АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/5004/2016 Головуючий у 1-й інстанції: Остапчук Т.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

за участю секретаря Задорожного А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 16 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів, визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2015 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

1. визнати недійсним договір про поділ майна подружжя та припинення права спільної власності від 21 грудня 2010 року, укладений між ним та ОСОБА_4 щодо квартир АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4;

2. визнати недійсним договір від 21 грудня 2010 року укладений між ним та ОСОБА_4 про розподіл майна подружжя та дарування квартири АДРЕСА_1;

3. визнати недійсним договір поділу майна подружжя від 19 лютого 2013 року.

В листопаді 2015 року представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, квартиру АДРЕСА_3, квартиру АДРЕСА_1 та садовий будинок АДРЕСА_1 в СТ «Гідромеханізатор», які належать відповідачу.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 16 листопада 2016 року заяву задоволено частково, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2, квартиру АДРЕСА_1.

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та додатково просив визнати за ним право власності на Ѕ частину: квартири АДРЕСА_2, квартири АДРЕСА_3, АДРЕСА_1, садового будинку АДРЕСА_1 в СТ «Гідромеханізатор», автомобіль ToyotaYaris, державний номер НОМЕР_1, гаражне місце АДРЕСА_5.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви.

В апеляційній скарзі посилається на те, що ухвалою про забезпечення позову фактично зупинено виконання рішення Печерського районного суду м.Києва від 20 лютого 2013 року у справі про розірвання шлюбу, яким встановлено, що сторони не мають майнових претензій один до одного.

Зазначає про недоведеність необхідності забезпечувати позов; подання позову з пропуском строків позовної давності; посилається на те, що спір ініційовано новою дружиною відповідача, яка переслідує власні цілі та має на меті визнати позивача недієздатним.

В судове засідання сторони не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1 та 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як роз»яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати

особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.4 постанови Пленуму).

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Як роз»яснено у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв»язку із провадженням по цивільній справі, полягає у обмеженні його власника у праві розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за ним зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

З матеріалів справи убачається, що між сторонами виник спір щодо нерухомого майна, вид забезпечення позову, який просить застосувати заявник, відповідає позовним вимогам, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги в частині зупинення виконання рішення суду про розірвання шлюбу внаслідок вжиття таких заходів забезпечення позову, відхиляються колегією суддів, оскільки є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону.

Доводи апеляційної скарги в частині подання позову з пропуском строку позовної давності відхиляються колегією суддів, оскільки за змістом ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності, питання застосування позовної давності досліджуються судом в ході судового розгляду та підлягають вирішенню при ухваленні рішення у справі (п.2 ч.1 ст.214 ЦПК України).

Відповідно до ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.218, 304, 305, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 16 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов