Справа № 136/413/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"28" квітня 2016 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Мочульської Л. Т.

за участю секретаря Белінської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Липовці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на ? частку житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача , посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3. Після ЇЇ смерті залишилось майно, яке складається з житлового будинку із погосподарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 . Позивач протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, прийняла спадщину в установленому законом порядку. Крім неї, спадкоємцем першої черги є також рідна сестра- відповідач у справі, яка також прийняла спадщину після смерті матері. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріус відмовив, оскільки виявилось, що даний будинок належить до колгоспного двору, а тому належить його членам на праві сумісної власності, тобто встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійному спадкодавцю нотаріусу не представляється можливим.

В судове засідання представник позивача не з'явився. Надав суду заяву, в якій позов підтримав та просив розглянути справу без його участі.

Відповідач - ОСОБА_2 - в судове засідання не з'явилась та також надала суду заяву, в якій позов визнала повністю та просила справу розглянути без її участі.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали цивільної та спадкової справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання сторін та розгляд справи у їх відсутності.

Судом встановлено наступне:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 ( свідоцтво про смерть - а.с. 5). Після її смерті залишилось майно, яке складається з житлового будинку із погосподарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , про що засвідчує свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння № 533 від 10.01.1990 року (а.с. 8).

В силу ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. . У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Судом установлено, що ОСОБА_3 заповіту не залишала. Отже, в такому випадку, має місце спадкування за законом.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України, ОСОБА_1, як дочка спадкодавця (свідоцтво про народження ОСОБА_4, та свідоцтво про укладення шлюбу її з ОСОБА_5- а.с. 6,7), є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері.

Позивач протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, прийняла спадщину, подавши нотаріусу відповідну заяву 19.06.2014 року.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №169/2014, заведеної державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , спадщину після її смерті прийняла також відповідач у справі - дочка покійної ОСОБА_2, 19.06.2014 року, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори .Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендували на майно спадкодавця - немає.

Постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори від 26.02.2016 року позивачу відмовлено у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку, через те, що даний будинок належить до колгоспного двору, а тому належить його членам на праві сумісної власності, тобто встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійному спадкодавцю не представляється нотаріусу можливим.

Судом установлено, що згідно свідоцтва НОМЕР_1 про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом Росошанської сільської ради н.д. 10.01.1990 року, зареєстрованого Вінницьким обласним об'єднаним бюро технічної інвентаризації 10.01.1990 року , житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 ( а.с.8)

Як вбачається із довідки Росошанської сільської ради від 03.03.2016 року №217 станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору, до якого належав даний будинок були: покійний спадкодавець - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та покійний батько позивача (чоловік спадкодавця) - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.( а.с.13,14).

За діючим на час видачі свідоцтва законодавством ( ч.1 ст.120 ЦК Української РСР -1963 року, яка діяла до 16 грудня 1993 р) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після його припинення, мали ті члени колгоспного двору , котрі до 15.04.1991 року ( дата введення в дію Закону України «Про власність») не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Суду не надано підтвердження, що покійний батько позивача (чоловік спадкодавця) - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, за життя вирішував питання про визначення частки в майні колгоспного двору, про виділ чи поділ колгоспного двору. Відтак єдиним власником житлового будинку на час відкриття спадщини був лише покійний спадкодавець ОСОБА_3.

Таким чином, здобуті судом докази свідчать, що на підставі свідоцтва НОМЕР_1 про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом Росошанської сільської ради н.д. 10.01.1990 року, зареєстрованого Вінницьким обласним об'єднаним бюро технічної інвентаризації 10.01.1990 року, житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, належав ОСОБА_3

До складу спадкового майна входить цілий житловий будинок «А» з верандою «а» , 1975 року побудови, загальною площею 73 кв.м., житловою площею 47,8 кв. м. та господарські будівлі: сарай «Б», сарай «б», погріб «В», убиральня «Г», огорожа №1, які розташовані в АДРЕСА_1 .

Згідно з нормами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися наслідок його смерті.

На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про його задоволення .

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі

Отже, відповідно до вимог діючого законодавства, позивач має право на спадкування за законом на ? частину майна, яке належало спадкодавцю, у зв'язку з чим суд позов задовольняє у повному обсязі.

На підставі глави 84, ст.ст. 1218, 1223, 1268, 1270, 1296, 1297, 1298 ЦК України, керуючись ст. 174, 209-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на ? частину житлового будинку «А» з верандою «а» , 1975 року побудови, загальною площею 73 кв.м., житловою площею 47,8 кв. м. та господарські будівлі: сарай «Б», сарай «б», погріб «В», убиральню «Г», огорожу №1, які розташовані в АДРЕСА_1 .

Право власності на зазначене нерухоме майно підлягає державній реєстрації в установленому законом порядку.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку протягом десяти днів. Після закінчення цього строку, рішення набирає законної сили, якщо не буде подано апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Л. Т. Мочульська