Справа № 2-6249/11
УХВАЛА

27.04.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Лавріщевій Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи Кредитна спілка «Дніпропетровська Ощадна Кредитна Спілка» та Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби м.Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2016 року та просив скасувати дану постанову.

В обґрунтуванні заявлених вимог посилається на те, що 04.01.2016 старшим державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-6249/11, виданого 28.04.2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Дніпропетровська ощадна Кредитна Спілка» заборгованість за кредитним договором №3667-Д від 29.11.2005 року у розмірі 104 681,45 гривень.

Заявник зазначає, що вказане рішення суду набрало чинності 08.04.2014 року, а заяву до АНД ВДВС ДМУЮ щодо стягнення заборгованості у примусовому порядку стягувачем подано лише 04.01.2016 року, тобто зі спливом строку, передбаченого для пред'явлення виконавчого документа до стягнення. Заявник вважає, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2016 є незаконною та такою, що винесена з порушенням Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1, 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ може бути предявлений до виконання протягом одного року. Виконання судових рішень встановлено в строк з наступного дня після набрання рішенням законної сили. Таким чином, якщо судове рішення набрало чинності 08.04.2014 року, то виконання судового рішення набрало законної сили 09.04.2014 року. Таким чином, стягувач Кредитна спілка «Дніпропетровська ощадна Кредитна Спілка» повинен був предявити виконавчий документ до виконання не пізніше 09.04.2015 року. Незважаючи на це, стягувачем було подано заяву до АНД ВДВС ДМУЮ лише 04.01.2016 року і в цей же день державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

На думку заявника, строк предявлення виконавчого документа до виконання, згідно зі ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» порушено, а виконавче провадження було прийнято та відкрито незаконно.

На підставі зазначеного заявник просив суд скасувати постанову державного виконавця АНД ВДВС ДМУЮ від 04.01.2016 року про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Дніпропетровська ощадна Кредитна Спілка» заборгованість за кредитним договором №3667-Д від 29.11.2005 у розмірі 104681,45 грн.

У судовому засіданні заявник вимоги підтримав у повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі.

Представники заінтересованої особи - Кредитної спілки «Дніпропетровська Ощадна Кредитна Спілка» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проти скарги заперечували, посилаючись на те, що строк звернення до виконавчої служби не пропущений, оскільки виконавчий лист був пред'явлений до АНД ВДВС до виконання 21.05.2014 року, тобто відразу після набрання рішенням законної сили, однак постановою державного виконавця від 22.12.2014 року був повернутий стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Повторно виконавчий лист був пред'явлений до виконання до АНД ВДВС 22.12.2015 року, про що є відмітка на його заяві, яку додав до матеріалів справи. У зв'язку з цим представники стягувача КС «Дніпропетровська Ощадна Кредитна Спілка» просили у задоволенні скарги відмовити.

Представник заінтересованої особи - Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 проти скарги заперечувала та зазначила, що виконавчий лист пред'являвся до виконання іще у 2014 році, 04.06.2014 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та постановою державного виконавця від 22.12.2014 року виконавчий лист був повернутий стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Повторна заява про направлення для виконання виконавчого листа №2-6249/11, виданого 28.04.2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Дніпропетровська ощадна Кредитна Спілка» заборгованості за кредитним договором №3667-Д від 29.11.2005 року у розмірі 104681,45 грн., надійшла до виконавчої служби 22.12.2015 року, але через річний звіт та завантаження державних виконавців заява була зареєстрована 04.01.2016 року та постанова про відкриття виконавчого провадження була постановлена лише 04.01.2016 року.

Вислухавши пояснення заявника, представників заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; водночас основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання, правовий статус працівників органів державної виконавчої служби та умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законами України «Про державну виконавчу службу» та «Про виконавче провадження».

За ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 11 зазначеного Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Крім того, виконання судових рішень це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період із надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є фактичною перевіркою дотримання положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Закону передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, в тому числі за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Підпунктом 3.6.1. розділу 3.6 Наказу Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за №865/4158 Про затвердження Інструкції про проведення виконавчих дій (з подальшими змінами та доповненнями) встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам статті 19 Закону та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (додаток 7). У постанові державний виконавець установлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати 7 днів, а рішень про примусове виселення - 15 днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій. При цьому вказується дата виконання. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ (підпункт 3.6.2).

У судовому засіданні встановлено, що на підставі виконавчого листа виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська 28.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Дніпропетровська ощадна Кредитна Спілка» заборгованості за кредитним договором №3667-Д від 29.11.2005 у розмірі 104681,45 грн., державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_6 04.06.2014 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Постановою державного виконавця Лук'янова А.М. від 22.12.2014 року вказаний виконавчий лист був повернутий стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» із зазначення його права повторно звернутися до виконавчої служби в строк до 22.12.2015 року.

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи та показаннями представника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, повторно стягувач КС «Дніпропетровська ощадна Кредитна Спілка» звернувся до виконавчої служби саме 22.12.2015 року, однак через річний звіт та завантаження державних виконавців заява була зареєстрована через вхідну кореспонденцію тільки 04.01.2016 року за №20, а постанова про відкриття виконавчого провадження була постановлена 04.01.2016 року та надіслана сторонам виконавчого провадження, яку скаржник отримав 20.01.2016 року.

На другому екземплярі заяви голови Кредитної спілки «Дніпропетровська Ощадна Кредитна Спілка» ОСОБА_3 про пред'явлення виконавчого документа до стягнення, АНД ВДВС поставлено відмітку про прийняття документів 22.12.2015 року. Дана заява долучена до матеріалів справи.

З огляду на зазначені обставини та враховуючи, що рішення суду не виконано, виконавчий лист стягувачем був наданий до виконання у встановлений строк, тому суд не вбачає порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження», які б впливали на обов'язок боржника ОСОБА_1 виконати рішення суду.

Окрім цього, суд критично ставиться до посилань ОСОБА_1 стосовно прострочення на 1 день подання виконавчого листа до стягнення 22.12.2015 року, оскільки строк його пред'явлення, на думку заявника, в даному випадку сплинув 21.12.2015 року. Суд зазначає, що відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок, тобто перебіг річного строку на пред'явлення виконавчого листа згідно з постановою виконавця від 22.12.2014 року почався 23.12.2014 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст.388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Разом з тим, Закон України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік заяв та скарг за подання яких до суду справляється судовий збір. В даному переліку відсутні скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, у звязку з чим суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору в даному випадку, а тому судові витрати суд вважає віднести на рахунок держави.

Керуючись ч.1 ст.208, 210, 383-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1, у задоволенні скарги про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, за якою заінтересовані особи Кредитна спілка «Дніпропетровська Ощадна Кредитна Спілка» та Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби м.Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: