Справа №: 343/804/16-ц
Провадження №: 2/0343/407/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого - Лицура І.М.,

секретаря Бойків В.П.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в приміщенні суду м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання згоди на виїзд за кордон неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просила надати їй дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду в ОСОБА_3 їх неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та надати дозвіл на виїзд дочки в цю країну без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 в період з 01.05.2016 року по 31.12.2016 року. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 09.09.2013 року. Від даного шлюбу в них 20 грудня 2005 року народилась дочка ОСОБА_5. Відповідач не проживає разом з ними вже понад 9 років і ніяких контактів не підтримує, в судове засідання в справі про розірвання шлюбу він не зявлявся, будь якої участі у вихованні та утриманні дочки не приймає і місце його перебування ні їй, ні дочці не відоме. Її дочка ОСОБА_4 відвідує секцію плавання Долинської ДЮСШ і в неї запланована поїздка на змагання в складі команди з плавання до м.Нова Сажина Республіки Польща. Оскільки, відповідно до чинного законодавства, для виїзду за кордон неповнолітній дитині необхідна згода обох батьків, вона змушена звернутися до суду для отримання цього дозволу в судовому порядку.

В судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини. Просила позов задоволити, постановити рішення, яким надати їй дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду в ОСОБА_3 її неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та надати дозвіл на виїзд дочки в цю країну без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 в період з 01.05.2016 року по 31.12.2016 року.

Відповідач в судове засідання на повторний виклик не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням про виклик його до суду, опублікованим в газеті «Галичина» № 31 (5180) від 21.04.2016 року.

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що дану справу слід розглянути в порядку заочного провадження і заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного.

В статті 18 Конвенції про права дитини, ратифікованій постановою Верховної Ради України від 27.02.1991року, проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Рівності прав і обов'язків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності або відсутності шлюбу між ними.

Одним із питань, яке має вирішуватися за взаємною згодою батьків дитини, є реалізація права дитини на свободу пересування.

Відповідно до Протоколу № 4 Міжнародної Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, які запроваджуються згідно з законом і необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, з метою підтримання громадського порядку, запобігання злочинам, для захисту здоров'я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших людей.

Згідно ст. 51 Конституції України, турбота про дітей, їх виховання є рівним правом і обов'язком батьків.

Ця конституційна норма конкретизується главою 15 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 7 ст. 7, ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно положень ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За вимогами ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст.ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно п.п. 2 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі з 10.09.2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 09.09.2013 року, що підтверджується копією даного рішення (а.с. 8).

Свідоцтво про народження серії І-НМ № 019715, видане відділом РАЦСу Івано-Франківського міського управління юстиції 24.12.2005 року (а.с. 7), підтверджує, що неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою сторін по справі.

Про те, що неповнолітня ОСОБА_4 проживає з матірю ОСОБА_1, свідчить довідка № 06843 від 07.04.2016 року, видана КП «Управління комунального майна» Долинської міської ради (а.с. 9).

Як вбачається з довідки № 007 від 08.04.2016 року, виданої Долинською ДЮСШ (а.с. 10), ОСОБА_4 дійсно навчається в даній школі (відділення плавання) та в період з 01.05.2016 року по 31.12.2016 року буде виїжджати на міжнародні змагання до м.Нова Сажина Республіки Польща.

За таких обставин, врахувавши положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка встановлює обов'язок приділяти першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, суд вважає, що виїзд неповнолітньої ОСОБА_4 за кордон для участі в міжнародних змаганнях з плавання разом з командою Долинської ДЮСШ, членом якої вона є, відповідає її інтересам та не порушує прав батька, місце перебування якого невідоме, оскільки він ніякої участі в забезпеченні та вихованні доньки не приймає, а ненадання дозволу на своєчасне виготовлення відповідних документів та виїзд за кордон може негативно вплинути на позивачку та на її неповнолітню дочку. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, Протоколу № 4 Міжнародної Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, ст. 51 Конституції України, глави 15 Сімейного кодексу України, ст. 313 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, керуючись ст.ст. 213-215, 226, 228 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов задоволити.

Дозволити ОСОБА_1 без згоди батька ОСОБА_2 виготовити проїзний документ для виїзду її неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в ОСОБА_3 в період з 01.05.2016 року по 31.12.2016 року.

Дозволити виїхати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, за межі України до ОСОБА_3 в період з 01.05.2016 року по 31.12.2016 року.

Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачкою в 10-денний строк з часу його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: