Провадження №2/521/3998/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
01 вересня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Поліщук І.О.,
при секретарі Святецькій І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить будинок №39 по вулиці Глиняній в місті Одесі. Крім позивачки у вказаній квартирі зареєстроване проживання її сина ОСОБА_2, який з 15.12.2013 року та по теперішній час у вказаному будинку не проживає та доньки ОСОБА_3, яка з 15.07.2010 року та по теперішній час у вказаному будинку не проживає. Після добровільного виселення відповідачі вселитися на спірну жилу площу не намагались, комунальні послуги за будинок не сплачують. Оскільки на теперішній час реєстрація відповідачів існує формально, та тільки створює зайві турботи щодо сплати комунальних послуг у більшому ніж потрібно розмірі, позивачка вимушена звернутися з наступним позовом до суду.
Представник позивачки в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.
Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення у відсутності відповідачів при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що домоволодіння №39 по вулиці Глиняній в місті Одесі в цілому дійсно належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності на домоволодіння серії САВ №803107 від 02 червня 2008 року.
Як вбачається з довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) від 02.06.2016 року виданої на імя ОСОБА_1, яка постійно мешкає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 разом з нею зареєстровані: ОСОБА_3 дочка, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 04.10.2002 року та ОСОБА_2 син, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 24.07.2010 року.
З акту сусідів: ОСОБА_4В, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 10.01.2011 року підписи яких посвідчені головою СОН «Ближні млини» вбачається, що гр. ОСОБА_3 не проживає в житловому будинку за адресою: м. Одеса, вул. Глиняна, 39 з 15 липня 2010 року. Місце її проживання їм не відоме. З будинку пішла добровільно.
З акту сусідів: ОСОБА_4В, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 22.03.2013 року підписи яких посвідчені головою СОН «Ближні млини» вбачається, що гр. ОСОБА_3 не проживає в житловому будинку за адресою: м. Одеса, вул. Глиняна, 39 з 15 липня 2010 року. Місце її проживання їм не відоме. З будинку пішла добровільно.
З акту сусідів: ОСОБА_4В, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 13.06.2014 року підписи яких посвідчені головою СОН «Ближні млини» вбачається, що гр. ОСОБА_2 не проживає в житловому будинку за адресою: м. Одеса, вул. Глиняна, 39 з 15 грудня 2013 року. Місце його проживання їм не відоме. З будинку пішов добровільно.
З акту сусідів: ОСОБА_4В, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 07.01.2015 року підписи яких посвідчені головою СОН «Ближні млини» вбачається, що гр. ОСОБА_2 не проживає в житловому будинку за адресою: м. Одеса, вул. Глиняна, 39 з 15 грудня 2013 року. Місце його проживання їм не відоме. З будинку пішов добровільно.
З акту сусідів: ОСОБА_4В, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 18.02.2016 року підписи яких посвідчені головою СОН «Ближні млини» вбачається, що гр. ОСОБА_2 не проживає в житловому будинку за адресою: м. Одеса, вул. Глиняна, 39 з 15 грудня 2013 року. Місце його проживання їм не відоме. З будинку пішов добровільно.
Як вбачається з відповіді головного лікаря Комунальної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги №16» №574 від 11.07.2016 року, ОСОБА_3, 1996 року та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, з липня 2015 року та по теперішній час за медичною допомогою в КУ «ЦПМСД №16» не звертались.
Як вбачається з відповіді головного лікаря Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №10» №750 від 15.07.2016 року, ОСОБА_3, 1996 року та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, за період з 01.07.2015 року по теперішній час 12.07.2016 р. за медичною допомогою в поліклінічне відділення КУ «МКЛ «10» не звертались, медичні картки на їх імя не заводились, лікар за домашньою адресою не викликався.
Відповідно до змісту ст.16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право.
Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Таким чином, права власника житлового будинку, квартири визначені статтями 317, 383 ЦК України та ст.150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише на підставах, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження його майна. Права відповідачів, які не є власниками спірного домоволодіння, на користування ними були похідними від прав колишніх власників цього домоволодіння, а з припиненням їх права власності припинилося і право користування житлом відповідачів.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.
За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
З вищенаведеної норми Закону випливає, що рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.
Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 213, 214, 217, 224-226, 373 ЦПК України, ст.ст. 16, 317, 321, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування будинком №39 по вулиці Глиняна в місті Одесі.
Дане рішення є підставою, для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: місто Одеса, вулиця Глиняна, 39 Малиновським РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який постановив його, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.