441/1168/16-ц 2/441/696/2016
28.12.2016 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді Яворської Н.І.,
за участі секретаря Цап І.М.,
з участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди,
Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Вартість експертизи не вважає завищеною, оскільки на ремонт автомобіля, у зв'язку з нестабільністю валюти постійно збільшуються витрати. Позивач стверджує, що внаслідок ДТП зазнав душевних страждань, у зв»язку із пошкодженням його майна, оскільки він є власником вказаного автомобіля, на даний час не має змоги їздити на роботу, тому що машина стоїть побита.
Відповідач в судове засідання не з»явився, тричі подав заяву про перенесення розгляду справи, у зв»язку із зайнятістю його адвоката. (а.с.61). Заяви не підтверджені належним доказом. З урахуванням розумних строків розгляду справи, суд не приймає до уваги заяву відповідача про перенесення розгляду справи, оскільки він в черговий раз не підтвердив такої заяви належними доказами.
Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України суд, за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкова для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи стосовно якої ухвалено постанову з питань, чи мали місце ці дії.
З постанови суду (а.с.10) видно, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.
Згідно ст.1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає за умови, що дії особи були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини. Презумпцію відшкодування майнової шкоди, завданої особі чи майну фізичної або юридичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини особи, яка її заподіяла, визначено і у ч.5 ст.1187 ЦК України.
Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_1 не застрахував своєї цивільно-правової відповідальності як власник наземного транспортного засобу.
Враховуючи вищенаведений висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 41 від 27.02.2016р., який визнається судом належним та допустимим доказом, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача в користь власника транспортного засобу 21 379 грн. 95 коп. матеріальної шкоди, тобто з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (а.с.21).
Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно роз'яснень, викладених у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Беручи до уваги вищенаведені обставини та керуючись засадами розумності, виваженості і справедливості, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги щодо відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок ДТП позивачу слід відмовити.
У відповідності з вимогами ст.ст.81, 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивачів понесені ними витрати за оплату судового збору пропорційно до розміру задоволених зменшених позовних вимог. В іншій частині суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу ОСОБА_1, що згідно вимог ст.7 Закону України "Про судовий збір" у разі зменшення позовних вимог сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду, відтак вона має право звернутися до суду із заявою про повернення їй суми судового збору, сплаченого пропорційно до зменшеного розміру позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22-23, 1166-1167 ЦК України, п.2 Постанови Пленуму ВСУ за № 6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», Постановою Пленуму ВСУ за № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд
позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_1 21 379 грн. (двадцять одну тисячу триста сімдесят дев»ять) 95 коп. матеріальної шкоди, 1006,00 грн. (одна тисяча шість) грн. витрат за проведення експертизи, 4000.00 грн. (чотири тисячі) грн. витрат за перебування автомобіля на штраф майданчику, а всього 26 385 грн. (двадцять шість тисяч триста вісімдесят п»ять) грн. 95 коп.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
СуддяОСОБА_4