Придніпровський районний суд м.Черкаси
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа № 711/1133/16-ц

Номер провадження2/711/750/16

16 березня 2016 року

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючий суддя: Дунаєв С.О.

при секретарі Нарадько Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивачка) звернулась до суду 03.02.2016р. з позовом до ОСОБА_2 (відповідач), в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, до 30.06.2018р.. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що донька проживає разом з нею та навчається на першому курсі Черкаського медичного коледжу на денній формі навчання у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач в добровільному порядку не надає.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивачка надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглянути справу у її відсутність та зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи.

Третя особа надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Судовий виклик був направлений відповідачеві рекомендованим листом разом із повідомленням за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Разом з тим, надіслана кореспонденція повернулася до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою та неявкою до відділу поштового зв'язку за поштовим повідомленням, що в контексті положень ч.5 ст.74 ЦПК суд розцінює як повідомлення відповідача належним чином.

Відповідно до ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3). Донька проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5, 19). З 01.09.2015р. ОСОБА_3 навчається на державній денній формі навчання у Черкаському медичному коледжі, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.18). Строк навчання до 30.06.2018р..

Відповідач в період з 05.10.1998р. по 16.01.2016р. сплачував на користь позивачки аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_3 на підставі судового рішення від 06.10.1998р. (а.с.21). Розмір сплачуваних аліментів складав 1/4 частина з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На теперішній час відповідач є здоровою, працевлаштованою особою, проте в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання своєї доньки, тому позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом.

За таких обставин між сторонами виник спір з правовідносин щодо обов'язку батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, що регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі - СК).

Згідно ч.1 ст.199 СК якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

ОСОБА_3 є студентом навчального закладу денної форми навчання, а тому потребує матеріальної допомоги. В свою чергу відповідач є повнолітньою та працездатною особою, який має стабільний постійний дохід у вигляді заробітної плати, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу своїй доньці.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Статтею 182 СК передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи, що відповідач мав змогу сплачувати аліменти на утримання своєї доньки до її повноліття в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, то суд вважає за можливе визначити таку ж частину доходів відповідача в якості розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 на період її навчання.

Разом з тим, суд зауважує, що ст.200 СК передбачено визначення розміру аліментів двома способами - у частці від доходу платника аліментів та у твердій грошовій формі. З аналізу зазначеної норми вбачається, що законом не передбачено визначення розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки, сина в частці від доходу з визначенням мінімального їх розміру. Статтею 201 СК не передбачено можливість застосування до відносин щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, положень ч.2 ст.182 СК, яким встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, з аналізу положень ч.2 ст.182 СК вбачається, що ця норма застосовується лише щодо дитини, тобто щодо особи до досягнення нею повноліття (ст.6 СК). За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про визначення розміру аліментів з посиланням на те, що цей розмір не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно.

Стосовно періоду протягом якого мають стягуватися аліменти, то відповідно до ч.1 ст.191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а згідно ч.2 ст.199 СК право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо судових витрат, то відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи зміст позовних вимог та ступень їх задоволення, суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в мінімальному розмірі, встановленому ст.4 Закону України «Про судовий збір», тобто в розмірі 551,20грн.

Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК рішення суду про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.7, 10, 11, 31, 88, 209, 212-215, 224, 367 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст.182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 03.02.2016р. і до закінчення нею навчання у Черкаському медичному коледжі, тобто до 30.06.2018р.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна)грн. 20 (двадцять)коп.

Рішення суду в межах суми платежу по аліментах за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги чи заяви відповідача про його перегляд, якщо апеляційну скаргу чи заяву не було подано.

Головуючий: С. О. Дунаєв