Справа № 444/1870/15 Головуючий у 1 інстанції: Оприск З.Л.
Провадження № 22-ц/783/4026/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1; Т.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І

суддів: Тропак О.В., Федоришина А.В.,

з участю секретаря Іванової О.О.

з участю позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представників відповідача ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 28 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», з участю третьої особи ОСОБА_6, про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся з позовом про визнання незаконними та скасування наказу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від 3 серпня 2015року №184-к про звільнення; поновлення його на посаді керівника Борокського місця провадження діяльності Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт»; стягнення із Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 14 травня 2012 року він був призначений на посаду керівника Борокського місця провадження діяльності Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт». 3 серпня 2015 року його звільнено із займаної посади на підставі п.1 ст.41 КЗпП України у звязку із одноразовим грубим порушенням трудових обовязків. Підставою для звільнення визначено акт перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності Борокського МПД ДП «Укрспирт» від 3 липня 2015 року, доповідна записка ОСОБА_7 від 24 липня 2015 року, наказ ДП «Укрспирт» про проведення інвентаризації від 16 березня 2015 №112, його (позивача) письмові пояснення від 14 липня 2015 року. Зазначає, що факт порушення ним вимог п.4 наказу ДП «Укрспирт» №112 від 16 березня 2015 року «Про проведення інвентаризації» не відповідає дійсності. Відповідно до цього наказу та з метою його виконання він 31 березня 2015 року видав розпорядження за № 43, згідно із яким доручив провести інвентаризацію основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів та розрахунків. Зазначив, що у відповідності до розпорядження №43 на Борокському МПД проведено вибіркові інвентаризації у матеріальних осіб станом на 31 березня 2015 року, за результатами яких оформлено інвентаризаційні описи, а 2 липня 2015 року інвентаризаційною комісією прийнято рішення про те, що в час вибіркової інвентаризації встановлено факти демонтажу окремого обладнання, яке фактично не рахується на балансі Борокського МПД, факти нестачі окремих основних засобів та товарно-матеріальних цінностей, наявність окремо визначеного розукомплектованого обладнання, а також лишки певного виду обладнання. Інвентаризацією також встановлено, що в окремих випадках інвентарні номери основних засобів повторюються, в інших випадках виявлено відсутність інвентарних номерів на обладнанні. Інвентаризаційною комісією не визначено вартість обладнання та товарно-матеріальних цінностей, нестачу та лишки яких виявлено в час проведення інвентаризації, не проведено оцінку збитків від нестачі відсутнього обладнання. Факт нестачі та лишків внесено до акту перевірки діяльності окремих питань фінансово - господарської діяльності Борокського МПД від 3 липня 2015 року № 8, у якому відсутній висновок про наявність чи відсутність нестач чи лишків, а міститься запис про неналежний контроль по відображенню на рахунках бухгалтерського обліку інформації про основні засоби, що призвело до демонтажу та розкрадання обладнання солодового цеху та старого варильного відділення. Ревізор зазначив про виявлення нестач та лишків, наявність необлікованого на балансі МПД обладнання, проте причини та осіб, що винні у вчиненні порушень, не визначено. За наслідками проведеної вибіркової інвентаризації видано розпорядження від 6 липня 2015 року №48 про проведення повної інвентаризації основних засобів та цінностей з метою обєктивного відображення у даних бухгалтерського обліку фактичної наявності обладнання, нанесення інвентарних номерів на обладнання у випадку їх відсутності та виключення фактів їх дублювання. Відповідно до вказаного розпорядження, серед іншого визначено, що контроль за проведенням інвентаризації покладено на старшого бухгалтера Борокського МПД - ОСОБА_8 Комісією проведено аналіз причин виявлених в час інвентаризації невідповідностей даних бухгалтерського обліку з фактично наявним обладнанням та встановлено факт переміщення основних засобів з одних дільниць на інші, про що складено відповідний акт. З врахуванням вказаного акту та після приведення у відповідність номерів основних засобів, що рахуються на балансі Борокського МПД, призначеною розпорядженням №48 від 6 липня 2015 року комісією проведено повну інвентаризацію основних засобів та товарно - матеріальних цінностей у матеріально - відповідальних осіб МПД станом на 20 липня 2015 року. Інвентаризація нестач або ж лишків не виявила. Порушень своїх трудових обовязків він не допускав. З метою збереження майна підприємства, в МПД укладено договори про повну матеріальну відповідальність із усіма матеріально-відповідальними особами, відповідно до яких такі матеріально - відповідальні особи несуть відповідальність за збереження та ефективне використання ввіреного їм майна. Просить позов задовольнити.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 28 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення оскаржив позивач.

В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обємі. Вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповно зясованих обставинах справи, є таким, що суперечить наявним у справі доказам. Вказує, що він належним чином виконував свої трудові обовязки, порушень трудової дисципліни не допускав.

Представники відповідача проти позову заперечили, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, оскільки суд першої інстанції зробив свої висновки без належних підстав, справу вирішено без достатньої перевірки обґрунтованості позовних вимог; висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, встановленим на підставі повної і всебічної перевірки доказів, їх дослідження і правильної оцінки; тому з висновками суду погодитися не можна.

На підставі ст.ст.11, 58-61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень належними та допустимими доказами. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення цим вимогам не відповідає.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Звільнення за п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України є правомірним при одноразовому грубому порушенні трудових обовязків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів державного контролю за цінами.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно зясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Пунктом 27 цієї Постанови визначено, що на підставі п.1 ст.41 КЗпП за одноразове грубе порушення трудових обовязків трудовий договір може бути розірвано лише з керівником підприємства, установи, організації (філії, представництва, відділення, іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також із службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів контролю за цінами.

Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обовязків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Встановлено, що Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (ДП «Укрспирт») є юридичною особо і зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1 а.с.119-121).

Наказом № 13 від 1 лютого 2011 року (т.1 а.с.128-131) створено місце провадження діяльності та зберігання спирту цього підприємства з розміщннням його у с.Борок Сокальського району Львівської області (далі- Борокське МПД). Цим наказом затверджено положення про Борокське МПД. Відповідно до зазначеного Положення МПД є структурним підрозділом ДП «Укрспирт», на території якого підприємство здійснює частину своєї господарської діяльності (п.1); МПД не є відокремленим підрозділом підприємства (п.7).

Позивач перебував у трудових відносинах з ДП «Укрспирт». Він звільнений з посади керівника Борокського МПД на підставі п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України відповідно до наказу № 184-к від 3 серпня 2015 року.

Законодавчий порядок організації структури підприємств установлено ст. 64 Господарського кодексу, якою визначено право підприємств створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи. При цьому відповідно до частини першої ст. 64 цього Кодексу підприємство може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (управлінь, відділів, бюро, служб тощо). Функції, права та обовязки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами.

Згідно ч.5 ст.95 ЦК України відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Встановлено, що позивач до оспорюваного ним звільнення займав посаду керівника Борокського місяця провадження діяльності та зберігання спирту.

Виходячи з наведеного та п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», позивач не є особою, яка може бути звільнена на підставі п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України.

До кола порушень трудових обовязків, що дають підставу для розірвання трудового договору за п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України, належать такі порушення, у яких ознакою грубості характеризуються усі факти, що входять до їх складу (характер дії або бездіяльності працівника, істотність наслідків порушення трудових обовязків, особливості причинного звязку між порушенням і його наслідками, форма вини).

З оскаржуваного наказу № 184-к від 3 серпня 2015 року (т.1 а.с.17) вбачається, що 3 липня 2015 року в результаті перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності Борокського МПД ДП «Укрспирт» виявлено не обліковані товарно-матеріальні цінності та основні засоби. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.1.1,2.2,3.2,3.5,3.11,3.23 посадової інструкції керівника Борокського МПД ДП «Укрспирт», п.4 наказу ДП «Укрспирт» № 112 від 16 березня 2015 року «Про проведення інвентаризації». Цим наказом позивача звільнено з посади на підставі п.1 ст.41 КЗпП України.

Пунктами 1.1, 2.2, 3.5, 3.11, 3.23 посадової інструкції керівника Борокського МПД ДП «Укрспирт» передбачено:

- керівник МПД у своїй діяльності керується Конституцією і Законами України, постановами Верховної ради України, актами Президента України. Кабінету Міністрів України, наказами та розпорядженнями ДП «Укрспирт», положенням про МПД та цією інструкцією; (п. 1.1);

-керівник МПД виконує функцію з забезпечення виконання усіх робіт у відповідності з технічними умовами і стандартами (п. 2.2);

-керівник МПД виконує накази, розпорядження, директиви та інші листи ДП «Укрспирт», щодо реалізації всіх видів продукції (п. 3.5);

-керівник МПД забезпечує відображення господарських операцій в бухгалтерському обліку, порядку ведення первинного та бухгалтерського обліку (п.3.11);

-керівник МПД забезпечує проведення інвентаризації (п.3.23).

28 жовтня 2014 року позивачем як керівником Борокського МПД, прийнято розпорядження №62 про створення постійно-діючих комісій по інвентаризації та доручено матеріально-відповідальним особам до початку проведення інвентаризації привести в належний порядок товарно-матеріальні цінності в місцях зберігання та впорядкувати складський облік, контроль за виконанням даного розпорядження покладено на старшого бухгалтера ОСОБА_8

26 січня 2015 року заступником начальника першого відділу слідчого управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України було прийнято постанову «Про проведення позапланової інвентаризації» та постановлено - призначити проведення інвентаризації на ДП «Укрспирт», яку розпочати до 10 лютого 2015 року та направити її для проведення інвентаризації виконуючому обовязки генерального директора ДП «Укрспирт» ОСОБА_9

Відповідно до наказу по ДП «Укрспирт» № 112 від 16 березня 2015 року (т.1 а.с.18-19) на виконання постанови посадової особи першого відділу слідчого управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України наказано провести інвентаризацію основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, документів та розрахунків ДП «Укрспирт». Проведення інвентаризації здійснювати за участю співробітників Головного оперативного управління Державної фіскальної служби України: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 - співробітників Головного оперативного управління ДФС України, які не підпорядковані позивачу. Керівникам МПД ДП «Укрспирт» організувати проведення інвентаризації на МПД за участю співробітників ДФС України (п.4).

Згідно графіку проведення інвентаризацій, на Борокському МПД така повинна розпочатися 31 березня 2015 року.

31 березня 2015 року на забезпечення виконання наказу №112 від 16 березня 2015 року «Про проведення інвентаризації» позивач видав розпорядження «Про проведення інвентаризації» де у п.4 зазначено: покласти на робочу комісію такі функції: здійснення інвентаризації майна, товарно-матеріальних цінностей, коштів та інших грошових документів і незавершеного будівництва у місцях зберігання та виробництва: участь (разом з бухгалтерією підприємства) у визначенні результатів інвентаризації, а також списання витрат у межах норм природних втрат; внесення пропозиції з питань упорядкування, зберігання і випуску товарно-матеріальних цінностей, поліпшення обліку та контролю за їх зберіганням; оформлення протоколу із зазначенням у ньому стану складського господарства, результатів інвентаризації і висновків щодо них. Розпорядженням покладено відповідальність за своєчасність і додержання порядку проведення інвентаризації відповідно до наказу керівника підприємства, за повноту і точність внесення до інвентаризаційних описів даних про фактичні залишки майна, матеріальних цінностей, грошових коштів і документів, цінних паперів та заборгованостей в розрахунках, на членів робочої комісії; постійно діючу інвентаризаційну комісію зобовязано у 5-ти денний термін після закінчення інвентаризації передати матеріали інвентаризації на затвердження керівнику.

Відповідно до розпорядження № 48 від 6 липня 2015 року «Про проведення інвентаризації» постійно-діючим комісіям необхідно провести повну інвентаризацію основних засобів, товарно-матеріальних цінностей з метою приведення до відповідності фактичної наявності обладнання з даними обліку, нанесення інвентарних номерів на обладнання на якому вони відсутні та виключити факти їх дублювання.

Наведене не дає підстав стверджувати, що позивач не забезпечив проведення інвентаризації на Борокського МПД у строк, який передбачено в наказі № 112 від 16 березня 2015 року.

Залучення працівників Державної фіскальної служби України до проведення інвентаризації є поза межами повноважень позивача.

Колегія суддів прийшла до висновку про відсутність належних та допустимих доказів про наявність одноразового грубого порушення трудових обовязків позивачем.

Звільнення за п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України є дисциплінарним стягненням і допускається з додержанням правил, встановлених для застосування таких стягнень.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Докази того, що роботодавець жадав від позивача письмові пояснення, якщо вважав, що останній допустив порушення трудових обовязків, відсутні. Пояснення позивача, надані ним разом із старшим бухгалтером із власної ініціативи, такими доказами вважатися не можуть.

Встановлено, що позивач має трудовий стаж на підприємстві з 2006 року. Він має неодноразові заохочення, успішно пройшов атестацію у травні 2015 року (т.1 а.с.256,257,279-282, т.2 а.с.31-35).

При перевірці законності звільнення позивача в частині дотримання процедури звільнення виявлено, що така порушена, оскільки не дотримані норми трудового законодавства, які регулюють порядок звільнення.

На підставі аналізу наявних у справі доказів колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для звільнення позивача по п.1 ч.1 ст.41 КЗпП.

Аналізуючи наявні докази у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що при звільненні позивача з роботи за п.1 ст. 40 КЗпП України відповідачем допущено порушення порядку звільнення; таке проведено за відсутності для цього правових підстав. Тому наявні правові підстави для скасування наказу про звільнення, поновлення позивача на роботі. Проте, в порушення вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України суд першої інстанції трудових прав позивача не поновив та відмовив у позові.

Відповідно до вимог частин 1 і 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на роботі. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більше ніж за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядалася більше ніж один рік не з вини працівника, така виплата проводиться за весь час. Вини позивача у тривалому розгляді заяви про поновлення на роботі не встановлено. Відомості про те, що за час розгляду спору судом позивач працював і отримував доходи відсутні. Тому в його користь підлягає стягненню середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

З урахуванням наведених обставин, ухвалене у справі рішення суду першої інстанції не можна визнати законним і обґрунтованим. Тому з урахуванням ст. 309 ЦПК України рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Розраховуючи суму, яка підлягає стягненню з відповідача, суд керується Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року (з наступними змінами та доповненнями) і виходить із заробітку позивача перед звільненням, тривалості вимушеного прогулу.

Згідно довідки про доходи позивача № 85 від 25 серпня 2015 року (т.1 а.с.63) його заробітна плата за червень 2015 року становить 5024,91 грн., за липень 2015 року - 6247,79 грн. Середньоденна заробітна плата становить 313,14 грн. ((5024,91+6247,79) : 36). З урахуванням періоду вимушеного прогулу (4 серпня 2015 року - 10 серпня 2016 року) середній заробіток становить 81 729,54 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 817,30 грн.

Керуючись ст.ст. 88, 303, п.1,2 ч.1, ст.307, ст. ст. 308, 309, 313, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 28 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» № 184-к від 3 серпня 2015 року «Про звільнення ОСОБА_2Я.».

Поновити ОСОБА_2 на посаді керівника Борокського місця провадження діяльності та зберігання спирту Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» з 3 серпня 2015 року.

Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (вулиця Гагаріна, будинок 16, м.Бровари Київської області, 07400) в користь ОСОБА_2 81 729,54 грн. (вісімдесят одну тисячу сімсот двадцять девять грн. 54 коп.) середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 4 серпня 2015 року по 10 серпня 2016 року. Вказана сума визначена без врахування податків і обовязкових платежів.

Стягнути з з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (вулиця Гагаріна, будинок 16, м.Бровари Київської області, 07400) в дохід держави 817,30 грн. (вісімсот сімнадцять грн. 30 коп.) судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: