справа № 156/1144/15-ц
Номер провадження: 2/156/15/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року Іваничівський районний суд Волинської області

в складі : головуючого - судді Шумського А.А.

за участю: секретаря Фітя А.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

сільської ради ОСОБА_5

представника третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет спору на

стороні відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Іваничі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради про визнання державного акту на землю недійсним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 районний відділ Волинського регіонального центру Державного земельного кадастру,-

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради про визнання державного акту на землю недійсним. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на підставі рішення ОСОБА_4 сільської ради від 12 листопада 1993 року № 7/2 їй було передано у власність земельні ділянки загальною площею 0,5325 га. для особистого підсобного господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Право власності на вказані земельні ділянки підтверджується державним актом на право приватної власності на землю ВЛ № 295 від 19 вересня 1996 року. Згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки, ділянки складаються з : ділянка Д-1 площею 0,2747 га.; ділянка Д-2 площею 0,1247 га.; ділянка Д-3 площею 0,1331 га. Тривалий час позивач на земельній ділянці Д-2 площею 0,1247 га. вирощує сільськогосподарські культури. Власником сусідньої земельної ділянки є відповідач ОСОБА_3 Позивач дозволяла йому проїжджати сільськогосподарською технікою по її земельній ділянці так як вони підтримували дружні добросусідські відносини. У вересні 2014 року між сторонами виник конфлікт щодо меж суміжних земельних ділянок, у результат чого вона звернулася до ОСОБА_4 сільської ради із письмовою заявою щодо вирішення земельного спору. Відповідно до акту комісії ОСОБА_4 сільської ради від 17 вересня 2014 року, при замірах земельних ділянок ОСОБА_3 державний акт ЯМ № 020726 від 15 листопада 2012 року площею 0,0726 га. та ОСОБА_1 державний акт ВЛ № 295 від 19 вересня 1996 року встановлено, що розміри їх ділянок відповідають розмірам згідно державних актів, а для вирішення питання щодо переміщення земельної ділянки необхідно звертатись у відповідні органи. 9 грудня 2014 року позивач повторно звернулась до ОСОБА_4 сільської ради щодо закріплення меж земельної ділянки, на що 25 грудня 2014 року отримала відповідь, що закріпити межовими знаками межі суміжних земельних ділянок неможливо, оскільки існують накладки двох земельних ділянок, які відбулись при приватизації земельних ділянок. В подальшому, рішенням комісії від 21 вересня 2015 року та рішенням ОСОБА_4 сільської ради від 23 жовтня 2015 року № 42/12 рекомендовано для спірного питання звернутися до суду. Зазначає, що державний акт на право приватної власності на землю їй був виданий 19 вересня 1996 року у спосіб передбачений законодавством, а відповідачу ОСОБА_3 15 листопада 2012 року. При видачі державного акту було визначено межі її земельної ділянки, а тому працівники земельного кадастру повинні були дотриматись вказаних меж при видачі державного акту на право власності ОСОБА_3 Позивач вважає, що її вини в допущенні помилки при приватизації земельної ділянки ОСОБА_3 немає, оскільки вона перша здійснила приватизацію своєї земельної ділянки та відповідно набула на неї право власності. Враховуючи, що державний акт виданий відповідачу органом, який не мав на це законних повноважень, то просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 серії ЯМ № 020726 виданий 15 листопада 2012 року, кадастровий номер земельної ділянки № :03:02:0293.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, просять позов задовольнити та додатково зазначили, що позивач хоче вільно та безперешкодно користуватися тією земельною ділянкою, яку вона успадкувала після смерті матері і ні на які пропозиції про мирне врегулювання конфлікту вона не погоджується.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав посилаючись на те, що згідно договору дарування земельних ділянок від 11 жовтня 2012 року він прийняв у дар земельні ділянки площею 0,3603 га. та площею 0,2499 га., які розташовані на території с. Низкиничі ОСОБА_4 сільської ради. Цільове призначення земельної ділянки площею 0,3603 га. для ведення особистого селянського господарства, а земельної ділянки площею 0,2599 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. У вказаному договорі зазначено межі земельних ділянок. Тобто відповідач набув права власності на земельні ділянки за цивільно-правовою угодою укладеною у порядку, який установлений законом і навіть вчинення на державному акті відмітки про відчуження земельної ділянки на підставі договору дарування не змінює суті такого акта як недійсного, в разі визнання. Крім того, позивач свідомо замовчує про факт, що 5 серпня 2003 року особисто, персонально, власноручно, без будь-якого примусу, психологічного, фізичного поставила підпис в «Акті погодження меж з суміжними землекористувачами (землевласниками) землевласності ОСОБА_3К.» з «Схемою розташування земельної ділянки ОСОБА_8 с. Низкиничі ОСОБА_4 сільська рада» в документі «Технічна документація зі складання державного акту на право власності на земельні ділянки ОСОБА_8 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства…» на основі якої і на підставі рішення ОСОБА_4 сільської ради від 12 листопада 1993 року № 7/2 сільрадою 24 червня 2005 року видано Державний акт на земельні ділянки. Погоджуючи межі позивач усвідомлювала і розуміла вчинення своїх дій, дана обставина підтверджується позицією ОСОБА_4 сільської ради та її представника землевпорядника ОСОБА_9, яка у серпні 2003 року розяснила ОСОБА_1, що означає акт погодження меж і наслідки, яку площу, параметри, конфігурацію набуває її земельна ділянка і ОСОБА_10 і площа, параметри якої незмінні, що зафіксована в документі «Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 Для введення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Низкиничі ОСОБА_4 сільської ради м. Луцьк -2015».

Додатково в судовому засіданні відповідач зазначив, що фактично відразу після того, як позивач оформила право власності на земельну ділянку вона 4 метри по правому краю уступила батькові? щоб він мав можливість доступу до присадибної земельної ділянки, а батько віддав їй свою земельну ділянку з лівого боку земельної ділянки позивача.

Представники відповідача ОСОБА_4 сільської ради позовні вимоги не визнали і ОСОБА_9 пояснила, що між позивачем та ОСОБА_8 фактично відбувся обмін земельними ділянками приблизно площею 0,03 га. ОСОБА_8 дані зміни закріпив у своєму Державному акті, а ОСОБА_1 при оформленні нових державних актів будуть внесені межові зміни без зміни розміру та цільового призначення земельної ділянки. Додатково зазначила, що конфліктна ситуація утворилась не з вини ОСОБА_4 сільської ради, а в процесі виготовлення технічної документації представниками земельного кадастру.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що на момент узгодження меж при виготовленні державного акту ОСОБА_8 дані про земельну ділянку ОСОБА_1 не були внесені до Єдиного реєстру земельних ділянок із супутниковою привязкою, а під час узгодження меж сторони самі підтвердили межові розміри своїх земельних ділянок. В даний час позивач на виконання нового земельного законодавства: одна ділянка на одному державному акті, виготовляє нові витяги на державні акти. При виконанні даної роботи розміри спірної земельної ділянки позивача будуть зміщені на пять метрів і накладка державних актів позивача та відповідача буде ліквідована.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, їх представників, дослідивши наданні суду докази, приходить до висновку, що в позові слід відмовити.

При цьому, суд виходить із принципу верховенства права та основного завдання судочинства: врегулювання конфлікту.

Суд вважає, що вимоги позивача носять формальний, надуманий характер і їх задоволення приведе до ще більшої ескалації конфлікту і порушить всі принципи добросусідства тому, що у відповідача не буде можливості проїхати до своєї присадибної земельної ділянки.

В судовому засіданні з виїздом на місце, розташування спірних ділянок встановлено, що земельна ділянка позивача Д-2 відповідно до Державного акту серії ВЛ 295 (а.с.7) з лівої та правої сторони межує із земельними ділянками ОСОБА_8

Ситуаційна схема виготовлена спеціалістами ДЗК (а.с. 46) стверджує факт накладки державних актів на місцевості площею 217 м. кв. Ні ОСОБА_8, ні відповідач по справі права власності на земельну ділянку, що межує з лівої сторони із земельною ділянкою Д-2 позивача по справі не оформляли, вважаючи, що ця ділянка належить ОСОБА_1

При виїзді на місце конфлікту судом належно встановлено, що єдиний можливий шлях доїзду відповідача до своєї присадибної ділянки площею 0,2499 га. через земельну ділянку площею 0,0726 га. право власності на яку закріплене Державним актом серії ЯМ № 020726.

Суд бере також до уваги той факт, що всі сторони ствердили добровільність та узгодженість передачі частини земельної ділянки ОСОБА_1 у користування ОСОБА_3

На підставі наведеного, беручи до уваги пояснення представників ОСОБА_4 сільської ради та ДЗК, що право володіння позивачем земельною ділянкою в розмірі 0,1247 га. не порушене і буде належно узаконене, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 6, 8,10, 11, 14, 60, 212 215 ЦПК України, ст. ст. 152, 158 ЗК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради про визнання державного акту на землю недійсним відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. А. Шумський