АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/7771/2016 Головуючий у І інстанції Петренко Н.О.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ " ПриватБанк" про захист прав споживача, стягнення коштів за депозитними договорами, нарахованих відсотків та штрафних санкцій.

Зазначав, що між ним та ПАТ КБ " ПриватБанк" було укладено депозитні договори № SAMDN3147 від 03 жовтня 2013 року , № SAMDN2310 від 04 жовтня 2013 року , № SAMDNWFD600 від 05 лютого 2014 року, за якими позивач передав відповідачу грошові кошти на Вклад" Стандарт" у розмірі 18294, 00дол США із процентною ставкою 6,5 % річних на строк 182 днів до 03.04.2014 включно , 18100,00 дол. США із процентною ставкою 6,5 % річних на строк 182 днів до 04.04.2014 включно та 22 656,00 дол. США з процентною ставкою 9,00 % річних на строк 366 днів до 05.08.2014 включно . Договори банківського вкладу оформлені на території АР Крим.

Після окупації АР Крим позивач неодноразово звертався до відділення КБ «Приватбанк», що знаходиться на території АР Крим щодо дострокового розірвання договору, отримання вкладу та нарахованих процентів , однак рахунки позивача були безпідставно заблоковані відповідачем.

13 листопада 2014 року позивач звернувся до відповідача у м. Дніпропетровськ з метою отримання вкладу , у зв'язку із закінченням терміну договору , однак йому було відмовлено, з посиланням на те , що рахунки, які були відкриті у відділеннях ПАТ КБ " ПриватБанк" на території АР Крим наразі тимчасово не обслуговуються.

Уточнивши позовні вимоги, позивач просив стягнути з відповідача суму вкладу за депозитними вкладами «Стандарт» з нарахованими процентами на дату закінчення договорів депозиту: у сумі 18 100, 00 дол. США ( сума вкладу за договором № SAMDN2310 від 04.10.2013); 734 , 91 дол. США - відсотки за період з 05.04.2014 по 18.11.2014; 225, 63 дол. США - відсотки за період з 19.11.2014 по 16.02.2016; 13 224, 75 дол. США - пеня за період з 09.03.2014 по 09.01.2015; 1 016, 08 дол. США - 3 % річних за період з 05.04.2014 по 16.02.2016 ; за договором № SAMDN3147 від 03 жовтня 2013 року у сумі 24 811, 82 дол. США; за договором № SAMDNWFD600 від 05 лютого 2014 року у сумі 31 173, 26 дол. США, а всього 89 406, 37 дол. США.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року відмовлено у задоволені позову.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній, представника відповідача Кахраманова Р.Н, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги , вказуючи на те , що суд обгрунтовано відмовив у задоволені позову, так як позивач не надав оригіналів договорів банківського вкладу та квитанцій про внесення грошових коштів за вкладами, які укладені з відповідачем , до того ж 10.06.2016 року на адресу відповідача надійшла копія рішення Гагарінського районного суду м. Севастополя від 25.03.2016 , яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено і стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти за договорами банківського вкладу: №SAMDN2310 від 04.10.2013, SAMDN3147 від 03 жовтня 2013 року, № SAMDNWFD600 від 05 лютого 2014 року, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положенням частини першої статті 1058 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

З огляду на визначення договору банківського вкладу, що закріплене в

ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III "Про банки і банківську діяльність").

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Стаття 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Стаття 15 ЦК України, зокрема частина 1 , передбачає право на захист цивільних прав та інтересів, зокрема , що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», територія Автономної Республіки Крим визначена як тимчасово окупована територія України.

З метою забезпечення стабільності грошової одиниці України, захисту інтересів вкладників та інших кредиторів банків України, запобігання та уникнення ризиків у діяльності банків, беручи до уваги Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», Декларацію Верховної Ради України від 20 березня 2014 року № 1139-VII «Про боротьбу за звільнення України», Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України», враховуючи неможливість здійснювати Національним банком України банківське регулювання та банківський нагляд, валютний контроль і державний фінансовий моніторинг за діяльністю окремих банків та відокремлених підрозділів банків, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, а також неможливість виконання такими банками та відокремленими підрозділами банків вимог Законів України «Про банки і банківську діяльність», «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинних шляхом, або фінансування тероризму», Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», інших нормативно-правових актів Національного банку України, що свідчить про здійснення ними ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи кредиторів, у тому числі інших банків, Правлінням Національного банку України було прийнято Постанову від 6 травня 2014 року № 260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя»( далі - Постанова).

Згідно з п. 5 вказаної Постанови банки, у тому числі ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк», зобов'язані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10 Інструкції).

Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Згідно пункту 2.10 глави 2 « Приймання готівки» розділу IV «Касові операції банків (філій, відділень) з клієнтами» Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні , яка затверджена Постановою Правління Національного банку України 01.06.2011 N 174 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.06.2011 за N 790/19528 банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Як вбачається матеріалів справи, позивач на підтвердження обгрунтованості своїх вимог надав суду фотокопії договорів банківського вкладу, про те що у Кримському регіональному управлінні ПАТ КБ «ПриватБанк» були відкриті рахунки на ім'я позивача на підставі договору № SAMDN3147 " Стандарт" від 03 жовтня 2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ" ПриватБанк" у доларах США на суму 18294, 00 дол. США на строк 182 днів до 03 квітня 2014 року зі ставкою 6,5 % річних ; 04 жовтня 2013 року - договору банківського вкладу "Стандарт" у доларах США № SAMDN2310 на суму 18100,00 дол. США на строк 182 днів до 04.10.2013 та 05 лютого 2014 року - договіру № SAMDNWFD600 на суму 22656,00 дол. США строком на 366 днів до 05.08.2014.

Проте надані суду фотокопії договорів не відповідають вимогам закону та не містять обов'язкових реквізитів , визначених пунктом 2.9 Інструкції про ведення касових операцій банками України , затвердженої постановою правління Національного банку України від 01 червня 2011 року №174, а саме : не завірені печаткою ПАТ КБ « ПриватБанк» та відсутні їх оригінали і не надано суду оригінали касового документа , оформленого згідно з касовими операціями, визначеними Інструкцією, про прийняття від позивача банком грошових коштів за договорами банківського вкладу (т. 1, а.с.7, 8,9).

07 листопада 2014 року позивач звернувся до голови правління ПАТ КБ "ПриватБанк" із заявою про дострокове розірвання договору на підставі п. 10 Договорів вкладу та п. 2 ст. 1060 ЦК України і видачу належних йому депозитних коштів та нарахованих відсотків в повному обсязі за цими договорами (т. 1, а.с. 18).

03.12.2014 ПАТ КБ " ПриватБанк" листом № 20.1.0.0.0/7-20141113/1597 повідомив позивача, що внаслідок окупації території АРК та міста Севастополя створилися умови за яких неможливо НБУ здійснювати регулювання та нагляд, валютний контроль та державний фінансовий моніторинг за діяльністю банків та їх відокремлених підрозділів, що розташовані на території АР Крим та міста Севастополя і відповідно до постанови Правління Національного банку № 260 від 06.05.2014 ПАТ КБ «ПриватБанк» припиняє подальшу діяльність на зазначеній території , при цьому посилаючись на ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вказував на те , що відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території, відшкодування матеріальної шкоди , заподіяної внаслідок тимчасової окупації юридичним особам, громадянам України , іноземцям та особам без громадянства , у повному обсязі покладаються на державу, що здійснює окупацію, відповідно до норм та принципів міжнародного права (т. 1, а.с. 19).

З урахуванням установлених обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав до задоволення позову, оскільки позивач не надав суду доказів в підтвердження своїх вимог та недодержання письмової форми договору банківського вкладу.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом вимог матеріального та процесуального права є необґрунтованими, оскільки колегія суддів не вбачає таких порушень вимог матеріального та процесуального права, які б слугували підставою до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду і свідчили про неправильне вирішення спору.

За таких обставин, підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегією суддів не встановлено .

Керуючись ст. 303,304,307,308,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 відхилити, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: