Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/1417/16-ц Головуючий у 1-й інст. Кузнєцов Д. В.
Категорія 2 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Заполовського В.Й., Шевчук А.М.,

секретаря Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну порядку користування квартирою, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 23 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну порядку користування квартирою. В обґрунтування позову зазначала, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 30.05.1986 року по 19.03.2014 року. Під час шлюбу вона набула права власності на квартиру АДРЕСА_1. Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 13.03.2015 року за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та встановлено наступний порядок користування квартирою: виділено в користування згідно плану технічного паспорту ОСОБА_2 жилу кімнату 5 площею 17,7 кв.м. з балконом, а їй жилу кімнату 6 площею 12,2 кв.м., а також залишено у спільному користуванні коридор, ванну, туалет та кухню. Під час шлюбу вони зробили перепланування в квартирі, а саме: заклали двері на лоджію з кімнати 5 і вибили прохід на лоджію з кімнати 6 через існуюче там раніше вікно. На даний час між ними виникли суперечки з приводу виділення у користування ОСОБА_2 балкону, який фактично є лоджією. Відповідач збирається закласти існуючий у неї вхід на лоджію з кімнати 6 і вибити вхід в кімнату 5, при цьому не маючи її дозволу на таке. Вона фактично користується меншою кімнатою і в ній вже наявний прохід на лоджію, який ще раніше за час шлюбу узгоджений з відповідачем, а відповідач користується значно більшою кімнатою, у зв'язку із чим просить змінити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_2 в користування згідно технічного паспорту на квартиру від 16.01.2016 року жилу кімнату 5 площею 17,7 кв.м., а їй жилу кімнату 6 площею 12,2 кв.м. з лоджією площею 1,5 кв.м., залишивши в спільному користуванні коридор 1 площею 9,7 кв.м., ванну кімнату 2 площею 2,9 кв.м., туалет 3 площею 1,5 кв.м. та кухню 4 площею 7,5 кв.м.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 23 червня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до чч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13.03.2015 року визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Встановлено порядок користування між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1, виділено в користування згідно плану технічного паспорту ОСОБА_2 жилу кімнату 5 площею 17,7 кв.м з балконом, а ОСОБА_1 жилу кімнату 6 площею 12,2 кв.м, залишено в їхньому спільному користуванні коридор 1 площею 9,7 кв.м, ванну кімнату 2 площею 2,9 кв.м, туалет 3 площею 1,5 кв.м та кухню 4 площею 7,5 кв.м.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 13.03.2015 року набрало законної сили 04.04.2015 року.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, ст. ст. 12, 13, 15, 20 ЦК України кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення, яке особа здійснює на свій розсуд у спосіб, передбачений законом або договором (ст. 16 ЦК України), залежно від змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідків, що спричинені цим порушенням. Способи можуть обиратися самою особою чи встановлюватися договором або актами цивільного законодавства.

Згідно із ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

За ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13.03.2015 року між сторонами встановлений порядок користування спірною квартирою відповідно до технічного паспорта виданого 13 грудня 2002 року. Тому виготовлення ОСОБА_1 нового технічного паспорта, а саме 16 січня 2016 року не є підставою для зміни порядку користування жилим приміщенням.

Фактично доводи ОСОБА_1 стосуються того, що вона не погоджується із судовим рішенням від 13.03.2015 року, що є підставою для його оскарження в апеляційному порядку, а не для звернення з позовом про зміну порядку користування квартирою.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Суд першої інстанції правильно вважав, що вказівка ОСОБА_1 у тексті позовної заяви на те, що квартира по АДРЕСА_1 не має балкона, а має лоджію площею 1,5 кв.м., в той час як за судовим рішення від 13.03.2015 року ОСОБА_2 виділено в користування жилу кімнату 5 площею 17,7 кв.м з балконом, може бути взята до уваги судом при вирішенні, питання про виправлення допущеної у судовому рішенні описки в порядку ст. 219 ЦПК України.

Судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 23 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді