АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3067/16 Справа № 201/5295/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року

26 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Григорєвій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк

на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ПАТ Укрсоцбанк звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 22.01.2007 року між АКБ Укрсоцбанк, правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ Укрсоцбанк та ОСОБА_2, було укладено іпотечний договір №28, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №138. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира в житловому будинку літ. Д-3, загальною площею 141,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15.12.2006 року на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради за №870.

Відповідно до п.1.3. договору іпотеки вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 1587164,00 грн.

22.01.2007 між АКБ Укрсоцбанк та ОСОБА_4 був укладений договір відновлювальної кредитної лінії №07.1/13-7 на споживчі цілі.

Відповідно до п.1.1. договору кредиту кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 120 000,00 доларів США, зі сплатою 13,00 відсотків річних та кінцевим терміном погашення кредиту 21.01.2021 року, на умовах визначених цим договором.

Станом на 27.03.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 1869437,27 грн., а саме: заборгованість за кредитом 978056,77 грн.; заборгованість за відсотками 760728,98 грн.; пеня на несвоєчасне повернення кредиту 36335,74 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 94315,77 грн.

Пунктом 4.1. Іпотечного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником основного зобовязання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Підпунктом 4.6.2. п.4.6. Іпотечного договору визначено, що у разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація предмету іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду, а саме: шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

У звязку з наведеним позивач просив звернути стягнення за іпотечним договором №28 від 22.01.2007 року на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2, що належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності та визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу, для повного задоволення вимог позивача, у звязку з тим, що відповідачем не виконані зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, внаслідок чого, станом на 27.03.2014 року відповідно до розрахунку, виникла заборгованість у розмірі 1869437 грн. 27 коп. (а.с.2-4).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.56-57).

З таким рішенням не погодилось ПАТ Укрсоцбанк та звернулось з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального законодавства (а.с.61-63).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду змінити в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

В даному ж випадку ухвалене судом першої інстанції по справі рішення цим вимогам не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.01.2007 року між АКБ Укрсоцбанк, правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ Укрсоцбанк та ОСОБА_2, було укладено іпотечний договір №28, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №138. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира в житловому будинку літ. Д-3, загальною площею 141,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15.12.2006 року на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради за №870. Відповідно до п.1.3. договору іпотеки вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 1587164,00 грн. (а.с.28-35).

22.01.2007 між АКБ Укрсоцбанк та ОСОБА_4 був укладений договір відновлювальної кредитної лінії №07.1/13-7 на споживчі цілі (а.с.19-24).

Відповідно до п.1.1. договору кредиту кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 120 000,00 доларів США, зі сплатою 13,00 відсотків річних та кінцевим терміном погашення кредиту 21.01.2021 року, на умовах визначених цим договором.

Станом на 27.03.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 1869437,27 грн., а саме: заборгованість за кредитом 978056,77 грн.; заборгованість за відсотками 760728,98 грн.; пеня на несвоєчасне повернення кредиту 36335,74 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 94315,77 грн. (а.с.5-11).

Відмовляючи ПАТ Укрсоцбанку задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування позовних вимог, а саме надано ксерокопії документів, які не засвідчені належним чином.

Однак колегія суддів вважає, що з таким обґрунтуванням підстав відмови у задоволенні позовних вимог погодитися не можна, оскільки вони не відповідають обставинам справи виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених ПАТ Укрсоцбанк позовних вимог виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.08.2013 року, зокрема, визнано недійсним іпотечний договір №28, укладений 22.01.2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ Укрсоцбанк, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за номером в реєстрі 138 та скасовано усі заборони та обтяження, що є предметом по даній справі (а.с.143-145).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 року провадження по справі за позовом ПАТ Укрсоцбанк до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки зупинено до набрання законної сили рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.08.2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ Укрсоцбанк, ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання договору недійсним (а.с.157).

Згідно відповіді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, рішення від 05.08.2013 року набрало законної сили 21.12.2015 року (а.с.163).

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ Укрсоцбанк необхідно змінити на підставі п.4 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,316,319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2014 року змінити в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: