Єдиний унікальний номер 728/804/16-ц
Номер провадження 2/728/236/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Новікова О.М.

при секретарі - Макаренко Ю.Г., Коваленко В.В.

за участю прокурора - Москаленко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмачі цивільну справу за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Городищенської сільської ради Бахмацького району, Чернігівської області в інтересах малолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Городищенської сільської ради Бахмацького району, Чернігівської області, який діє в інтересах малолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками малолітніх дітей ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_3 спільно з дітьми тривалий час не проживає, їх не відвідує, життям та здоров»ям не цікавиться, ніде не працює, не створює для дітей належних умов проживання, дітьми не цікавиться, в їх вихованні не допомагає, родинних зв»язків не підтримує, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Мати дітей, ОСОБА_4, також ніде не працює, не створює для дітей належних умов проживання, їх вихованням не займається. Діти проживають у своєї старшої сестри ОСОБА_6 в АДРЕСА_1. В ході проведення обстеження умов проживання ОСОБА_3 де також зареєстровані малолітні діти, встановлено, що відсутні продукти харчування, побутова техніка та паливо, окремі ліжка для дітей, дитячий одяг та іграшки, що свідчить про неможливість проживання дітей в таких умовах, рішенням виконавчого комітету Городищенської сільської ради №12 від 25.02.2016 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів,відносно їх малолітніх дітей. Враховуючи це, просять суд позбавити відповідачів батьківських прав щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 сільський голова Городищенської сільської ради, підтримала позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні з підстав, зазначених в позовній заяві, оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що підстав для задоволення позову немає, так як вона ніколи не давала згоду на позбавлення її батьківства а лише ставила питання про опікунство дітей старшою дочкою.

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначив, що фактично відсутні підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 які визначені законодавством, ту розписку яку надала старша дочка до органів місцевого самоврядування вона отримала обманом, так як фактично його підзахисна надавала згоду на опікунство неповнолітніх дітей на час перебування на роботі в місті Києві, тому юридичних наслідків вона не повинна тягнути.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, заперечує проти позбавлення його батьківських прав, в подальшому самовільно залишив зал судового засідання.

Представник відповідача ОСОБА_3, який має психічні розлади - ОСОБА_9 уповноважена Бахмацької райдержадміністрації в судовому засіданні вказала, що законних підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав в ході судового розгляду не встановлено, тому підстав для задоволення позову не вбачається.

Прокурор Москаленко С.М. в судовому засіданні вказала, що позовні вимоги не ґрунтуються на законі та вважає за доцільне не позбавляти відповідачів батьківських прав, відносно неповнолітніх дітей.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10, фахівець із соціальної роботи, пояснила, що коли ОСОБА_4 написала заяву про відмову від дітей вони зобов'язані були провести обстеження умов проживання у батька ОСОБА_3, але там умов не була, при цьому він зазначав, що не бажає позбавлення батьківських прав, хоче спілкуватися з дітьми, відвідує їх та надає їм можливу матеріальну допомогу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11, фахівець із соціальної роботи, пояснила, що відповідач ОСОБА_4 не дуже гарна господарка, в хаті не прибрано, сам будинок до цього часу не викуплений, але проводиться ремонт - поклеєні шпалери, замінені вікна на пластикові, наявні продукти харчування, дитячий одяг, постільна білизна, ведеться присадибне господарство, діти ходять у дитячий садок чисті та доглянуті, коли їх відвідує батько ОСОБА_3 то догляд стає ще більш якісним, його хвалять по місцю відбування громадських робіт, при цьому зробила загальний висновок - діти повинні жити з батьками, підстав для позбавлення батьківських прав вона не вбачає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12, дільнична медична сестра Курінської амбулаторії пояснила, що часто відвідує сім*ю ОСОБА_4, як господарку характеризує її з негативної сторони - неохайна, але діти захворювань не мають, в будинку утримуватися можуть, ознак дистрофії діти не мають, тобто не голодують, бачила продукти, одяг, іграшки та книжки, явних підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав не має.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13, фельдшер Часниківської медичної амбулаторії пояснив, що за час проживання дітей на території с. Часниківка претензій до відповідачів не було, діти були вчасно щеплені, на виклики для огляду дітей приводили, лікували їх вчасно, ніхто від дітей не відмовлявся, ОСОБА_3 періодично зловживав спиртними напоями, ОСОБА_4 в нетверезому стані не помічав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 завідуюча дитячим садком села Курінь, пояснила, що ОСОБА_1 відвідує дитячий садок з жовтня 2013 року, ОСОБА_2 на даний час оформляють для відвідування дитячого садка, ОСОБА_1 завжди чисто та охайно одягнута, фізично і психічно здорова, змінну білизну мати надає, за відвідування садка плату вносить вчасно. За результатами обстеження домашніх умов характеризує матір ОСОБА_4 як неохайну, але діти нагодовані, одягнуті та доглянуті, дуже люблять матір, надають їй перевагу перед старшою сестрою ОСОБА_6, батько ОСОБА_3 теж декілька разів забирав ОСОБА_1 із дитячого закладу, відносини у нього з дітьми добрі, він доглядає за дітьми, піклується про них, матеріально утримує їх.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, повнолітня старша дочка відповідачки яка має самостійну сім*ю, пояснила, що її мати ОСОБА_4 мала намір здати дітей у дитячий будинок, їй стало їх шкода тому вона погодилась їх забрати до себе жити, що і зробила, при цьому матір надала розписку про відмову від дітей та згоду, щоб вона була опікуном, для отримання матеріальної допомоги на їх утримання. Вказала, що до дітей вдома застосовують фізичне насильство, не годують, батьки зловживають алкоголем, діти хворіють у зв'язку з неналежним доглядом, по місцю проживання постійно викликається поліція.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що є неофіційним роботодавцем відповідача ОСОБА_4, вона допомагає за гроші йому по господарству та при здійсненні підприємницької діяльності. За роботу також давали їй харчі та одяг для дітей, щозими забезпечує її дровами для опалення будинку, якщо не вистачить то привезе ще, в цьому проблеми немає, вона роботяща та не зловживає алкоголем.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що приймала участь у складанні актів обстеження умов проживання дітей, відповідач ОСОБА_4 не дуже гарна господарка, в хаті не прибрано, але вона робить домашню роботу - пере, прасує, готує, наявні продукти харчування - три види круп, м*ясні продукти, цукор, олія, також є дитячий одяг, постільна білизна, ведеться присадибне господарство, діти ходять у дитячий садок, люблять маму та тата, жорстокого поводження з дітьми не було, вони чисті та доглянуті, при цьому зробила загальний висновок - діти повинні жити з батьками, підстав для позбавлення батьківських прав вона не вбачає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17, інспектор Бахмацького районного відділу поліції пояснив, що відповідачі не є злісними порушниками громадського порядку, до адміністративної відповідальності не притягувались, негативно їх характеризувати не може, скарг на жорстоке поводження з дітьми не надходило.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18, сусідка відповідача ОСОБА_4, пояснила, що її дочка подруга дочки ОСОБА_19 відповідачів, вони часто ходять гуляти друг до друга, ОСОБА_1 лише один раз ночувала у них, діти самі без нагляду не залишаються, відповідачі добре ставляться до них, ніколи не бачила, щоб вони застосовували до них фізичні покарання.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20, завідуюча Курінською амбулаторією сімейної медицини, за фахом лікар-педіатр, пояснила, що діти не мають вад розвитку чи серйозних захворювань, належно доглянуті, про що представлені виписки з їх медичних карток, вважає позбавлення батьківських прав відповідачів недоцільним.

Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно дослідивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року., вказує, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Згідно ч.1 ст.12 цього Закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками малолітніх дітей - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується даними свідоцтв про народження, серії НОМЕР_1, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бахмацького районного управління юстиції у Чернігівській області від 16.10.2015 року, серії НОМЕР_2 виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бахмацького районного управління юстиції у Чернігівській області від 16.10.2015 року (а.с.33,34).

Відповідно до висновку виконкому Городищенської сільської ради від 25.02.2016 року відповідачів доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітніх дітей, відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов сім»ї від 28.01.2015 року, 29.01.2016 року, 11.02.2016 року, 25.02.2016 року

Відповідно ст. 164 СК України, підставою для позбавлення батьківських прав може бути коли батьки: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ст.16 Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення і т.д.

При цьому Пленум Верховного Суду України у цій постанові орієнтує суди нижчих ланок на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. У зв'язку з цим у виняткових випадках при доведеності винної поведінки батьків з урахуванням її характеру, особи батьків та інших конкретних обставин суд може відмовити в задоволені позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням відповідачем батьківських обов'язків.

Отже застосування цієї крайньої міри впливу судом має відбуватися тоді, коли всі інші заходи впливу виявились безрезультатними.

Пред'явленню позову про позбавлення батьківських має передувати профілактична, попереджувальна робота з неблагополучними батьками. Таку роботу з батьками, що не забезпечують виховання дітей, мають здійснювати в першу чергу органи опіки та піклування. Суд також може бути органом, який здійснює профілактичні заходи, оскільки у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків при розгляді справи про позбавлення батьківських прав суд вправі відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав і попередити відповідача про необхідність зміни свого ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Пунктом 18 вказаної постанови передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 18 „Конвенції про права дитини", батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності до статті 3 „Конвенції про права дитини" в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Аналізуючи свідчення вищезазначених свідків та досліджені докази в їх сукупності, суд відзначає, що представлені позивачем докази - акти обстеження матеріально-побутових умов проживання дітей та акти соціального інспектування носять поверховий, формальний характер, не підтверджені поясненнями осіб, які їх складали та підписували, в судовому засіданні, тому суд не може їх розцінювати як належні незаперечні докази неналежного виконання відповідачами батьківських обов'язків. При цьому саме пояснення допитаних в судовому засіданні свідків, за винятком свідка ОСОБА_6, надають можливість суду зробити висновок, що відповідачі належним чином виконують батьківські обов'язки, за дітьми здійснюється належний догляд, з ними проводиться виховна робота, діти мають достатнє соціально-побутове забезпечення та проживають в належних для гармонійного розвитку умовах, протипоказань проти проживання дітей з обома батьками не встановлено. Свідчення свідка ОСОБА_6 є явно упередженими, так як вони спростовуються свідченнями інших свідків, представлений нею документ про відмову від дітей відповідача ОСОБА_4, підпис на якому було посвідчено нотаріально, не може тягнути за собою правових наслідків, так як відповідач ОСОБА_4 пояснила, що не розуміла правову природу даної заяви, вона була написана шляхом обману та викривлення змісту з боку її старшої дочки ОСОБА_6 і в подальшому це призвело до конфлікту між ними.

Таким чином орган опіки та піклування, як позивач по справі, не надав суду жодних не спростованих даних щодо фактичного здійснення заходів соціального супроводу сім'ї відповідачів, а також даних про проведення профілактичних заходів з відповідачами.

У відповідності до ч.5 ст.19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подав до суду письмовий висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав (а.с.29), з яким суд у відповідності з нормами статті 19 Сімейного кодексу України може не погодитись.

Доводи представника позивача, ретельно досліджені та перевірені у судовому засіданні, але вони не заслуговують на увагу та не підтверджують факти неналежного виконання відповідачами батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на думку суду, ці доводи є недостатніми для висновку про необхідність застосування до відповідачів такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Тому на думку суду у задоволенні позову про позбавлення відповідачки батьківських прав слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10,11,88,169,209,212-216,294 ЦПК України, ст. 5,7,19,150,151,152,155,164, 193 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову органу опіки та піклування виконавчого комітету Городищенської сільської ради Бахмацького району, Чернігівської області в інтересах малолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав - відмовити .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії повного рішення.

Суддя: О.М. Новіков