Справа № 752/7147/15-ц
Провадження № 2/752/1386/16
І м е н е м У к р а ї н и
15 квітня 2016 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Новак А.В.,
при секретарі Закаблуківській О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» про стягнення заборгованості по заробітній платі при звільненні суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,-
позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» про стягнення заборгованості по заробітній платі при звільненні суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди.
Мотивував свої вимоги тим, що він наказом № 71 від 13.09.2014 року був звільнений з посади керівника відділу з експлуатації та технічного обслуговування будівель Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» за ст. 38 Кодексу законів про працю України, про що свідчить запис в трудовій книжці. Позивач зазначає, що розрахунок на день звільнення відповідачем не зроблено.
Як зазначає позивач, в результаті таких дій відповідача, були порушені його конституційні права. Відповідач поставив його у тяжке матеріальне становище, оскільки понад 18 місяців він не міг отримати заробітну плату, що позбавило його можливості нормально жити, харчуватися та сплачувати рахунки, а тому вважає відповідач завдав йому моральну шкоду, розмір якої він оцінює у суму 1000 гривень.
Просить суд ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Позивач надав до суду лист з клопотанням слухати справу у його відсутність. Просив позовні вимоги задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом, про що свідчить направлення судової повістки, яка долучена до матеріалів справи.
Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення.
Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.
З матеріалів трудової книжки позивача вбачається, що ОСОБА_1 наказом наказом № 71 від 13.09.2014 року був звільнений з посади керівника відділу з експлуатації та технічного обслуговування будівель Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» за ст. 38 Кодексу законів про працю України.
Матеріалами справи не спростовано, що в день звільнення відповідачем не зроблено розрахунку з ОСОБА_1, про що останній вказує у своїй позовній заяві та містяться відомості у довідці № 08-419 від 24.09.2014 року за підписом головного бухгалтера ПАТ «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву».
Відповідно до ст. 47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівнику належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 Кодексу законів про працю України.
Відповідно до ст. 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Згідно зі ст. 117 Кодексу законів про працю України, в разі невиплати з вини власника чи уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене у статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Задовольняючи таку вимогу, суд бере до уваги та покладає в основу мотивування рішення суду наданий позивачем розрахунок.
Відповідно до ч. 1 ст. 237-1 Кодексу законів про працю України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
В ході судового розгляду позивачем було надано докази, які об'єктивно свідчать про те, що несвоєчасна виплата йому заробітної плати призвела до втрати ним нормальних життєвих зв'язків та він був змушений здійснити додаткові зусилля для організації свого життя.
Суд вважає, що ці обставини позивачем належно доведені, а тому позовна вимога в частині відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди підлягає задоволенню повністю у розмірі 1000 гривень, з врахуванням принципу розумності та справедливості.
За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд на підставі ч. 1 п. п. 2, 4 ст. 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення на користь працівника виплати заробітної плати в межах одного місяця.
Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 294-296 ЦПК України,суд,-
позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» про стягнення заборгованості по заробітній платі при звільненні суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди - задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче об'єднання «Будфонд» на користь держави Україна 944(дев'ятсот сорок чотири) гривні 33 копійки судового збору.
Рішення суду в частині стягнення виплати заробітної плати в межах одного місяця - підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто Голосіївським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак