Провадження № 2-р/522/42/16
УХВАЛА

25 липня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про розяснення заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 04 лютого 2016 року та ухвалою ВССУ від 06 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені, зобовязано ОСОБА_1 усунути позивачу перешкоди в користуванні нерухомим майном шляхом звільнення ОСОБА_1 нежитлового підвального приміщення № 599, що розташоване за адресою: місто Одеса, провулок Воронцовський (провулок Червонофлотський), будинок 2, загальною площею 25, 9 кв. м.; зобовязано ОСОБА_1 не чинити перешкод у входженні та подальшому перебуванні позивача у вищевказаному нежитловому підвальному приміщенні, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 243, 60 грн.

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про розяснення вищевказаного рішення, в якій просить суд у резолютивній частині рішення вказати, яким чином необхідно виконувати вищевказане рішення суду.

Сторони у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд вважає, що заява про розяснення заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2014 року не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 04 лютого 2016 року та ухвалою ВССУ від 06 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені, зобовязано ОСОБА_1 усунути позивачу перешкоди в користуванні нерухомим майном шляхом звільнення ОСОБА_1 нежитлового підвального приміщення № 599, що розташоване за адресою: місто Одеса, провулок Воронцовський (провулок Червонофлотський), будинок 2, загальною площею 25, 9 кв. м.; зобовязано ОСОБА_1 не чинити перешкод у входженні та подальшому перебуванні позивача у вищевказаному нежитловому підвальному приміщенні, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 243, 60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Зазначена стаття наводить на висновок, що роз'ясненим може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз'яснення її неможливо виконати. Тому механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. Мотиви рішення суду не можуть бути розяснені, оскільки це потягне за собою зміну змісту рішення, а саме його мотивувальної частини, що буде суперечити ст. 221 ЦПК України. У цьому випадку, неясність чи помилковість мотивів може слугувати лише підставою для подання апеляційної скарги, в тому числі й на мотиви прийняття рішення.

До того ж, відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

У дійсній заяві про розяснення рішення суду ОСОБА_1 просить вказати, яким чином необхідно виконувати вищевказане рішення суду.

Суд вважає, що по дійсній цивільній справі чітко викладена правова позиція суду та підстави, з яких діяв суд. Рішення суду обґрунтоване належними нормами закону, які регулюють спірні правовідносини, а резолютивна частина рішення є зрозумілою,та підстави для її роз'яснення відсутні.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Тому, враховуючи наведене, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про розяснення заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю, не підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», ст.ст. 1, 10, 221, 209, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Свячена Ю.Б.