Справа № 226/3753/15-ц
Справа № 226/3753/15-ц
Провадження № 2/226/80/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2016 року м. Димитров

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Пікало К.І.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Димитров Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 23.07.2005 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що відповідач зловживає спиртними напоями, веде непристойний спосіб життя, не виконує батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дитини, постійно вчиняє сварки, свідками яких стає дитина, що мало тяжкі наслідки для її психіки. Подальше спільне життя з відповідачем стало суперечити її інтересам та інтересам їх дитини. У зв'язку з цим вона з 15.12.2015 року припинила з відповідачем шлюбні стосунки та перестала вести з ним спільне господарство. З цих обставин позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам їх дитини. Тому, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги, пояснила, що з грудня 2015 року вона остаточно припинила з відповідачем шлюбні стосунки, які у наданий судом строк для примирення не поновлювалися. Відповідач продовжує вживати спиртні напої, вчиняти сварки, погрожує їй припинити сплачувати аліменти на утримання сина, які з нього стягнуті за рішенням суду. Вона не бажала і не бажає поновлювати з відповідачем сімейні відносини, наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні висловився проти розірвання шлюбу, не бажаючи втрачати сім'ю. Відповідач пояснив, що у наданий судом строк для примирення він намагався поновити стосунки з позивачем, але та не бажає миритися. Приблизно двічі він приходив до позивача у нетверезому стані, інші рази він був тверезим. З грудня 2015 року вони дійсно не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, він працює на шахті, з нього за рішенням суду стягуються аліменти. Він розуміє, що якщо позивач не бажає з ним жити, він нічого не може подіяти.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 23 липня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 170, у якому народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає разом з позивачем, та на утримання якого за рішенням суду стягуваються з батька аліменти.. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з грудня 2015 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, довідки приватного підприємства «ПЖФ Гарант-Сервіс» від 14.12.2015 року про склад сім'ї позивача, пояснень сторін (а.с.10, 11, 19).

Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З'ясовуючи фактичні взаємини подружжя, судом встановлено категоричне небажання позивача продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем.

Формуючи свою правову позицію з приводу позовних вимог, суд керується принципом добровільності шлюбу, викладеним у ст.24 СК України, відповідно до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Отже, проаналізувавши вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, у наданий судом чотирьохмісячний строк для примирення за клопотанням відповідача сторони не поновили свої сімейні стосунки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає примирення та збереження сім'ї неможливим, спір про майно відсутній, місце проживання сина узгоджено. Тому суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження їх сім'ї не відповідало б інтересам позивача і шлюб підлягає розірванню.

За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище.

На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 209, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 23 липня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 170, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його оголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ж.Є.Редько