Справа № 461/577/14 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/783/943/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Курій Н.М.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

за секретаря Куцика І.Б.,

з участю предстаника відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 07 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес», ОСОБА_6, з участю третьої особи - ПАТ «Брокбізнесбанк» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 07 грудня 2015 року справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес», ОСОБА_6, з участю третьої особи - ПАТ «Брокбізнесбанк» про стягнення страхового відшкодування передано на розгляд Шевченківському районному суду м. Києва.

Не погодившись з ухвалою суду, представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 подав на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, ухвалена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Зокрема, представник апелянта зазначає, що, відкриваючи провадження у справі 20 січня 2014 року, Галицький районний суд м. Львова правильно встановив, що оскільки позов виник з діяльності філії юридичної особи, а саме Львівської філії ПАТ «СК «Брокбізнес» (м. Львів, вул. Вітовського, 35-А), справа підсудна Галицькому районному суду м. Львова.

Апелянт просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до Галицького районного суду м. Львова.

Представник відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» - ОСОБА_3 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги представника позивача заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, предстаника відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» - ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити з таких підстав.

Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що після відкриття провадження у даній справі і до початку судового розгляду було встановлено, що позовну заяву прийнято з порушенням правил підсудності.

Ухвала мотивована тим, що відповідач - Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» знаходиться у м. Києві на вул. Білоруській, 3 й відповідно справа не підсудна Галицькому районному суду м. Львова.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів не погоджується, оскільки до такого висновку суд дійшов з неправильним застосуванням норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес», ОСОБА_6, з участю третьої особи - ПАТ «Брокбізнесбанк» про стягнення страхового відшкодування ( а.с. 2-5).

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20 січня 2014 року у справі відкрито провадження, а справу призначено до судового розгляду (а.с. 27).

07 грудня 2015 року Галицький районний суд м. Львова постановив оскаржену ухвалу та, посилаючись на п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України, зробив висновок, що позовну заяву було прийнято з порушенням правил підсудності та передав справу на розгляд Шевченківському районному суду м. Києва. (а.с. 162).

У відповідності з п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124)

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Згідно з п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України, якою керувався місцевий суд, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у п. 45 Постанови Пленуму "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" № 3 від 01.03.2013 року, якщо після відкриття провадження у справі та до початку судового розгляду (розгляду справи по суті - стаття 173 ЦПК) виявиться, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду, незалежно від волевиявлення сторін (пункт 2 частини першої статті 116 ЦПК). Відповідно до частини четвертої статті 116 ЦПК, забороняється передавати до іншого суду справу, яка розглядається судом, незалежно від зміни обставин, що впливають на визначення підсудності справи, крім випадків, установлених частиною першою цієї статті.

У відповідності до частини 2 статті 109 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Статтею 110 ЦПК України установлені правила підсудності справ за вибором позивача.

Відповідно до ч.7 означеної статті, позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням.

Матеріалами справи підтверджується, що позовну заяву було прийнято Галицьким районним судом м. Львова з дотриманням правил підсудності, оскільки на час подачі позову та на час відкриття провадження у справі місце реєстрації одного з відповідачів, а саме - Львівської філії ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес», м. Львів, вул. Вітовського 35А, так як позов виник саме з її діяльності, відносилося до території, що за підсудністю належить Галицькому районному суду м. Львова.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що оскаржена ухвала постановлена з порушенням норм процесуального закону і таку належить скасувати та направити справу для продовження розгляду до Галицького районного суду м. Львова, на розгляд до якого скеровано зазначену справу після скасування судових рішень попередніх інстанцій ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16 вересня 2015 року у звязку з не з'ясуванням судами наявності права на позов.

Керуючись п.4 ч. 2 ст. 307, п.4 ч. 1 ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 07 грудня 2015 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий: Курій Н.М.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_7