Справа № 2-626/09
Провадження № 22ц/782/607/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28 липня 2016 року м. Сєверодонецьк

Суддя судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області ОСОБА_1, розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_2 про забезпечення позову при підготовці розгляду справи апеляційним судом за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 22 травня 2009 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та встановлення права власності на квартиру, -

встановив:

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 22 травня 2009 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та встановлення права власності на квартиру.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову відповідач просить суд накласти арешт на квартиру № 30 в будинку № 64 на кв. Ватутіна м. Старобільск Луганської області, так як до вирішення спору в суді відповідач може здійснити відчуження вказаного майна, що призведе до утруднення чи навіть унеможливлення виконання судового рішення.

В обгрунтування свого клопотання відповідач послався на те, що позивачем в газеті «Деловая неделя» розміщено оголошення про продаж або обмін квартири, яка належить на праві власності ОСОБА_3 згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 21). Тим самим позивач має намір здійснити відчуження спірного майна з метою недопущення повернення його у власність відповідача.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи клопотання заявника, суддя-доповідач приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно із ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі пункту 7 частини 1 статті 301 ЦПК України при підготовці розгляду справи апеляційним судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, суддя-доповідач вирішує питання щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.26 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Із змісту зазначених норм діючого законодавства випливає, що під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом на прохання осіб, які беруть участь у справі (в тому числі і відповідачів) передбачених законом заходів, спрямованих на реальне виконання судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі п.1 ч. 1, ч. 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Виходячи зі змісту п.4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 та ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до цього, суддя пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір з приводу вказаної квартири, ОСОБА_2 довів, що позивач має намір здійснити відчуження спірного майна, та невжиття заходів забезпечення даного позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З огляду на вищенаведене, з метою запобігання відчуження спірного майна в період розгляду справи по суті, суд вважає за доцільне клопотання про забезпечення позову задовольнити, а саме - накласти арешт на житлову квартиру за адресою: квартал Ватутіна, 64/30 м. Старобільск Луганської області.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 301 ЦПК України суддя-доповідач ,-

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Копію ухвали направити на виконання до Відділу державної виконавчої служби Старобільського районного управління юстиції Луганської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошнення.

Суддя