У Х В А Л А

і м е н е м у к р а ї н и

2 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Укртитан» про дострокове стягнення суми боргу за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Укртитан», поданою його представником ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Харківської області від 10 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року ПАТ «Марфін Банк» звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 11 липня 2008 року між ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк», та ТОВ «Укртитан» укладений кредитний договір, відповідно до умов якого позичальнику відкрито поновлювальну кредитну лінію з лімітом в 300 000 доларів США зі сплатою 13% річних, кінцевим терміном повернення яких визначено 8 липня 2011 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором того ж дня між ПАТ «Марфін Банк» та ОСОБА_3 укладений договір поруки, за умовами якого останній взяв на себе зобов'язання відповідати перед банком за виконання ТОВ «Укртитан» зобов'язань за кредитним договором.

ТОВ «Укртитан» зобов'язання не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість у сумі 1 480 274,53 грн, яку банк просить стягнути солідарно з боржника та поручителя.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Харківського районного суду Харківської області від 5 вересня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 10 лютого 2015 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 5 вересня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Стягнено з ОСОБА_3 та ТОВ «Укртитан» солідарно на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 1 480 274,53 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення апеляційного суду Харківської області від 10 лютого 2015 року і залишення в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, 11 липня 2008 року між ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк», та ТОВ «Укртитан» укладений кредитний договір, відповідно до умов якого позичальнику відкрито поновлювальну кредитну лінію з лімітом 300 000 доларів США зі сплатою 13% річних, кінцевим терміном повернення яких визначено 8 липня 2011 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором між ПАТ «Марфін Банк» та ОСОБА_3 11 липня 2008 року укладений договір поруки, за умовами якого останній взяв на себе зобов'язання відповідати перед банком за виконання ТОВ «Укртитан» своїх зобов'язань за кредитним договором.

8 вересня 2008 року між ВАТ «Морський транспортний банк» та ТОВ «Укртитан» укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору від 11 липня 2008 року, згідно з умовами якої сторони погодили підвищення процентної ставки до 14 % (п. 1.1).

Цією ж угодою доповнено розділ 3 «Права та обов'язки сторін» кредитного договору підпунктом 3.2.16 наступного змісту: «до 7 грудня 2008 року забезпечити оформлення ОСОБА_3 права користування (власності) земельною ділянкою площею 2908,2 кв.м по АДРЕСА_1. У разі невиконання цієї умови, відсоткова ставка за користування кредитом, що вказана у п. 1.1 цього договору, збільшується на 1% з 8 грудня 2008 року. У разі оформлення права користування (власності) на вказану земельну ділянку у термін до трьох місяців з моменту укладення цієї угоди, процентна ставка за користування кредитними коштами підлягає зменшенню до 13%»; пунктом 2 сторони поклали на позичальника обов'язок сплатити комісію за оформлення цієї угоди у розмірі 500 грн.

16 червня 2009 року між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору від 11 липня 2008 року, відповідно до якої змінений предмет договору і визначено, що кредит надається у вигляді непоновлювальної мультивалютної кредитної лінії на суму 1 200 000 грн з кінцевим терміном повернення 10 липня 2012 року.

Відповідно до п. 14 додаткової угоди № 3 від 18 січня 2010 року до кредитного договору від 11 липня 2008 року та п. 1 цієї ж угоди сторони домовилися, що сплата позичальником пені і штрафів за порушення ним зобов'язань щодо своєчасного погашення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом та сплати щомісячної комісії за період з 1 жовтня 2008 року по 18 січня 2012 року не здійснюється.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідні зміни до кредитного договору були внесені і до договору поруки укладенням між кредитором і поручителем трьох додаткових угод.

У порушення умов кредитного договору, ТОВ «Укртитан» зобов'язання не виконувало, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 1 480 274,53 грн, з яких: 1 181 077,89 грн - заборгованість за кредитом, 289 321,26 грн - заборгованість за процентами та 9 945,38 грн - пені.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав документів на підтвердження набуття ПАТ «Марфін Банк» відповідних прав як правонаступника ВАТ «Морський транспортний банк» і вважав, що додатковою угодою № 1 до кредитного договору збільшено обсяг відповідальності поручителя, що є підставою для припинення поруки.

Стягуючи заборгованість солідарно, суд апеляційної інстанції, встановивши, що боржник зобов'язання за кредитним договором належно не виконував, врахував відповідні додаткові угоди, укладені з боржником та поручителем, і дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором на користь позивача, який довів порушення своїх прав.

Такі висновки суду апеляційної інстанцій відповідають обставинам, що ним встановлені, і ґрунтуються на законі.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Встановивши, що боржник зобов'язання належно не виконував, апеляційний суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог ПАТ «Марфін Банк».

Посилання заявника щодо збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок доповнення кредитного договору розділом 3 «Права та обов'язки сторін» підпунктом 3.2.16 безпідставні, оскільки такі зміни не вплинули на обсяг його відповідальності.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя (ч. 4 ст. 559 ЦК України).

Строк виконання ТОВ «Укртитан» основного зобов'язання визначено додаткового угодою до кредитного договору до 18 січня 2012 року, тобто, пред'явивши позов у лютому 2011 року, позивач не пропустив визначений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення вимоги до поручителя.

Крім того, доводи касаційної скарги щодо невірного розрахунку є безпідставними, оскільки на його спростування відповідачі іншого не надали.

Посилання заявника на те, що долученням документів про правонаступництво апеляційний суд порушив норми процесуального права, суперечать положенням ч. 2 ст. 303 ЦПК України, оскільки апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Оскільки судом першої інстанції представнику ПАТ «Марфін Банк» відмовлено у задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи відповідних правовстановлюючих документів, апеляційна інстанція таке порушення процесу усунула.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 цієї постанови Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Так як не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Отже, суди попередніх інстанцій помилково прийняли до розгляду позовні вимоги ПАТ «Марфін Банк» до ТОВ «Укртитан».

Враховуючи вищевикладене, рішення суду апеляційної інстанцій у частині вирішення позовних вимог ПАТ «Марфін Банк» до ТОВ «Укртитан» підлягає скасуванню, а провадження у справі в цій частині - закриттю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України необхідно повідомити публічне акціонерне товариство «Марфін Банк», що розгляд його позовних вимог до ТОВ «Укртитан» про стягнення заборгованості за кредитним договором віднесено до юрисдикції господарських судів.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 340, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Укртитан», подану його представником ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 10 лютого 2015 року у частині вирішення позовних вимог публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Укртитан» про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати.

Провадження у справі в цій частині закрити.

У іншій частині рішення апеляційного суду Харківської області від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов
Судді: Т.Л.Ізмайлова О.В.Кадєтова С.О.Карпенко Г.І.Мостова