АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/2693/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1722/К/16 суддя Лиходєдов А.В. Категорія - 54 (ІІ) Доповідач - Бондар Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

06 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

при секретарі: Євтодій К.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі в порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 липня 2016 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального дошкільного навчального закладу № 211 Відділу освіти виконавчого комітету Тернівської районної місті ради про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення та наказу про звільнення, поновлення на роботі та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального дошкільного навчального закладу № 211 Відділу освіти виконавчого комітету Тернівської районної місті ради про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення та наказу про звільнення, поновлення на роботі та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 червня 2016 року подана позовна заява залишена без руху з підстав не відповідності її вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 липня 2016 року позовна заява визнана неподаною та повернута позивачу з підстав не усунення виявлених судом недоліків в установлений строк.

В апеляційні скарзі позивач ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду від 15.07.2016 року й направлення справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та обмеження доступу до правосуддя. Вважає, що підстави для залишення без руху поданої нею позовної заяви відсутні, оскільки подана нею позовна заява відповідає вимогам діючого ЦПК України, а тому суддя повинен вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119,120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в який зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Як убачається із матеріалів справи, ухвалою судді від 21.06.2016 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху з підстав невірного зазначення найменування відповідача, не конкретизації особи відповідача, не конкретизації змісту позовних вимог, обставин справи, відсутності мотивування клопотання про витребування доказів, та надано строк для усунення вказаних недоліків - п'ять днів з дня отримання копії ухвали позивачем (а.с. 7).

Копію вказаної ухвали отримано позивачем 30 червня 2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 9).

Враховуючи те, що отримавши 30.06.2016 року копію ухвали судді від 21.06.2016 року, позивач ОСОБА_1 не вчинила жодних дій з її виконання в строк по 05.07.2016 року включно, суд першої інстанції, керуючись ч.2 ст. 121 ЦПК України, дійшов висновку про наявність підстав для визнання неподаною та повернення позовної заяви позивачу, про що постановив ухвали від 15.07.2016 року.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В свою чергу ч. 1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 постанови Пленуму «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справі у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2, позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ПК України.

Положення ст. 119 ЦПК України, якою визначено вимоги до форми та змісту позовної заяви, не встановлює до змісту позовної заяви вимог щодо вірного зазначення найменування відповідача, конкретизації особи відповідача, конкретизації змісту позовних вимог, обставин справи, наявності мотивування в тексті позовної заяви клопотання по витребування доказів, про що зазначено суддею в постановленій ним ухвалі від 21.06.2016 року.

Крім того, діючим ЦПК України саме на суд покладається обов'язок з визначення характеру спірних правовідносин, змісту правових вимог та матеріального закону, що їх регулює і яким слід керуватися при вирішенні спору, вирішення питання про склад осіб, які братимуть участь у справі (ст.ст. 26, 47, 214 ЦПК України).

Своїми ж процесуальними правами, передбаченими ст.ст. 27, 31, 33 ЦПК України, щодо надання пояснень по суті позову, уточнення позовних вимог, заміни первісного відповідача належним, з'явлення клопотань, в тому числі щодо витребування доказів, тощо вправі скористатися позивач, як сторона, тільки після відкриття провадження у справі, а тому вирішення вказаних питань суддею до відкриття провадження у справі є передчасним.

Отже, вищенаведене свідчить про те, що суд не врахував положення ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини щодо того, що кожна людина при визначенні її громадських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих ним доказів.

У даному випадку судом першої інстанції така справедливість судових процедур щодо позивача порушена.

За таких обставин, повернення позовної заяви з підстав невиконання зазначених вказівок суду, які містяться в ухвалі від 21.06.2016 року, не відповідає вимогам закону.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду - скасувати на підставі п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України з направленням матеріалів цивільної справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 липня 2016 року - скасувати.

Матеріали цивільної справи повернути до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі відповідно до вимог ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: