АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі: Охневської Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29.02.2016 у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути із ОСОБА_1 кошти в сумі 56035,04 грн. в порядку регресу та судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 27.02.2015 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

На момент ДТП між ОСОБА_2 та ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту від 06.02.2015 № 28142а5ко, відповідно до якого ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1, його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з умовами договору страхування, на підставі страхового акту № 1.003.15.02857/ VESK05577 від 06.03.2015, рахунку зі станції технічного обслуговування та зібраних документів, ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» було виплачено витрати на ремонт пошкодженого автомобіля в розмірі 56035,04 грн.

Для врегулювання спору в досудовому порядку відповідачу було направлено лист від 07.07.2015 з вимогою перерахувати кошти на який ОСОБА_1 надав відповідь з рекомендацією звернутися з позовною заявою до суду з метою стягнення з нього заявленої суми боргу.

Справа № 755/20901/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/8845/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Виниченко Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29.02.2016 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» у відшкодування страхових виплат в порядку регресу суму 56035 грн. 04 коп. судовий збір у розмірі 1218 грн., а всього 57253, 04 грн.

Не погоджуючись з судовим рішенням, представником ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність рішення суду у зв'язку з порушенням норм процесуального права, неповним з'ясуванням обставин справи. Так, відповідач вказує на те, що судом першої інстанції в ході розгляду справи його не було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи, не взято до уваги його клопотання про неможливість прибуття в судове засідання, оскільки вказане клопотання не було вчасно передано судді канцелярією суду, хоча в них на це було достатньо часу. Також зазначає, що суд порушив його право доступу до правосуддя, оскільки безпідставно відхилив клопотання про проведення засідання в режимі відео конференції, чим позбавив представника можливості надати пояснення у справі, також судом безпідставно відхилено клопотання про призначення у справі автотоварознавчої експертизи. Крім того, суд першої інстанції допустився помилки, не приймаючи до уваги як доказ звіт №1485 від 28.02.2015 про оцінку розміру нанесеного збитку. У зв'язку з цим, виникла ситуація коли у справі були відсутні будь-які розраховані офіційним фахівцем завдані збитки, тому за відсутності офіційного розрахованого звіту чи висновку фахівця не можна покладати в основу рішення документально не підтверджені фахівцем на момент після ДТП збитки. Враховуючи вищевикладене, відповідач просить призначити у справі авто товарознавчу експертизу, рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідач в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив про її задоволення, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи судом повідомлявся в установленому законом порядку, що підтверджується зворотніми повідомленнями, причину своєї неявки суду не повідомив, а тому, керуючись положеннями ч.2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим слухати справу за відсутності представника позивача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів на в повній мірі відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 27.02.2015 о 18 год. 30 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2, в м. Києві по пр-ту Броварському не дотримався безпечної дистанції, в наслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1, водій ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів та заподіяло матеріальні збитки.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.03.2015 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

На момент дорожньо-транспортної пригоди між ОСОБА_2 та ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», як страховиком, був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 28142а5ко від 06.02.2015, предметом якого є майнові інтереси страхувальника ОСОБА_2, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «Ніссан», р.н. НОМЕР_1, страхова сума обумовлена у розмірі 241700 гри., розмір франшизи внаслідок ДТП -1208,50 грн. (а.с. 4-13).

За умовами п. 25.10 вказаного договору страхування, при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО на підставі рахунків з СТО (згідно з умовами п. 25.11 договору). Вартість частин та деталей береться в розрахунок кошторису збитків за умови, що вони шляхом ремонту не можуть бути приведені в стан, придатний для подальшого використання, або витрати на такий ремонт перевищують витрати по їх заміні на нові.

Відповідно п. 25.11., при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків за вирахуванням встановленої у розділі 10 договору франшизи по відповідному ризику, але не більше страхової суми. При цьому, розмір збитків визначається з урахуванням умов «На базі авторизованої СТО» - при розрахунку розміру страхового відшкодування в кошторис збитків включається вартість запасних частин, деталей, обладнання, матеріалів та ремонтних робіт, що визначається, виключно, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі авторизованої СТО.

Розрахунок виплати страхового відшкодування позивачем проводився відповідно до умов договору страхування на підставі рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «АвтоАльянс Київ» № 01277 від 28.02.2015 за ремонт автомобіля «Ніссан», н.з. НОМЕР_1, на суму 57243 гри. 54 коп. з відрахуванням франшизи у розмірі 1208,50 грн.. А тому суму страхової виплати становить - 56035,04 грн. (а.с. 47, 48), яка і була перерахована ПрАТ «СК «АХА Страхування» на рахунок ТОВ «АвтоАльнс Київ», що підтверджується платіжним дорученням № 162096 від 10.03.2015 (а.с. 50). Тобто, рахунок суми страхової виплати № 01277 від 28.02.2015 в розмірі 56035,04 грн. здійснений та наданий ТОВ «АвтоАльянс Київ» в порядку передбаченому та на умовах передбачених договором страхування та відповідачем в ході розгляду справи не спростований, а тому сума страхового відшкодування в розмірі 56035,04 грн. є вірною.

Згідно ч. З ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Так, з метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача позивачем надсилалася претензія, на яку ОСОБА_1 надав відповідь від 05.08.2015 із зазначенням про те, що він заперечує проти стягнення з нього коштів в розмірі 56035 грн. 04 коп. у зв'язку з тим, що не був присутній при оцінці пошкодженого в ДТП транспортного засобу, не отримував договору страхування автомобіля Ніссан, н.з. НОМЕР_1, тому просив провести повторну експертну оцінку вказаного транспортного засобу (а.с. 52).

Також не погоджуючись з наданим позивачем Звітом № 1485 про оцінку розміру понесеного збитку власнику транспортного засобу від 28.02.2015, відповідачем в суді першої інстанції було заявлено клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи. Ухвалою суду від 29.02.2016 відмовлено в задоволенні вказаного клопотання оскільки відповідачем не зазначені питання на які він вважає, що потрібна відповідь експерта, не вказано експертної установи для проведення експертизи. До того ж не вказано в чому звіт суперечить обставинам справи та вимогам чинного законодавства. Суд першої інстанції не прийняв до уваги наданий позивачем звіт № 1485 від 28.02.2015 про оцінку розміру нанесеного збитку власнику транспортного засобу Ніссан, р.н. НОМЕР_1, складений оцінювачем ОСОБА_6 з яким відповідач не погоджується та у спростування якого заявлене клопотання щодо проведення експертизи, оскільки заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, тобто на фактичних витратах. Таким чином, доводи відповідача щодо безпідставно відхиленого клопотання про призначення у справі автотоварознавчої експертизи, колегія суддів відхиляє, оскільки відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача викладеного в апеляційній скарзі про призначення товарознавчої експертизи.

Що ж стосується доводів відповідача відносно того, що судом першої інстанції не було належним чином повідомлено позивача та його представника про час та місце розгляду справи, судом не було постановлено окремого процесуального документа про ухвалення заочного розгляду справи, та не було задоволено клопотання представника відповідача, який знаходився за кордоном, про розгляд справи в режимі відеоконференції по скапу, то колегія суддів вважає їх безпідставними виходячи з такого.

Так, про дату та час розгляду справи відповідач та його представник були повідомлені належним чином з дотриманням норм процесуального закону, що підтверджується поштовими рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток.

Клопотання представника відповідача про розгляд справи в режимі відеоконференції по скайпу, ухвалою суду від 29.02.2016 відхилено з підстав його невідповідності положенням ст. 158-1 ЦПК України, оскільки проведення судового засідання в режимі відеоконференції по скайпу не передбачено, і вказані висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, так як вказані норми процесуального закону передбачауть участь двох судів, що не було запропоновано представником відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія судді приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції повністю відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29.02.2016 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: