Справа № 464/7260/15 Головуючий у 1 інстанції: Радченко Е.А.
Провадження № 22-ц/783/1443/16 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Гірник Т.А.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2, представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16 грудня 2015 року у справі за позовом ЛКП «Старий Сихів» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 16 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Львівського комунального підприємства «Старий Сихів» заборгованість за послуги утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 2 078 гривень 81 копійок, з центрального опалення в розмірі 2 262 гривні 72 копійок та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок; загалом - 4 585 гривень 13 копійок. В задоволенні решти позову - відмовлено.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_4 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що районний суд прийняв до розгляду позовну заяву підписану особою, не уповноваженою на ведення справи, у зв'язку з чим позовна заява ЛКП «Старий Сихів» підлягає залишенню без розгляду. Вказує, що жодним нормативним документом не було встановлено тарифів за послуги опалення чи постачання теплової енергії, котрі надаються ЛКП «Старий Сихів» мешканцям будинку по АДРЕСА_1, а також відсутній договір між сторонами про надання таких послуг.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю; судові витрати за розгляд справи у суді першої інстанції залишити за ЛКП «Старий Сихів»; судові витрати за розгляд апеляційної скарги стягнути з ЛКП «Старий Сихів» на користь апелянта.

ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, хоча про розгляд справи повідомлялася належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 272), про причини неявки суд не повідомила та з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталася, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Матеріалами справи встановлено, що згідно довідки ЛКП «Старий Сихів» № 2297 від 19.08.2015р. ОСОБА_4 є власником двокімнатної квартири № 71 загальною площею 50,70 м.кв. в будинку АДРЕСА_1. Також в даній квартирі зареєстрована її дочка ОСОБА_5 (а.с. 7)

Згідно розрахунку заборгованості у ОСОБА_4 наявна заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території та центральне опалення. (а.с. 8-11)

Судом встановлено, що ЛКП «Старий Сихів» є виконавцем житлово-комунальних послуг, що надаються мешканцям багатоквартирного будинку, де розташована квартира, в якій мешкають відповідачі. Зокрема, позивач надає мешканцям вищезазначеного будинку послугу з утримання будинку та прибудинкової території. Крім того позивач надає послугу з централізованого опалення на підставі договорів № 4210/А від 23.10.2007 року та № 1538/А від 01.04.2013 року про постачання теплової енергії в гарячій воді.

Згідно особового рахунку НОМЕР_1, вартість послуг з централізованого опалення у вищезазначену квартиру в період з липня 2010 року липня 2014 року оплачувалася не в повному обсязі, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 2262 грн. 72 коп. Так само не в повному обсязі проводилася оплата послуг з утримання будинку та прибудинкової території і заборгованість станом на лютий 2015 року складає 2078 грн. 81 коп.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднанням є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Стаття 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій.

Статтею 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції постанови КМ України від 24 січні 2006 року № 45, діє з 02 лютого 2006 року), ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власники та наймачі (орендарі) квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п.14,17,35 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані своєчасно вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку, плата за комунальні послуги власниками квартир вноситься за затвердженням в установленому порядку тарифами.

Обов'язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45.

Задовольняючи частково позовні вимоги ЛКП «Старий Сихів» районний суд виходив з того, що відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень щодо ненадання позивачем послуг з централізованого опалення та те, що послуги з утримання будинку та прибудинкової території визначені позивачем з порушенням норм законодавства та вирішив, що заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території підлягає стягненню лише з відповідачки ОСОБА_4, як власника квартири.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції.

Покликання в апеляційній скарзі на те що позовну заяву підписану особою не уповноваженою на ведення справи, у зв'язку з чим позовна заява ЛКП «Старий Сихів» підлягає залишенню без розгляду, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки таке спростовується матеріалами справи, а саме Розпорядженням Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради № 75-к/в від 03.08.2015р., згідно якого виконання обов'язків директора ЛКП «Старий Сихів» на час відпустки ОСОБА_6, покладено на головного інженера ОСОБА_7 (а.с. 14)

Доводи апеляційної скарги щодо неукладення договору з ЛКП «Старий Сихів» спростовуються правовим висновком викладеним в Постанові Верховного Суду України від 10 жовтня 2012 року в справі № 6-110цс12, яким передбачено, що відповідно до змісту ст. 627 ЦК України свобода договорів не є безмежною і у випадках, передбачених актами цивільного законодавства, особа зобов'язана укласти відповідний договір. Такий випадок, зокрема, передбачено пунктом 1 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,відповідно до якого споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Встановивши, що виконавцем такі послуги надаються, а споживач їх отримує, однак ухиляється від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, який підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, суд за позовом виконавця ухвалює рішення про визнання зазначеного договору укладеним.

В силу вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України зазначене рішення Верховного Суду України є обов'язковим у подібних правовідносинах для всіх судів України.

Оскільки обов'язок споживача житлово-комунальних послуг власника житла ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг.

Колегія суддів не погоджується із доводами в апеляційній скарзі на те, що жодним нормативним документом не було встановлено тарифів за послуги опалення чи постачання теплової енергії, котрі надаються ЛКП «Старий Сихів» мешканцям будинку по АДРЕСА_1, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.3 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 року № 1198-VII статтю 19 Закону України «Про житлово-комунальній послуги» було доповнено частиною 4 наступного: «Виконавцем послуг з центрального опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація)».

На виконання вищенаведеного Закону № 1198-VII від 10.04.2014 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг було прийнято Постанову № 650 від 06.06.2014 року «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб'єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг», що набрала законної сили 01 липня 2014 року.

До 01 липня 2014 року надання послуг з централізованого опалення відповідачам здійснювалось виконавцем даних послуг - позивачем на підставі укладеного між ЛКП «Старий Сихів» та ЛМКП «Львівтеплоенерго» договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 1538/А від 01.04.2013 року (а.с. 30-36). Таким чином ЛМКП «Львівтеплоенерго» був постачальником послуг з центрального опалення, а ЛКП «Старий Сихів» їх покупцем, а по відношенню до відповідача, як кінцевих споживачів даної послуги - виконавцем.

Облік спожитої енергії та розрахунок місячної плати за фактично спожиту теплову енергію та приєднане теплове навантаження здійснювався ЛМКП «Львівтеплоенерго» як теплопостачальною організацією побудинково відповідно до встановлених виконавчим комітетом Львівської міської ради тарифів на теплову енергію.

ЛКП «Старий Сихів» за результатами проведених ЛМКП «Львівтеплоенерго» розрахунків щомісячно отримувало від останнього рахунки на оплату наданої теплової енергії окремо по кожному будинку, що перебували на балансі та обслуговувались позивачем. На підставі отриманих рахунків ЛКП «Старий Сихів» проводив розрахунок розміру плати за центральне опалення окремо для кожного з кінцевих споживачів, в тому числі і для відповідачів, пропорційно до займаної ними опалювальної площі.

Тарифи на центральне опалення протягом спірного періоду були врегульовані Рішенням Львівської міської ради № 930 від 02.09.2008 року «Про затвердження тарифів на теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання, враховуючи економічно обгрунтовані витрати на їх виробництво, транспортування та постачання».

Відповідно до ч.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та /або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

Доводи апелянта про несанкціоноване втручання у роботу загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії не підтверджені належними доказами,

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Окрім того на підтвердження належності надання послуг з центрального опалення в межах спірного періоду ЛКП «Старий Сихів» надано:

Акти експлуатаційної повірки вузла обліку теплової енергії за № 507 по АДРЕСА_1 за спірний період (а.с. 88-91);

Акт технічної експертизи теплолічильника, складеного по закінченню строку його перебування на комерційному обліку (а.с. 92);

Паспорт вузла обліку гарячого водопостачання (а.с 70-71);

Рахунки ЛМКП «Львівтеплоенерго» за теплову енергію за період з листопада 2011 року по червень 2014 року (а.с. 103-162);

Опитувальний лист споживача теплової енергії на будинок АДРЕСА_1 у м. Львові (а.с. 170);

Зведена інформація про Вузл обліку теплової енергії № 507, надана ЛМКП «Львівтеплоенерго» за період з січня 2001 року по грудень 2012 року (а.с. 101-102);

Акти про зняття показів лічильника теплової енергії в будинку АДРЕСА_1 у м. Львові (а.с. 73-87);

Договори № 2976/А про постачання теплової енергії в гарячій воді від 16.08.2002 року та № 1538/А про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.04.2013 року (а.с. 30-36, 63-67).

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Покликання представника ОСОБА_2 в апеляційному суді про те, що заміни лічильників відбулися з порушенням, судова колегія в силу вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України не бере до уваги.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків районного суду не спростовують, тому підстав для скасування рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16 грудня 2015 року колегія суддів не вбачає.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права у відповідності до вимог ст.ст. 213-214 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

Т.А. Гірник