОСОБА_3 до сільської ради не надходило. Згідно положення ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди та відповідно до ч.2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Власник майна, як зазначено у статті 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Однак, частиною першої статті 156 ЖК України члени сім'ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

В судовому засіданні установлено, що відповідач у будинок, який належить позивачеві вселився в установленому законом порядку і набув прав і обов'язків, передбачених статтею 156 ЖК України.

Підстави виселення членів сім'ї (колишніх членів сім'ї) власника будинку передбачені статтею 157 ЖК України та частиною першою статті 116 ЖК України.

Виселення згідно із частиною першою статті 116 ЖК України може мати місце, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу власника або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Як вбачається із матеріалів справи, підстав для застосування норм ст. 116 ЖК України в судовому засіданні не встановлено, оскільки позивачем не надано доказів про створення перешкод у користуванні належним йому будинком зі сторони відповідачів, доказів систематичного псування та руйнування будинку зі сторони відповідача, доказів про застосування заходів впливу на відповідачів, а також неможливості спільного проживання, Тобто, позивачем не доведено порушення відповідачем норм Житлового кодексу України.

Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє права відповіадча користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 ЖК України.

Позивачем не надано доказів про створення перешкод у користуванні належним йому будинком зі сторони відповідачів, доказів систематичного псування та руйнування будинку зі сторони відповідачів, доказів про застосування заходів впливу на відповідачів, а також неможливості спільного проживання,

Керуючись ст. ст. 10; 60 ; 212, 213, 214,215 ЦПК України, ст..ст. 116, 157 Житлового Кодексу України,-

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_2 про виселення ОСОБА_3 із житлового будинку по вул.. Першотравнева, 137 в с. Золотоношка Драбівського району Черкаської області без надання іншого жилого приміщення, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з часу його проголошення.

Головуючий: