Провадження № 2-о/761/254/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Савицького О.А.,

при секретарі Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

18.05.2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва зі спільною заявою, в якій просять розірвати шлюб, зареєстрований між ними 09.10.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №925.

В обґрунтування вимог, викладених у вказаній заяві, заявники зазначили, що сімейне життя між ними не склалось через різні характери та погляди на життя, що, в свою чергу, призвело до втрати любові та поваги один до одного та повного припинення з

вересня 2015 року як шлюбно-сімейних відносин, так і ведення спільного господарства.

Крім того, заявники вказують, що між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання спільної дитини, умов її утримання та участі батьків у вихованні, що підтверджується укладеними між ними Договором про визначення місця проживання дитини та участі батьків у її вихованні від 29.04.2016 року та Договором між батьками про виховання та утримання дитини від 13.06.2016 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко О.П.

У зв'язку з зазначеним, та посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити не тільки їх інтересам, а й інтересам спільної дитини, заявники просили заяву задовольнити.

В судовому засіданні заявники заяву підтримали та просили її задовольнити в повному обсязі. Крім того, ОСОБА_1 просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Лужанська».

Вислухавши пояснення заявників, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що з 09.10.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія Свідоцтва про одруження Серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Від шлюбу заявники мають спільну дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 (а.с. 6).

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні з пояснень заявників, сімейне життя між ними не склалось через різні характери та погляди на життя, що, в свою чергу, призвело до втрати любові та поваги один до одного та повного припинення з вересня 2015 року як шлюбно-сімейних відносин, так і ведення спільного господарства.

Поряд з цим, як визначено положеннями ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно вимог ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Водночас, відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

При цьому, згідно роз'яснень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 27.12.2007 року № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Як встановлено в судовому засіданні, заявники у справі досягли згоди стосовно визначення місця проживання спільної дитини - ОСОБА_5, умов її утримання та участі батьків у вихованні, що підтверджується укладеними між ними та наявними в матеріалах справи Договором про визначення місця проживання дитини та участі батьків у її вихованні від 29.04.2016 року та Договором між батьками про виховання та утримання дитини від 13.06.2016 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко О.П.

Крім того, судом встановлено, що заявники не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин, а заява про розірвання шлюбу відповідає їх дійсній волі та не суперечить як їх інтересам, так і інтересам дитини.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що спільна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 109, 112 СК України, ст.ст. 10, 57-60, 64, 179, 208, 209, 212-212, 218, 223, 234 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований 09 жовтня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, а/з № 925, - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: