АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» на рішення Подільського районного суду м.Києві від 28 грудня 2015 року

в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Восток» (надалі - ТОВ «Восток») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди.

Вимоги обґрунтовував тим, що відповідач, працюючи на посаді начальника зміни в АЗК № 37, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога, 9, 29 вересня 2014 року здійснив змішування нафтопродуктів - влив в резервуар №1, в якому знаходився бензин підвищеної якості А-95 Євро, вид 1 клас, згідно пояснень, 20 літрів відпрацьованого автомобільного мастила, внаслідок чого бензин був зіпсований до рівня повної втрати придатності, що призвело до заподіяння позивачу матеріальної шкоди, в сумі 136068 грн. 14 коп.

Рішенням Подільського районного суду м. Києві від 28 грудня 2015 року в задоволенні позову ТОВ «Восток» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів, вислухавши представника позивача, який підтримав апеляційну скаргу, відповідача та його представника, які просили апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Восток» з 11 грудня 2012 року на посаді начальника зміни АЗК № 37 Київського регіону (а.с.7).

Відповідно до наказу 01 № 1063-ос від 28 жовтня 2014 року ОСОБА_2 було звільнено з посади начальника зміни АЗК № 37 Київського регіону у зв'язку з втратою довіри - за п.2 ст. 41 КЗпП України. Підстава до видачі наказу - висновок за результатами проведення розслідування обставин псування якості палива на АЗК №37 від 11 жовтня 2014 року, пояснювальна записка ОСОБА_2 (а.с.8).

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що бензин, досліджений в протоколі випробувань, не міг бути зіпсований додаванням 20 л відпрацьованого мастила, а у справі відсутні докази вливання мастила відповідачем в резервуар, з якого в подальшому були взяті зразки нафтопродукту на дослідження та не доведення того, що при прийнятті зміни відповідачем йому на зберігання було передано бензин належної якості.

Разом з тим, з такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо, з огляду на наступне.

Згідно положень п. 5 ч. 1 ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку коли шкоди завдано нестачею, умисним знищенням або умисним зіпсуванням матеріалів, напівфабрикатів, аеробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією в користування.

Відповідно до керівних роз'яснень, які містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29 грудня 1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», підставами для стягнення матеріальної шкоди, завданої працівником при виконанні трудових обов'язків, може мати місце лише при встановленні судом наявності обов'язкових складових для настання матеріальної відповідальності, а саме: наявність прямої його вини; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними.

Матеріалами службової перевірки комісії ТОВ «Восток», створеної з метою розслідування причин псування якості бензину автомобільного підвищеної якості А-95 Євро вид 1 клас В на АЗК № 37 від 11 жовтня 2014 року, визнано доведеними, що ОСОБА_2, обіймаючи посаду начальника зміни АЗК, умисними діями зіпсував 15587,81 л бензину А-95, який не підлягає відновленню, у зв'язку з чим комісія вбачила в його діях склад злочину й рекомендувала правовому департаменту підготувати матеріали для передачі до правоохоронних органів, вважала за необхідне рекомендувати винній особі добровільно відшкодувати збитки, а також та звільнити відповідача з роботи за п.2 ст.41 КЗпП України - у зв'язку з втратою довір'я (а.с.24-27).

Окрім цього, матеріалами розслідування встановлено, що 30 вересня 2014 року близько 16-30 на АЗК №37 під час заправки автомобіля бензином А-95 споживач виявив невідповідність палива по кольору й звернувся з відповідною претензією. З метою перевірки інформації, було проведено перевірку проби бензину, відібраної із паливно-роздавальної колонки в мобільній лабораторії ТОВ «Восток» й за результатами якої встановлено, що проба не відповідає ДСТУ 4839-2007 «Бензини автомобільні підвищеної якості. Технічні умови» по показниках «Зовнішній вигляд», який по нормі повинен бути прозорий, світлий без механічних домішок та води, а фактично бензин був темно-сірого кольору.

У зв'язку з виявленим випадком, комісією було вивчено архів відеореєстратора камери спостереження АЗК №37 та після перегляду якого встановлено, що начальник зміни ОСОБА_2 після закінчення прийому нафтопродуктів із автоцистерни 29 вересня 2014 року о 23-30 через замірний люк в резервуар № 1 влив рідину темного кольору із відра та 20-літрової каністри. В результаті опитування ОСОБА_2 зізнався, що з метою зменшення нестачі бензину, в резервуар №1 влив 10 л. бензину, отриманого внаслідок вилучення арбітражних проб, строки зберігання яких сплили, а також із каністри 20 л. відпрацьованого автомобільного мастила.

Для встановлення якості нафтопродукту, друга частина проби, відібрана з паливно-розподільчого крану колонки, була направлена для проведення випробувань стандартними методами в акредитований випробувальний центр ДП НІІНП «МАСМА», за результатами якого встановлено, що бензин А-95, що знаходиться в резервуарі №1, є нестандартним (а.с.24-27).

Згідно даних акту інвентаризації від 01 жовтня 2014 року АЗС №37 у резервуару №1 загальний об'єм бензину А-95 склав 155572 л. (а.с.18).

Протоколом випробувань № 300/п-14 від 03 жовтня 2014 року, складеним акредитованим випробуваним центром ДП НДІННП «МАСМА», встановлено, що наданий зразок бензину автомобільного підвищеної якості А-95 євро виду 1 класу В не відповідає вимогам ДСТУ 4839:2007 за показниками «детонаційна стійкість, октанове число за моторним методом, вміст сірки, концентрація фактичних смол, зовнішній вигляд. Зокрема, встановлено, що у наданому на дослідження бензині вміст сірки становить 94 при нормі 10, а концентрація фактичних смол склала 459,8 при нормі 5 (а.с.21,22).

Згідно п.1.1 Посадової інструкції начальника зміни автозаправної станції ТОВ «Восток», начальник зміни АЗС виконує роботу по підтриманню протягом своєї зміни, безперебійної, безпечної та ефективної роботи АЗС шляхом організації її роботи, керівництва і контролю за високим рівнем якості виконання персоналом зміни роботи, а також відповідає за організацію приймання/збереження/відпуск нафтопродуктів (а.с.11-16).

З долученого до справи змінного звіту АЗС №37, складеного ОСОБА_2, видно, що у резервуарі №1 на початок його зміни залишок бензину складав 13231л, надійшло 4545 л й на кінець зміни - о 23 год. 59 хв. 29 вересня 2014 року залишок склав 16406,23 л (а.с.132-133).

Районний суд визнав недоведеним факт отримання відповідачем бензину згідно акту А-95 Євро належної якості.

Між тим, суд не дав належну оцінку долученим до справи матеріалам.

Так, посилання ОСОБА_2 про те, що прийняті ним нафтопродукти були неналежної якості спростовуються змістом складеного ним же змінного звіту, який не містить будь-яких застережень, а також даними обліку нафтопродуктів, з яких убачається, що при прийманні нафтопродуктів з автоцистерни відповідачем не було виявлено неякісне пальне (а.с.132-136).

Відсутні були й будь-які скарги щодо якості пального в період роботи ОСОБА_2

Матеріалами справи доведено, що за параметрами кольору було виявлено неякісне пальне лише після того, як ОСОБА_2 вчинив протиправні дії й залишив місце роботи.

В пояснюваній записці, складеній ОСОБА_2 після перегляду відеозапису та встановлення комісією позивача факту вливання ним у резервуар №1 рідини темного кольору, відповідач зізнався, що саме він у темну пору доби в зазначений резервуар влив відпрацьоване автомобільне мастило, проте про наслідки вчиненого не думав (а.с.17).

Отже, ОСОБА_2 визнав факт додавання в резервуарі №1 рідини, якісні показники якої не встановлено, що призвело до псування бензину.

Визнаючи недоведеним вливання відповідачем рідини у резервуар, з якого в подальшому були взяті зразки нафтопродукту на дослідження, суд залишив поза увагою дані, відображені у акті № 177 від 30 вересня 2014 року відбирання проб нафти та нафтопродуктів, що складений комісією ТОВ «Восток» під час проведення службового розслідування, згідно з яким о 19 год. 05 хв. 30 вересня 2014року з резервуару № 1, в якому знаходиться бензин автомобільний підвищеної якості А-95 Євро виду 1 клас В було відібрано проби (а.с.128).

Згідно даних долученого до справи генерального плану АЗК №37 та схеми розташування обладнання, резервуар №1 містить позначення « 95» (а.с.244).

Даючи пояснення в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтвердив відображені у схемі дані та зазначив, що у резервуарі № 1, з відміткою «95», дійсно знаходився бензин автомобільний підвищеної якості А-95 Євро виду 1 клас В й саме у цей резервуар він вливав рідину, у зв'язку з чим вказав на відсутність потреби переглядати відеозапис його дій, зафіксованих камерою відеоспостереження, який доставив у судове засідання представник позивача.

ОСОБА_2 під час розгляду справи твердив, що зазначені у пояснювальній записці від 01жовтня 2014 року відомості в частині виду рідини, яку він вливав, не відповідають дійсності, остільки в той час на нього чинився тиск працівниками охорони позивача, а фактично ним було влито у резервуар не відпрацьоване мастило, а бензин, який брався у якості арбітражних проб.

Разом з тим, ці пояснення ОСОБА_2 колегією суддів розцінюються як бажання уникнути відповідальності за вчинене.

Так, після написання пояснювальної записки, відповідач не оскаржив дії відповідних осіб до правоохоронних органів, не спростовував викладені у ним у пояснювальній записці обставини перед адміністрацією товариства.

Більше того, після звільнення з роботи на підставі матеріалів службового розслідування за п.2 ст.41 КЗпП України, ОСОБА_2 не оскаржив в установленому законом порядку законність розірвання з ним трудового договору з підстав втрати довір»я.

Визнаючи належним доказом долучений під час розгляду справи висновок спеціаліста № 14213 фізико-хімічного експертного дослідження нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів від 24 лютого 2015 року, який визнав недоведеним можливість псування 15587,81л бензину домішком у резервуар 20 л мастила (а.с.150-154), суд не звернув увагу на те, що спеціаліст свої висновки зробив на підставі копій документів, долучених до справи та визнав доведеним вливання в резервуар відповідачем саме 20 л. автомобільного мастила, в той час як якісні показники рідини, яку було влито в резервуар, ніким не були встановлені.

Отже, зазначений висновок ґрунтується на припущеннях, в той час як згідно 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У матеріалах справи відсутні докази, які б слугували спростуванням причинного зв'язку між незаконними діями відповідача та наслідками таких дій, що призвело до заподіяння позивачу матеріальної шкоди.

За таких обставин, рішення районного суду, як ухвалене з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним з'ясуванням обставин справи, порушенням норм матеріального й процесуального права підлягає скасуванню, а по справі необхідно ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до бухгалтерської довідки № 725 від 05 листопада 2014 року вартість 15572 л. бензину А-95 підвищеної якості складає 256 751 грн. 14 коп. (а.с.28).

Згідно звіту № 320-11-14 про оцінку майна від 01 листопада 2014 року, складеного ПП «ТАСАДОР», розмір матеріальної шкоди, завданої ТОВ «Восток» протиправними діями відповідача, становить 136 068 грн. 14 коп. (а.с. 31 -49).

(256751,14 (вартість якісного пального) - 120 683 (вартість некондиційного пального) = 136068,14( шкода))

Заявлений позивачем розмір заподіяних збитків ОСОБА_2 не спростовано.

За таких обставин, з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Восток» підлягає стягненню 136068 грн.14 коп. матеріальної шкоди.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «Восток» підлягають стягненню судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору, в сумі 2857 грн. 43 коп. (1360,68+1496,75=2857,43) (а.с.73,222).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313 - 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києві від 28 грудня 2015 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким позов товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» 136068 грн.14 коп. матеріальної шкоди, а також судові витрати, в сумі 2857 грн. 43 коп.

Рішення набирає чинності негайно, проте може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа №758/13487/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5467/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Сербіна Н.Г.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.