Справа № 136/285/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"25" квітня 2016 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Мочульської Л. Т.

за участю секретаря Белінської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ДО РОСОШАНСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ Липовецького району про визнання права власності в порядку спадкування за законом на ЖИТЛОВИЙ БУДИНОК

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, з урахуванням змінених позовних вимог, звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3. Після ЇЇ смерті залишилось майно, зокрема, житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1. . Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовив, в зв»язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок.

В судове засідання позивач не з"явилась . Надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу без її участі.

Представник відповідача в судове засідання також не з"явився. Звернувся до суду з заявою, в якій позов визнав та просив розглянути справу без участі представника Росошанської сільської ради.

Враховуючи те, що особи, які беруть участь у справі скористались наданим їм ч.2 ст.158 ЦПК України правом заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його у даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання сторін і розгляд справи у їх відсутності

Судом встановлено наступне:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 ( свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1).

Згідно зі ст..524 ЦК України (1963 року), який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

В матеріалах справи є заповіт, який складений ОСОБА_313.10.1981 року, який був посвідчений секретарем Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області 13.10.1981 року і зареєстрований в реєстрі за№28, згідно з яким заповаідач заповідала належний їй житловий будинок своїй дочці ОСОБА_1..

Однак факт, що вказаний заповіт був складений ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - суду не підтверджений.

Позивачка ставить питання про визнання за нею, як дочкою спадкодавця, права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, що є її правом.

У відповідності до ст.. 529 ЦК України (1963 р) діти спадкодавця - є спадкоємцями за законом першої черги.

Факт родинних відносин позивачки із спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження позивачки ( до одруження ОСОБА_1), та її свідоцтвом про одруження із ОСОБА_5 ( а.с.9-10).

Відповідно до діючого на час відкриття спадщини законодавства ( п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України, 1963 року), позивачка прийняла спадщину фактично, що підтверджено довідкою Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області №135 від 09.02.2016 року, відповідно до якої, ОСОБА_1 спільно проживала та була зареєстрована в одному будинку в АДРЕСА_1 разом з матір»ю ОСОБА_3 до дня її смерті, а також з червня по вересень 1983 року обробляла присадибну земельну ділянку покійної, проводила поточний ремонт спадкового будинку та в серпні 1983 року сплачувала обов»язкові податки за майно померлої. ( а.с.8)

Із відповідей державного нотаріального архіву Вінницької області та завідувача Липовецькою державною нотаріальною конторою , а також з витягу зі Спадкового реєстру встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - не заводилась ( а с.24,25,32). Це свідчить про те, що інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, в тому числі і тих, які мають право на обоВ»язкову долю - немає.

Державного нотаріус Липовецької державної нотаріальної контори 04.02.2016 року відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину, , в зв»язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок.

До складу спадкового майна входитьжитловий будинок "А" з верандою «А» , 1960 року побудови, загальною площею 57,6 кв.м., житловою площею 22,8 кв.м., та господарські будівлі і споруди : літня кухня «Б», погріб «п/Б», веранда «б», сарай «В», сарай «Г», убиральня «Е» огорожа №1, ворота №2, хвіртка №3, жомову яма №4, ? частина криниці №5, які розташовані в АДРЕСА_1.

За життя спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок не оформлено.

Однак, згідно з даними погосподарських книг , починаючи з 1960 по 1983 рік, власником будинку в АДРЕСА_1, була ОСОБА_3, що підтверджено довідкою Росошанської сільської ради Липлвецького району №199 від 23.02.2016 року ( а.с.22) .

За технічним паспортом, виготовленим КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 26.10.2015 року , вказаний житловий будинок збудований в 1960-1969 роках. Інвентаризаційна вартість житлового будинку та господарських будівель і споруд складає 88953 грн. (а.с.12-15).

Відповідно до ст.ст.100,101 Цивільного кодексу в редакції 1963 року громадяни могли мати у власності житлові будинки, при цьому главою 10 цього кодексу не вимагалося реєстрації права власності на ці будинки.

За чинним та той час законодавством, будівлі у сільській місцевості не підлягали державній реєстрації, оскільки дія Інструкції „Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР" від 31.01.1966 року не поширювалася на сільську місцевість.

Матеріали справи свідчать, що, будинок зареєстрований в погосподарських книгах сільської ради і його власником була ОСОБА_3 . .

Згідно з нормами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися наслідок його смерті.

Спадкодавець за життя не оформив належним чином правовстановлюючі документи на житловий будинок. Через відсутність такого документу, позивач позбавлений можливості оформити спадкові права на майно, що залишилося після смерті спадкодавця.

На підставі ст.174 п.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову

Отже, відповідно до вимог діючого на час відкриття спадщини законодавства, позивачка має право на спадкування за законом на житловий будинок, який належалав спадкодавцю, як спадкоємець першої черги.. А тому її позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 524,525,526,527,529,548,549, ЦК України(1963 року), керуючись ст. 209-215 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на цілий житловий будинок "А" з верандою «А» , 1960 року побудови, загальною площею 57,6 кв.м., житловою площею 22,8 кв.м., та господарські будівлі і споруди : літню кухню «Б», погріб «п/Б», веранду «б», сарай «В», сарай «Г», убиральню «Е» огорожу №1, ворота №2, хвіртку №3, жомову яму №4, ? частину криниці №5, які розташовані в АДРЕСА_1.

Право власності на зазначене нерухоме майно підлягає державній реєстрації в установленому законом порядку.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку протягом десяти днів. Після закінчення цього строку рішення набирає законної сили, якщо не буде подано апеляційної скарги на рішення суду

Суддя: Л. Т. Мочульська