пр. № 2/759/3344/16
ун. № 759/5833/16-ц
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25 квітня 2016 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Заєць Т.О., перевіривши виконання вимог ст. ст. 109-121 ЦПК України у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вортекс Груп» про визнання недійсним кредитного договору,

В С Т А Н О В И В:

19.04.2016 року представник ОСОБА_1 звернувся з позовом про визнання недійсним договору кредитної лінії № від 03.12.2014 року, зобов'язання прийняти суму залишку заборгованості у розмірі 1 800,00 грн.

Позивач просить звільнити її від сплати судового збору. В обгрунтування вимог посилається на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10.

В ухвалі Верховного суду від 16.01.2016 року (справа №6-3084ц15) від 21.04.2016 року (справа №6-756ц16) висловлено наступні висновки з цього приводу. Першорядним нормативно-правовим актом національного законодавства, який регулює порядок справляння судового збору є Закон України «Про судовий збір», то саме правові приписи, закріплені в наведеному законі, застосовуються при обчисленні судового збору, його сплаті, а також звільненні осіб від його сплати у випадках, визначених у ст. 5 цього Закону. Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору саме за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом. Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Тому, виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, ОСОБА_1 не звільняється від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору (ч. 5 ст. 119 ЦПК України). Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка поданою фізичною особою, становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.) (пп.2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»). У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір», відповідно до кількості позовних вимог, та, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, уточнити зміст позовних вимог, а саме, зазначити сторін договору кредитної лінії № від 03.12.2014 року, який позивач просить визнати недійсним, вказати, за яким договором (дату, номер, сторони) зобов'язати відповідача прийняти грошові кошти.

Встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 - 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, суддя постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків (ч.1 ст. 121 ЦПК України).

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вортекс Груп» про визнання недійсним кредитного договору - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків заяви протягом двох днів з дня отримання копії ухвали суду, інакше вона буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: Т.О. ЗАЄЦЬ