АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 754/2744/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7009/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Таран Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року колегія суддів судової палати по розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі

головуючого: судді Білич І.М

суддів Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі Горбачовій І.В.

за участю: позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання дитини.

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом та ставила питання, із урахуванням уточнень позовних вимог, про стягнення із ОСОБА_4 аліментів на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 гривень на місяць. Так як відповідач у добровільному порядку не виконує обов'язку щодо утримання та належного виховання дитини.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року позов було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень щомісячно, починаючи з 26.02.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу. Де ставив питання про його скасування та ухвалення нового, яким зменшити суму аліментів у твердій сумі до 750 гривень. Вказуючи при цьому, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні відповідач підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Позивач не визнала апеляційну скаргу, та заперечувала проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Судом при розгляді справи було встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.03.2013 року було розірвано. Сторони мають дитину - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на час розгляду справи проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції задовольняючи позов частково з урахуванням вимог ст. 180, ст. 181 СК України, зазначаючи, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття у визначений законодавчо спосіб утримання дітей в тому числі і шляхом встановлення аліментних зобов'язань, вважав, що позивач вправі вимагати від відповідача допомоги на утримання дитини. Оскільки, ОСОБА_4 має мінливий дохід, визначення аліментів в твердій грошовій формі відповідає обставинам справи і узгоджується із вимогами ст.184 СК України. А відтак суд першої інстанції з урахуванням також матеріального стану платника аліментів, вважав необхідним визначити їх розмір - 2000 гривень на місяць.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, відповідач вказував на безпідставність висновків суду в частині того, що він не надає матеріальної допомоги на утримання та виховання дитини, оскільки 29 січня 2015 року ним було перераховано 25 000 гривень на утримання дитини на рахунок позивача, що підтверджено квитанцією № 173878141 від 29 січня 2015 року, яку суд першої інстанції безпідставно відмовився залучити до матеріалів справи.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, так як квитанція на яку посилається відповідач вказує на те, що ним були перераховані кошти в розмірі 25 тисяч гривень як « поповнення карткового рахунку готівкою « ( а.с. 72).

При цьому будь - яких доказів на підтвердження того, що між сторонами існувала попередня домовленість ( договір) щодо визначення правової природи зазначених вище коштів, тривалість їх дії суду надано не було.

Крім того, позивач по справі заперечувала проти того, що зазначені вище кошти були перераховані відповідачем, як кошти за аліментними зобов'язаннями.

Не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду і доводи апеляційної скарги в частині того, що судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів було взято до уваги також чеки, надані позивачем на підтвердження витрат які вона несе по утриманню дитини. Постановлене судове рішення за своїм текстом не містить таких посилань.

Також відповідачем в апеляційній скарзі зазначалось про не взяття судом першої інстанції до уваги, те що він з травня 2015 року не працює. А відтак має на разі непостійні та невеликі заробітки, йому допомагає матір. А відтак, більше ніж 700-750 гривень не зможе надсилати позивачу на утримання дитини і це не суперечить положенням діючого законодавства, так як 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час постановлення судового рішення становить - 491, 10 гривень.

Колегія суддів вважає, що вказуючи на не дослідження судом матеріального становища відповідача, а відтак перевірки його можливості сплачувати аліменти в розмірі визначеному судом, останній будь-яких доказів на підтвердження зазначених вище доводів як до суду першої так і апеляційної інстанції не надав. Хоча у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому слід також зазначити, що у відповідності до положень Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» визначений прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з січня 2016 року - 1455 гривень.

Тобто визначений судом розмір аліментів відповідає прожитковому мінімуму дитини відповідного віку.

З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги, що у відповідності до вимог ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при постановленні рішення були допущені порушення норм матеріального права, які призвели до постановлення неправосудного рішення. Підстав для скасування рішення суду нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Деснянськогорайонного суду м. Києва від 23 березня 2016року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: