Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

іменем України

31 серпня 2016 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Коренюка В.П.

при секретарі Мейнарович Л.А.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 у м. Коростені цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" про визнання окремих положень договору недійсним, -

встановив:

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_1" (надалі ПАТ "ВіЕйБі Банк") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначило, що відповідно до укладеного кредитного договору № ВL_КГ100086197 від 11.10.2011 року ОСОБА_2 отримала від позивача кредит у сумі 15500 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення 11.10.2014 року. У порушення норм закону та умов договору відповідачка зобовязання за договором належним чином не виконує та станом на 05.06.2015 року має заборгованість в сумі 92871 грн. 41 коп., яка складається із залишку по тілу кредиту в сумі - 11182 грн. 17 коп., із процентів за користування кредитом - 3311 грн. 80 коп., із комісії в сумі - 7437 грн. 50 коп., із пені за несвоєчасне погашення заборгованості - 75938 грн. 08 коп. Просили суд стягнути на їх користь з відповідачки заборгованість по кредиту.

В свою чергу відповідачка ОСОБА_2 звернулася в суд із зустрічним позовом до ПАТ "ВіЕйБі Банк" про визнання окремих положень договору недійсним, в якому просила суд визнати недійсним пункти спеціальної частини договору щодо розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшивши її розмір.

В судове засідання представник позивача не зявився, однак надав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просив справу розглянути в його відсутність та проти винесення по справі заочного рішення не заперечує.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву, в якій зазначила, що позов банку до неї визнає частково, просить справу розглянути у її відсутність.

Проаналізувавши матеріали справи в їх в сукупності, суд вважає, що первинний позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № ВL_КГ100086197 від 11.10.2011 року ОСОБА_2 отримала від позивача кредит у сумі 15500 грн. 00 коп., з кінцевим терміном повернення 11.10.2014 року.

У порушення норм закону та умов договору відповідачка зобовязання за договором належним чином не виконує та станом на 05.06.2015 року має заборгованість в сумі 92871 грн. 41 коп., яка складається: із залишку по тілу кредиту в сумі - 11182 грн. 17 коп., із процентів за користування кредитом - 3311 грн. 80 коп., із комісії в сумі - 7437 грн. 50 коп., із пені за несвоєчасне погашення заборгованості - 75938 грн. 08 коп.

Відповідно до п.2.4.2 Договору проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту, відповідно до платежів передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом наведеному у додатку №1 цього договору. За умовами спеціальної частини договору (п.3) процентна ставка становить 15 % річних, а щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту.

За змістом ст.ст.1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п.2.5.2 договору позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п.6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту, шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за сум платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом.

У відповідності до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства. За вимогами ст. 611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що право банку на отримання боргу за кредитним договором від відповідача є доведеним. Проте, суд приходить до висновку, що сума пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 75938 грн. 08 коп. не співмірна із порушенням зобовязань відповідачем.

Так, відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України, штраф, пеня - це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, тобто ця сума є неустойкою.

Згідно зі ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому закон дозволяє сторонам домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом. Дана стаття надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків та наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З аналізу правової позиції Верховного Суду України, викладеній у справі №6-100цс14, вбачається, що передбачені ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України підстави для зменшення розміру неустойки мають самостійний характер та визначаються у кожному випадку окремо в залежності від обставин справи.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" в п. 27 розяснив, що істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України можна вважати, зокрема: ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання).

Оскільки нарахований позивачем розмір пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в сумі 75938 грн. 08 коп. значно перевищує заборгованість за кредитом, яка підлягає стягненню в сумі11182 грн. 17 коп., а також враховуючи ступінь виконання зобовязання боржником, його майновий стан, вік, стан здоровя, суд вважає за можливе зменшити розмір пені, яка підлягає до стягнення.

За таких обставин, виходячи із загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобовязання, санкція у вигляді пені спрямовується на забезпечення виконання боржником своїх зобовязань по поверненню позики. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що розмір пені необхідно обмежити сумою в 2000 гривень, що є достатньою для забезпечення задоволення інтересів позивача і водночас не порушить баланс між його інтересами та інтересами позичальника.

Вирішуючи питання зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ "ВіЕйБі Банк" про визнання окремих положень договору недійсним, суд вважає, що він підлягає залишенню без розгляду, оскільки позивачка фактично відмовилась від цього позову, визнавши первісний позов публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" частково.

Відповідності до ч.3 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України - "Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог".

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 169 ч.4, 224 - 227 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.257, 526, 530, 1050,1054 Цивільного кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позов публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" - 23931 (двадцять три тисячі девятсот тридцять одну) грн. 47 коп. боргу за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави - 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору.

В решті позову публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" про визнання окремих положень договору недійсним - залишити без розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особа, яка не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області ОСОБА_3