Справа № 367/356/16-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Саранюк Л. П.

при секретарі Кузнецовій К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Ірпінський МВ УДМС України в Київській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Ірпінський МВ УДМС України в Київській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі Свідоцтва про право власності від 16.12.2004, яке було видане на підставі рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради №274/5 від 30.11.2004р.

В даній квартирі з 2002 року по теперішній час зареєстрований Відповідач - ОСОБА_2. Але Відповідач з моменту реєстрації фактично за вказаною адресою не проживає, витрати по утриманню будинку та оплаті комунальних послуг не несе, його точне місце проживання не відоме, добровільно з реєстраційного обліку місця проживання в зв'язку з його зміною не знявся. Крім того з її сторони жодного разу будь-яких перешкод у користуванні квартирою йому не чинилось.

На даний момент, реєстрація Відповідача у квартирі АДРЕСА_1 перешкоджає їй як власнику в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

Оскільки на даний момент Відповідач без поважних причин понад один рік не користується квартирою АДРЕСА_1 добровільно з реєстраційного обліку місця проживання, в зв'язку із фактичною зміною місця проживання, не знявся, тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав та інтересів, шляхом визнання Відповідача - ОСОБА_2 таким, що втратив право користуванню житловим приміщенням.

У зв'язку з вищевикладеним просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим, приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі і просила його задоволити, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі - її батько в спірну квартиру навіть не заселився, однак зареєстрований. Особистих речей в спірній квартирі нема, комунальних платежів не сплачує. Будь - яких перешкод в користуванні житлом вона не чинить.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував. Не заперечував проти того, що він дійсно в спірній квартирі не проживає, не сплачує комунальні послуги, особистих речей в квартирі немає. Фактично, він проживає за іншою адресою, де мешкає його фактична дружина. Однак, йому потрібна реєстрація, поскільки він отримує пенсію за цією адресою і загалом йому необхідна реєстрація.

Представник третьої особи Ірпінського МВ УДМС України в Київській області в судове засідання не з'явився, подав до суду лист з проханням слухати справу без їх представника.

Суд, вислхавши учаників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов підлягаючим до задоволення по слідуючих підставах:

Судом встановлено, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі Свідоцтва про право власності від 16.12.2004, яке було видане на підставі рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради №274/5 від 30.11.2004р.

В даній квартирі з 2002 року по теперішній час зареєстрований Відповідач - ОСОБА_2. Але Відповідач з моменту реєстрації фактично за вказаною адресою не проживає, витрати по утриманню будинку та оплаті комунальних послуг не несе, його точне місце проживання не відоме, добровільно з реєстраційного обліку місця проживання в зв'язку з його зміною не знявся. Крім того зі сторони позивачки жодного разу будь-яких перешкод у користуванні квартирою йому не чинилось.

На даний момент, реєстрація Відповідача у квартирі АДРЕСА_1 перешкоджає їй як власнику в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

Оскільки на даний момент Відповідач без поважних причин понад один рік не користується квартирою АДРЕСА_1 добровільно з реєстраційного обліку місця проживання, в зв'язку із фактичною зміною місця проживання, не знявся, тому позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав та інтересів, шляхом визнання Відповідача - ОСОБА_2 таким, що втратив право користуванню житловим приміщенням.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1. ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року. ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого май на будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме АДРЕСА_1

Повний текст рішення буде виготовлено 16.03.2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л. П. Саранюк