Провадження № 2/359/879/2016
Справа № 359/1078/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Шляхетко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

04.02.2016 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 10 червня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем і проживала з ним разом до березня 2015 року. Від шлюбу в них є двоє дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач стверджує, що спільне проживання з відповідачем не склалось з причини уходу відповідача із сім'ї, що спільне господарство не ведеться, подальше проживання та збереження шлюбу є неможливими.

В судому засіданні позивач після спливу наданого судом строку на примирення повністю підтримала заявлені позовні вимоги просила їх задовольнити, пояснила, що не згодна, що заради дітей можливо зберегти їх з відповідачем шлюб, оскільки не може витримувати характер та поведінку свого чоловіка, який залишив її з дітьми, поїхав з країни на півроку, та не надавав її достатньої допомоги на проживання та утримання дітей. Вона підтверджує, що повернувшись в Україну відповідач поселився окремо, ініціював звернення до Служби в справах дітей, є рішення комісії щодо порядку участі відповідача у спілкуванні з дітьми, окремо розглянуто її позов про стягнення аліментів.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що шлюб повинен бути збережений заради дітей. Він стверджує, що робив все, що хотіла дружина: поїхав з країни, повернувшись поселився окремо. В нього є підтвердження, що він матеріально забезпечує дітей і що надсилав дружині кошти з-за кордону. Він також заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки позивач та її мама чинять перешкоди йому в тому, щоб бачитися із дітьми, гуляти з ними. Він вважає, що це погано впливає на розвиток та стан їх дітей. Ще в нього є побоювання, що після розірвання шлюбу дружина забере дітей і поїде, в тому числі до Донецька, і що він буде позбавлений можливості їх бачити, брати участь у їх вихованні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши долучені до позовної заяви документи, суд вважає, що є заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 10 червня 2005 року у Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 519, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1, виданим 10 червня 2005 року (а.с.3). Від шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується їх Свідоцтвами про народження, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.4,5).

Сторонами визнано той факт, що з березня 2015 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Згідно з поясненнями сторін встановлено, що між ними виник спір щодо порядку участі відповідача у спілкуванні та вихованні дітей, який за відповідною заявою відповідача ОСОБА_2 розглядається в окремому провадженні, зареєстрованому 18.04.2016 за №359/3430/16-ц(а.с.28).

Сторонам судом надавався строк на примирення, після закінчення якого позивач на позові наполягає, відповідач позов не визнає, проте з пояснень відповідача встановлено, що причиною невизнання ним позову є існування між сторонами спору щодо порядку участі відповідача у спілкуванні та вихованні їх з позивачем малолітніх дітей.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, а саме відсутність взаєморозумінням між подружжям, а також відсутність добровільної згоди позивача на поновлення подружніх відносин з відповідачем, суд прийшов до висновку, що примирення між сторонами та збереження їх сім'ї є неможливим, і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

При цьому суд враховує, що згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Щодо врахування інтересів дітей, суд прийшов до висновку, що ухвалення рішення щодо розірвання шлюбу сторін у даній справі не вплине на права та інтереси їх малолітніх дітей, оскільки, як вбачається з пояснень сторін, наявний між сторонами спір був розглянутий Органом опіки та піклування та, у разі не вирішення цього спору в позасудовому порядку, він може бути предметом розгляду в іншій цивільній справі відкритої за заявою відповідача ОСОБА_2, поданою до Бориспільського міськрайонного суду Київської області (а.с.28).

Судові витрати по даній справі складає судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з даним позовом до суду в розмірі 551 гривні 20 копійок (а.с.1), які відповідно до ст.88 ЦПК України за наполяганням позивача підлягають стягненню з відповідача на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24,110, 112, Сімейного кодексу України та ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 174, 212, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 10 червня 2005 року у Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 519.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 гривня 20 копійок (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів