У Х В А Л А

1 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І., Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про визнання дій незаконними та зобов'язання укласти договір,

в с т а н о в и л а :

Широківський районний суд Дніпропетровської області рішенням від

30 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнив: зобов'язав ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» укласти з ОСОБА_4 договір про користування електричною енергією та відкрити особистий рахунок на його ім'я; вирішив питання розподілу судових витрат. Додатковим рішенням цього ж суду від

3 листопада 2015 року визнано незаконними дії ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» щодо відмови ОСОБА_4 укладати договір про користування електричною енергією.

Апеляційний суд Дніпропетровської області 16 грудня 2015 року рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня

2015 року скасував та ухвалив нове, яким відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 Додатковим рішенням цього ж суду від 23 грудня 2015 року апеляційний суд скасував додаткове рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 3 листопада 2015 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 9 березня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилила, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2015 року та додаткове рішення цього ж суду від 23 грудня 2015 року залишила без змін.

30 червня 2016 року до Верховного Суду України звернувся ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 березня 2016 року з підстав невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Обґрунтовуючи підстави для подання заяви про перегляд судового рішення заявник послався на постанову Верховного Суду України від 21 листопада

2011 року.

Водночас заявник просить поновити строк подання заяви про перегляд зазначених судових рішень, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Відповідно до частини третьої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подається заява про перегляд, або з дня прийняття постанови Верховного Суду України, на яку здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 цього Кодексу, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

У разі пропущення строку, встановленого частинами першою-третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява (частина четверта статті 356 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що строк подання заяви про перегляд підлягає поновленню, оскільки наведені ОСОБА_4 причини пропуску строку є поважними.

Разом з тим, перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

У справі, про перегляд якої подано заяву, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанцій, виходив з того, що відмова ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» в укладенні з позивачем договору про постачання електричної енергії є обґрунтованою, оскільки позивач не довів факту зміни користувача послуг, зокрема: власник приміщення ОСОБА_5, укладений договір на постачання електричної енергії з якою не припинений, продовжує мешкати у спірному приміщенні та користуватись електричною енергією; договір оренди житла, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не зареєстрований у встановленому законом порядку, акт приймання-передачі відсутній.

Надану для порівняння постанову від 21 листопада 2011 року постановлено у справі 6-53цс11 за позовом фізичної особи (орендатора) до фізичної особи (орендаря) про стягнення заборгованості з орендної плати, комунальних послуг та послуг з енергозабезпечення та постачання газу, що передбачені умовами договору оренди житла, а також пені, інфляційних втрат, штрафу та відшкодування моральної шкоди.

Порівняння змісту зазначеної постанови Верховного Суду України зі змістом ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від

9 березня 2016 року, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеним у вказаній постанові Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_4 строк подання заяви про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від

9 березня 2016 року.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про визнання дій незаконними та зобов'язання укласти договір за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 березня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк