АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №758/10743/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4514/2016 /2014
Головуючий у суді першої інстанції: Ларіонова Н.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Побірченко Т.І.
28 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді Побірченко Т.І.

суддів Панченка М.М., Барановської Л.В. при секретарі Куркіній І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Київпастранс» про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся з позовом, в якому просив стягнути з КП «Київпастранс» 30 грн.. Посилається на те, що на 05 липня 2014 року посадова особа відповідача з особистим номером 102/384 безпідставно стягнула з нього штраф за безквитковий проїзд у двадцятикратному розмірі від вартості квитка, що становить 30 грн. та підтверджується відповідною квитанцією. ОСОБА_3 зазначає, що він їхав у комунальному автобусі, при цьому талон на проїзд був закомпостований. Надати цей талон не має змоги, оскільки його забрали контролери при перевірці. Проте, вказана посадова особа не склала протокол та постанову про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Позивач не пропонував контролерам викликати працівників міліції, до райвідділу міліції він також не звертався, оскільки в той час розгубився.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзіОСОБА_3 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що твердження суду першої інстанції про вчинення позивачем адміністративного правопорушення не стосується даної справи, оскільки предметом позову є повернення безпідставно одержаних коштів, а не оцінка законності дій посадових осіб відповідача у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника КП «Київпастранс» - Гуржій Є.О., перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.07.2014 року посадова особа КП «Київпастранс» з особистим номером 102/384 стягнула штраф за безквитковий проїзд з ОСОБА_3 у двадцятикратному розмірі від вартості проїзду, що становить 30 грн. та підтверджується квитанцією серії АГ № 215863 (а.с. 3).

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За умовами ст. 135 КУпАП, безквитковий проїзд, а так само провезення без квитка дитини віком від семи до шістнадцяти років, тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості проїзду.

Згідно ст. 41 ЗУ «Про автомобільний транспорт» пасажир має право безоплатно провозити з собою на автобусних маршрутах загального користування одну дитину дошкільного віку без надання їй окремого місця: безоплатно перевозити з собою на автобусних маршрутах загального користування ручну поклажу. При цьому пасажир зобов'язаний мати при собі квиток на проїзд, на перевезення багажу, а за наявності права пільгового проїзду - відповідне посвідчення.

Відповідно до пункту 75 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.97 № 176, пасажир зобов'язаний мати при собі квиток на проїзд, квитанцію на перевезення багажу, а за наявності права на пільги щодо оплати проїзду - посвідчення встановленого зразка, зберігати квиток до кінця поїздки і пред'являти в розгорнутому вигляді на вимогу осіб, що мають право здійснювати контроль.

За умовами ст. 4 ЗУ «Про міський електричний транспорт», право на користування транспортними послугами надає придбаний разовий квиток, закомпостований абонементний талон, проїзний квиток тривалого користування, картка або посвідчення, що дає право на пільговий проїзд згідно із законодавством.

Відповідно до п. 26 Правил надання населенню послуг з перевезення міським електротранспортом, затверджених Постановою Кабінет) Міністрів України від 23.12.2004 № 1735, документом на право одержання транспортних послуг є придбаний пасажиром разовий квиток (жетон), закомпостований абонементний талон, проїзний квиток (картка) тривалого користування, посвідчення, що дає право на пільговий проїзд відповідно до законодавства.

Якщо особа не сплатила проїзд, проїзд багажу, має недійсні документи, що посвідчують право на пільги, вона підлягає адміністративній відповідальності за ч.2 ст.135КУпАП. Адміністративна відповідальність виражена штрафом у двадцятикратному розмірі вартості проїзду (станом на лютий 2012 ця сума становить 30 гривень у громадському транспорті і 40-50 гривень у маршрутних таксі). Штраф накладають контролери, водії та деякі інші особи; стягнення виконується на місці правопорушення, відповідно до ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається, порушнику видається квитанція встановленого зразка. Крім того, особа зобов'язана сплатити вартість проїзду. Якщо пасажир відмовляється сплатити штраф, він має бути висаджений на найближчій зупинці, а в разі злісної непокори - доставлений до найближчого органу внутрішніх справ.

Згідно відомості про здачу штрафних квитанцій, кошти та корінець квитанції серії АГ № 215863 були здані відповідальній особі КП «Київпастранс» (а.с. 38).

Щодо доводів ОСОБА_3 стосовно того, що з нього не міг бути стягнутий штраф за безквитковий проїзд, оскільки посадовою особою відповідача стосовно нього не було складено жодного протоколу та не винесено постанови про адміністративне правопорушення слід зазначити наступне.

Відповідно ст. 258 КУпАП, протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, КУАПП якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУАПП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки ОСОБА_3 оплатив штраф за безквитковий проїзд у добровільному порядку, протокол про адміністративне правопорушення відповідно до положень ст. 258 КУпАП не складався.

Враховуючи вищевказані обставини, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що працівником КП «Київпастранс» від ОСОБА_3 були отримані грошові кошти у розмірі 30 грн. у передбачений законом спосіб - як оплата штрафу за безквітковий проїзд у громадському транспорті, а тому посилання позивача, що вищевказана сума є безпідставно отриманою та підлягає поверненню відповідно до ст.1212 ЦК України необґрунтовані та не підтверджені належними доказами в розумінні положень ст.60 ЦПК України.

Позовні вимоги належним чином розглянуті судом першої інстанції, всім дослідженим доказам дана належна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на законність ухваленого рішення. Підстав для скасування рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-