Провадження № 2/520/1319/16
16 березня 2016 року
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Прохорова П.А.,
при секретарі - Цвігун А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за розпискою про позику у розмірі 5 500 000,00грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 090,00грн.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 01.01.2012року відповідач - ОСОБА_2 отримав від нього готівкою грошові кошти у розмірі 689 223,00 доларів США, що станом на 01.01.2012року складає 5 500 000,00грн., які зобов'язався повернути до 01 січня 2015року.
Однак до теперішнього часу зобов'язання відповідачем виконано не було, борг у встановлений у розписці термін не повернуто, у зв'язку з чим, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.
У судове засідання 16.03.2016року позивач не з'явився, його представник надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_2 про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалася, про що свідчить довідка з відділу адресно - довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, у судові засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав.
Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 01.01.2012року відповідач - ОСОБА_2 взяв у позику у позивача - ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 689 223,00 доларів США, що еквівалентно 5 500 000,00грн. станом на 01.01.2012року. Вказану суму ОСОБА_2 зобов'язався повернути у тому ж розмірі до 01.01.2015року.
Даний факт підтверджується копією розписки про позику від 01.01.2012року, яка наявна в матеріалах справи.
Однак до теперішнього часу відповідач своє зобов'язання щодо повернення грошей не виконав.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики - це угода, за якою одна особа (позикодавець) передає іншій особі (позичальникові) безоплатно або за певну винагороду у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або з інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Борговим документом, що підтверджує укладання договору позики між відповідачем та позивачем є розписка, яка посвідчує передання йому визначеної грошової суми. Таким чином, так як договір позики це односторонній договір, то у відповідача виник обов'язок повернути позикодавцю грошові кошти у такій самій сумі, відповідно до ст. 1049 ЦК України.
Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону та договору позики (розписки), відповідачем не було повернуто у строк, зазначений у розписці ОСОБА_1 позику, а саме: грошові кошти у розмірі 689 223,00 доларів США, що станом на 01.01.2012року складало 5 500 000,00грн., що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором розписки про позику у сумі 5 500 000,00грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 090,00грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача - ОСОБА_1.
Керуючись ст.ст. 88, 213, 215, 226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2) заборгованість за договором розписки про позику у розмірі 5 500 000 (п'ять мільйонів п'ятсот тисяч) грн. 00 коп., а також 6 090 (шість тисяч дев'яносто) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Суддя П. А. Прохоров