Справа № 699/55/16-ц
Номер провадження 2/699/109/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2016 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Савранського О.А.

за участю - секретаря Ященко О.М.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Корсуні - Шевченківському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 Державної міграційної служби України в Черкаській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд

встановив:

Позивач ОСОБА_1 предявила у суд даний позов і просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у будинку по провул.Жукова, 7 в с.Завадівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області посилаючись на те, що являється власником даного житла. В ньому зареєстрований і відповідач, який більше року проживає за іншою адресою.

У суді позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала і надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2, повідомлена належним чином про час і місце судового розгляду в порядку ст.74 ЦПК України у судове засідання повторно не зявилася. Від неї також не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності. Підстав для ухвалення заочного рішення не має.

Представник третьої особи, повідомленої належним чином про час і місце судового розгляду у судове засідання не зявився, третя особа не заявила про свою участь у справі і не повідомила про згоду на участь у справі, а тому справа розглянута без неї.

Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

У суді встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВТТ № 721960 виданого 17 червня 2014 року та ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності являється власником житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться в с. Завадівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області провул. Жукова буд.7 на приватизованій земельній ділянці розміром 0,30 га.

Згідно довідки про склад сімї №240 виданої 15 грудня 2015 року виконавчим комітетом Завадівської сільської ради в даному будинку крім позивача, зареєстровані: її дочка ОСОБА_5, її сини ОСОБА_6 та ОСОБА_4, зять ОСОБА_7, внучка ОСОБА_8, внук ОСОБА_9 та відповідачка ОСОБА_2 Син позивачки ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживають.

З 2013 року відповідач за місцем реєстрації не проживає та не зявляється, місце проживання позивачці не відоме. Дана обставина підтверджується довідкою № 238 виданої 15 грудня 2015 року виконавчим комітетом Завадівської сільської ради. Позивачка являється відповідачці двоюрідною бабою, разом з своїм чоловіком взяли її під опіку та виховували разом з своїм чоловіком, однак відповідачка за весь час проживання конфліктувала з членами їхньої родини, має конфліктний характер, вживала алкогольні напої, вела легковажний спосіб життя, іноді вчиняла крадіжки належного позивачу майна.

Опікуном відповідачки було призначено чоловіка позивача. однак після його смерті розпорядженням Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації №199 від 13 вересня 2013 року піклувальником відповідачки було призначено дочку позивача ОСОБА_4 ОСОБА_10

Позивачка зверталася до відповідачки з проханням змінити місце реєстрації свого проживання, однак остання відмовляється змінити місце реєстрації.

В 2015 року позивач для відповідача купила газифікований житловий будинок обладнаний електрикою, повністю придатний для проживання, який знаходиться в с.Валява Городищенського району Черкаської області, але остання проживати там не бажає.

Згідно довідки характеристики №239 виданої 15 грудня 2015 року виконавчим комітетом Завадівської сільської ради ОСОБА_2 неодружена, має неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_1, не судима, веде легковажний спосіб життя, вживає спиртні напої, у 2015 році народила сина. Останнє відоме її місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, де проживала разом з співмешканцем.

Для добровільного вирішення спору позивачка зверталася до сільської ради, однак їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду.

П.1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Будь-які домовленості відповідача з позивачем стосовно збереження за ним права користування житловим приміщенням відсутні.

У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог:

1) про позбавлення права власності на житлове приміщення;

2) про позбавлення права користування житловим приміщенням;

3) про визнання особи безвісно відсутньою;

4) про оголошення фізичної особи померлою.

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-IV (надалі Закон) є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Згідно ст.7 зазначеного Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно ст.ст.1,10 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.58 і ч.2 ст.59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування та обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.63 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Свідки у справі відсутні.

Згідно ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

А тому, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет та підставу позову, відповідач не предявив зустрічний позов та протягом усього часу розгляду справи позивач не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах предявлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

При задоволенні позову суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в справі по оплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.212,213,214,215 ЦПК України, ст. 405 ч.2 ЦК України, суд

вирішив :

Задовольнити позов.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_1 виданий Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 (інші відомості про особу суду невідомі) такою, що втратила право користування житловим будинком №7 по провул. Жукова в с.Завадівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_1 виданий Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 (інші відомості про особу суду невідомі) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка с. Деренківець Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, зареєстрована та проживає ІНФОРМАЦІЯ_6, НОМЕР_3 виданий 15 грудня 1999 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 понесенні судові витрати по справі в сумі 551,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі,але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_11sp; А.