Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1780/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Шевченко І. М.
Категорія - спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
Доповідач Сукач Т. О.
РІШЕННЯ

Іменем України

09.08.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - Сукач Т.О.

суддів - Бубличенко В.П.

Франко В.А.

за участі секретаря - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 21 червня 2016 року і

в с т а н о в и л а :

09 березня 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості В обґрунтування вимог позивач посилався на неналежне виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору від 12 травня 2010 року, внаслідок чого станом на 31 січня 2016 року утворилася заборгованість перед банком у розмірі 86 836,80 грн., із яких: заборгованість за кредитом - 23 887,80 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом - 56 239,57 грн., заборгованість за пенею та комісією - 2 098,15 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (фіксована частина) і 4 111,28 грн. (процентна складова).

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором та судові витати.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 21 червня 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк», Бистрова С.А., який підтримував доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та обґрунтованість доводів апеляційної скарги у встановлених статтею 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач дійсно станом на 31 січня 2016 року має заборгованість за кредитним договором перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 86 836,80 грн., однак банк пропустив строк позовної давності для звернення до суду з позовом про захист порушеного права.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи, суд дійшов його з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа

може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до вимог ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 травня 2010 року між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг, ОСОБА_3, ознайомившись з Умовами та правилами надання банківських послуг, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у банку, отримала кредитну картку «Універсальна».

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Також відповідач зобов'язувалася виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися із змінами до них на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua (а.с.15).

05 серпня 2011 року були змінені умови кредитування, що підтверджується довідкою про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна Gold 55 днів», відповідачу була переоформлена кредитна картка «Універсальна» на престижу картку «Універсальна Gold 55 днів», згідно тарифів якої відповідач отримала кредитний ліміт у розмірі 25 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Заборгованість за кредитною карткою «Універсальна» у розмірі 5 328 грн.68 коп. була переведена на новий картковий рахунок № НОМЕР_1 (а.с.6, 110,130 зворот).

Факт отримання кредитної картки «Універсальна Gold 55 днів» у серпні 2011 року та користування нею відповідачем не оспорюється. Строк дії цієї картки до 31 серпня 2013 року (а.с.110,111).

Із пояснень представника ПАТ КБ «ПриватБанк» встановлено, що відповідно до договору від 12 травня 2010 року відповідачу було видано декілька платіжних карток, якими вона користується. 22 травня 2013 року відповідачу було перевидано кредитну картку «Універсальна Gold 55 днів», картковий рахунок № НОМЕР_2, на який перенесено заборгованість за попереднім картковим рахунком від 05 серпня 2011 року в сумі 12 544,25 грн. Строк дії цієї картки до 31 березня 2017 року (а.с.11, 111, 117 зворот).

Згідно приписів ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В порушення вказаних вимог закону відповідачем не надано доказів, що спростовували б доводи відповідача.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем строк звернення до суду не порушено, оскільки строк дії картки № НОМЕР_1, виданої відповідачу 05 серпня 2011 року, продовжено банком на новий строк шляхом надання картки з новим строком дії - до березня 2017 року. Тому у суду не було передбачених законом підстав для задоволення заяви відповідача від 26 квітня 2016 року про застосування строків позовної даності (а.с.42) і відмови позивачу у задоволенні позову з цих підстав.

Доводи відповідача про те, що строк звернення позивача до суду розпочинається з вересня 2011 року спростовується матеріалами справи, наданою позивачем випискою із руху коштів та картковому рахунку відповідача.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3, ознайомившись із випискою про рух коштів на її картковому рахунку, підтвердила, що вона намагалася частково погасити заборгованість за кредитом і вносила кошти на картковий рахунок у березні - квітні 2014 року. З позовом до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося 09 березня 2016 року, в межах строку позовної давності, встановленого законом.

Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення процесуального права відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку і ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ПК України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором.

За замістом п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.6 вказаних Умов, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку.

Згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по якому-небудь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості.

Встановлено, що відповідач умови кредитного договору не виконує, у зв'язку з простроченням платежів за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 31 січня 2016 року становить 86 836,80 грн., із яких: заборгованість за кредитом - 23 887,80 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом - 56 239,57 грн., пеня за порушення умов договору - 2 098,15 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов : 500,00 грн. (фіксована частина) + 4 111,28 грн. (процентна складова).

Правильність розрахунків заборгованості відповідачем не оспорюється.

Проте колегія суддів у повній мірі із наданим банком розрахунком заборгованості погодитися не може.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями ст..61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за строків платежів в розмірі 500 грн + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій.

У той самий час, п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору.

Ураховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така правова позиція Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року висловлена у справі № 6 -2003цс 15, яка згідно положень ст. 3607 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України).

Ураховуючи наведене вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_3 пені у розмірі 2 098 грн. 15 коп. не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь і ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню та 2 893 грн.80 коп. на відшкодування судових витрат.

Керуючись ст.ст.209,307,309,313,314,316 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 21 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольни частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 12 травня 2010 року станом на 31 січня 2016 року у розмірі 84 633(вісімдесят чотири тисячі шістсот тридцять три) грн. 74 коп., з яких : 23 887(двадцять три тисячі вісімсот вісімдесят сім) грн. 80 коп. заборгованість за кредитом; 56 239 (п'ятдесят шість тисяч двісті тридцять десять) грн.57 коп. заборгованість за процентами; штраф 500 (п'ятсот) грн.(фіксована частина) + 4 006(чотири тисячі шість) грн.37коп. (процентна складова) та 2 893 грн.80 коп. на відшкодування судових витрат.

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» у задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_3 пені у розмірі 2 098 грн. 15 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Т.О.Сукач

Судді В.П.Бубличенко

В.А.Франко