АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 635/2359/15-ц Головуючий суддя І інстанції Назаренко О. В.
Провадження № 22-ц/790/3514/16 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Інші справи позовного провадження
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Брулевичa В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 07 серпня 2015 року по справі за поданням головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3 про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення суми,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року до суду надійшло подання державного виконавця ВДВС Харківського РУЮ Харківської області О.М. Мазуріної про затвердження мирової угоди, в якому зазначено, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів: №635/2359/15-ц виданого 15.06.2015 року Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову суму по договору позики від 21.01.2014 р. в розмірі 750 000,00 грн; №635/2359/15-ц виданого 15.06.2015 року Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 3654,00 грн. Загальний розмір стягнення становить суму в 753654 гривні. На адресу відділу надійшла мирова угода по справі №635/2359/15-ц між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, звязку з чим державний виконавець на підставі ст. 372 Цивільно процесуального кодексу України надсилає суду мирову угоду по справі №635/2359/15-ц та просить її затвердити.

Сторони виконавчого провадження в судове засідання не зявились, але за допомогою факсимільного звязку надіслали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 серпня 2015 року затверджено умови мирової угоди, укладеної 10 липня 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, текст якої є невідємною частиною цієї ухвали.

За умовами мирової угоди ОСОБА_5 визнано такою, що повністю виконала зобовязання перед ОСОБА_4 за рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25 травня 2015 року в цивільній справі №635/2359/15-ц за виданими виконавчими листами №635/2359/15-ц виданого 15.06.2015 року Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошової суми по договору позики від 21.01.2014 р. в розмірі 750 000 (сімсот пятдесят тисяч) гривень та №635/2359/15-ц виданого 15.06.2015 року Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судових витрат в сумі 3 654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні за рахунок погашення зазначеної заборгованості в загальній сумі 753 654 (сімсот пятдесят три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні шляхом передачі у власність стягувачу ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1, в звязку із чим визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування вказаної ухвали суду першої інстанції та постановлення нової, якою відмовити в затвердженні умов мирової угоди, укладеної 10.07.2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Від ОСОБА_6, представника ОСОБА_2 надійшла заява про слухання справи у його відсутність.

ОСОБА_5 до суду не з»явилася. Останнє відоме місце її реєстрації є : АДРЕСА_2.

Направлені відповідачу судові повістки на вказану адресу повернуті поштою до апеляційного суду за закінченням терміну їх зберігання.

Враховуючи, що місце проживання відповідача є невідомим, у відповідності до вимог частин 9 та 10 ст. 74, ч. 2 ст.75 ЦПК України, вона викликана в судове засідання шляхом розміщення оголошення про вникли к газеті «Слобідський Край» 18 серпня 2016 року та є належним її повідомленням про час та місце розгляду справи.

Крім того, її представник ОСОБА_7 належним чином повідомлений про час і місце слухання справи про що свідчить його особистий підпис у розписки про отримання судової повістки.

Також від представника ОСОБА_4, ОСОБА_8 надійшла розписка про отримання ним судової повістки.

Згідно ч. 5 ст. 76 ЦПК України, вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

В судове засідання сторони не зявились, у звязку з чим на підставі ч.2 ст. 305 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу за її відсутності.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог ст.303 ЦПК України у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції слід скасувати за таких підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Затверджуючи мирову угоду суд виходив з того, що її умови не суперечать діючому законодавству та не порушують прав, свободи та інтереси інших особі в процесі виконання рішення суду.

Проте, погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки він дійшов його з порушенням норм процесуального права.

Згідно ст. 372 ЦПК України, мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб. За результатами розгляду мирової угоди або відмови від примусового виконання суд постановляє ухвалу відповідно до положень цього Кодексу.

Під час перевірки укладеної сторонами виконавчого провадження мирової угоди суд має враховувати багатосубєктність учасників із тієї чи іншої сторони виконавчого провадження з огляду на те, що в разі відмови хоча б одного з учасників виконавчих правовідносин укладення мирової угоди суперечитиме законодавству України. Виходячи з характеру та змісту мирової угоди, укладеної між сторонами виконавчого провадження, необхідно, щоб волю до її укладення виявили обидві сторони виконавчого провадження, оформивши її письмово.

Підставою для відмови у визнання мирової угоди, укладеної між сторонами виконавчого провадження, або неприйняття відмови стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення є: суперечливість таких дій закону, порушення прав чи свобод інших осіб на стадії виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25 травня 2015 року стягнуто з ОСОБА_5, яка є спадкоємцем ОСОБА_9, померлого 21.09.2014 року, на користь ОСОБА_4 грошову суму по договору позики від 21.01.2014 року в розмірі 750 000 грн. (сімсот п»ятдесят тисяч) гривень, а також стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4, судові витрати в сумі 3 654 грн. (три тисячі шістсот п»ятдесят чотири) грн.

Рішення набрало законної сили і на його виконання видані виконавчі листи.

При виконанні судового рішення 10 липня 2015 року сторони уклали мирову угоду, в якій зазначили, що обговоривши між собою предмет цивільного спору, щодо якого Харківським районним судом Харківської області від 25.05.2015 р. було прийняте рішення про стягнення з ОСОБА_5, яка є спадкоємцем ОСОБА_9, померлого 21.09.2014 р., на користь ОСОБА_4 грошової суми по договору позики від 21.01.2014 р. в розмірі 750 000,00 (сімсот п'ятдесяти тисяч) грн. та судових витрат в сумі 3654,00 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. та видані виконавчі листи за № 635/2359/15-ц від 25.05.2015 р. та 635/2359/15-ц від 25.05.2015 р., враховуючи інтереси один одного та з метою реального виконання Боржником своїх обов'язків перед Кредитором, уклали Мирову угоду на наступних умовах:

Сторони домовились врегулювати спір по справі № 635/2359/15-ц шляхом підписання та виконання Мирової угоди.

Боржник визнає свої зобов'язання по сплаті суми боргу перед Кредитором, який становить загальний борг в сумі 750 000,00 (сімсот п'ятдесяти тисяч) грн. та судових витрат в сумі 3 654,00 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн., на загальну суму 753 654,00 (сімсот п'ятдесят три тисячі шістсот п'ятдесят чотири)грн.

Боржник визнає, що його заборгованість перед Стягувачем на момент укладення цієї Мирової угоди відповідає відомостям, які викладені в матеріалах виконавчого провадження, й становить загальний борг в сумі 750 000,00 (сімсот п'ятдесяти тисяч) грн. та судових витрат в сумі 3 654,00 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн., на загальну суму 753 654,00 (сімсот п'ятдесят три тисячі шістсот п'ятдесят чотири)грн.

Боржник, згідно даним спадкової справи після смерті ОСОБА_9, який помер 21.09.2014 р., та ОСОБА_10, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, як дружина ОСОБА_9, що пережила спадкодавця.

Боржник визнає умови п. 6.1. Договору позики, який був укладений між Кредитором та ОСОБА_9, в якому передбачено, що «У разі неповернення позики, зазначено в п. 1 в строк, передбачений даним договором, Позикодавець має право вимагати передання права власності на об'єкт нерухомості, для благоустрою якого (на проведення ремонтних робіт) якого видаються позичені кошти, а саме квартиру АДРЕСА_1».

Боржник підтверджує та визнає, що єдиним способом задовольнити претензії Кредитора, є визнати право власності за Кредитором на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_9, спадкоємцем якого є Боржник, яким є квартира № 8 в житловому будинку № 64/66 по вул. Комсомольській в м. Дніпропетровську.

Боржник - ОСОБА_5, визнає право власності за ОСОБА_4, на спадкове майно - квартиру № 8 в житловому будинку № 64/66 по вул. Комсомольській в м. Дніпропетровську.

Стягувач на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди набуває право здійснити реєстрацію права власності на нерухоме - квартиру, розташованої за адресою АДРЕСА_3 у Реєстраційній службі Дніпропетровського міського управління юстиції.

Сторони зобов'язуються не чинити перешкод один одному у здійсненні реєстрації права власності на квартиру, розташованої за адресою АДРЕСА_3, для чого надати один одному оригінали необхідних документів.

З моменту визнання умов мирової угоди жодна із сторін не має права порушувати спір щодо права власності на квартиру № 8, розташовану за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, буд. 64/66.

Дана мирова угода є підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_4 на квартиру № 8 що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, буд. 64/66.

Таким чином, сторони домовились про те, що в рахунок погашення боргу за судовим рішенням боржник передає у власність стягувачу квартиру АДРЕСА_1, тобто сторони виконавчого провадження намагаються шляхом укладання мирової угоди здійснити перехід прав власності на нерухоме майно, яке не було предметом судового спору.

Крім того, судом першої інстанції неповно зясовані всі обставини по справі, зокрема, що окрім ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9, померлого 21. 09. 2014 року зверталась ОСОБА_2, що підтверджується відповіддю нотаріуса на запит суду.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2016 року встановлено факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_9 однією сімєю без шлюбу з грудня 2000 року до 21 вересня 2014 року. ( а.с. 128)

Із листа начальника Кіровського районного у місті Дніпропетровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції У Днепропетровській області від 16. 06. 2016 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 не реєструвався. ( а.с. 155)

За таких обставин, оскаржувана ухвала суду не може бути визнана колегією суддів законною та обґрунтованою та підлягає скасуванню.

Зважаючи на те, що мирова угода, укладена 10 липня 2015 року між стягувачем ОСОБА_4 та боржником ОСОБА_5 суперечить вимогам закону, сторони виконавчого провадження намагаються шляхом укладання мирової угоди здійснити перехід прав власності на нерухоме майно, яке не було предметом судового спору, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у визнання вказаної мирової угоди на стадії виконання.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 2 ст. 307, ч. 1 п. 2 ст. 312, ст. ст. 313, 314, 315, 317, 319, 372 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 07 серпня 2015 року скасувати.

У визнанні мирової угоди, укладеної 10 липня 2015 року між сторонами зведеного виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів №635/2359/-15-ц, та № 635/2359/15-ц, виданих 15.06. 2015 року Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 оксани Михайлівни суму по договору позики у розмірі 750 000, 00 грн. та судових витрат у розмірі 3 654, 00 грн., яке перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби Харківського районного управління управління юстиції у Харківській області - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.М. Шаповал

Судді: І.С. Кіпенко

ОСОБА_1