Справа № 752/8580/16-ц
Провадження № 2/752/4028/16
РІШЕННЯ

Іменем України

12.12.2016 року Голосіївський суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер Фітнес Україна " про стягнення коштів ,-

встновив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулас в липні з вказаним позовом до відповідача про стягнення коштів. В обгрунтування вимог зазначає про те , що 22листопада 2013 року між нею, ТОВ « Мастер фітнес Україна", укладено договір про надання спортивних послуг. Відповідно до умов ТОВ " Мастер Фітнес Україна" як виконавець, зобов'язувався надати їй- позивачці, як клієнту, комплекс фізкультурно-спортивних послуг, зокрема з користування басейном, в фізкультурно-оздоровчому комплексі, розташованому на вул. Білоруська,36-81 в м. Києві, а вона ОСОБА_1 збов'язувалась оплатити дані послуги та дотримуватись всіх умов даного договору та додатків до нього. У відповідності до умов договору 22.11.2013 року послуги були оплачені в повному обсязі згідно договору - у сумі 2900,00 грн., що підтверджується товарним чеком від 22.11.2013 р.

Згідно з п. 5.4.1. договору клуб зобов'язувався забезпечити послугами в обсягах та в строки відповідно до умов договору. Строк дії клубної карти - один рік. Проте і до цього часу клуб не розпочав надавати передбачені договором послуги. Враховуючи те, що відповідачами не виконано в добровільному порядку вимог та умов укладеного договору та посилаючись на ст.10,21-23 ЗаконуУкраїни "Про захист прав споживачів" просила заявлені вимоги задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача суму передоплати з урахуванням індексу інфляції в розмірі 5641,51 грн., пені за несвоєчасне виконання умов договору в розмірі 129195,50 грн., витрати на праву допомогу 2500,00 грн. та судовий збір .

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову , та вказав, що клубна картка відповідачки не була активізована, вона мама право на можливість звернутися до будь-якого іншого клубу для активізації картки, однак вона не скаристалася таким правом. Тому в задоволенні позову слід відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 22листопада 2013 року між нею, ТОВ « Мастер фітнес Україна", укладено договір про надання спортивних послуг. Відповідно до умов ТОВ " Мастер Фітнес Україна" як виконавець, зобов'язувався надати їй- позивачці, як клієнту, комплекс фізкультурно-спортивних послуг, зокрема з користування басейном, в фізкультурно-оздоровчому комплексі, розташованому на вул. Білоруська,36-81 в м. Києві, а вона ОСОБА_1 збов'язувалась оплатити дані послуги та дотримуватись всіх умов даного договору та додатків до нього. (а.с.10-11).

Пунктом 2.1 договору про надання спортивних послуг визначено, що вартість комплексу послуг за договором становить 2900,00 грн.

Відповідно до п. 3.3 договору, активація клубної карти проводиться в момент першого відвідування Клубу. Періодом же активації клубної карти визначено два календарних місяці від дати купівлі або з дати відкриття клубу.

22.11.2013 року позивачем було здійснено оплату, на виконання умов вищевказаного договору .

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначено актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

На підставі ч. 1 ст. 252, ч. 1 ст. 253 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями, годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Частина 1 ст. 530 ЦК України містить загальне правило, згідно з яким якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Водночас абзац 2 ч. 1 ст. 530 ЦК України містить норму, якою встановлено, що зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Всупереч дійсним обставинам справи Позивач зазначає, що нібито клуб (тобто Відповідач) у визначені договором строки послуги Позивачу не надав.

Суд звертає увагу на те, що згідно умов договору укладеного між Позивачем і Відповідачем визначались лише строки активації клубної карти, зокрема, що період активації клубної карти два місяці або з дати відкриття нового клубу. Жодних умов щодо якогось конкретного відліку з якого має розпочатись надання фітнес послуг договір не містить.

Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

В матеріалах справи відсутня вимога Позивача до Відповідача якою б встановлювались Позивачем строки початку надання фітнес послуг.

Окрім того, право на стягнення неустойки (пені) в особи виникає у зв'язку із юридичним фактом - порушення другою стороною свого обов'язку у визначений сторонами строк.

Строк же умовами спірного договору не встановлювався, окремо з вимогою на встановлення такого строку Позивач до Відповідача не звертався.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, згідно з статтею 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦК України, особи які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦК України, якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це не вигідно, обставина вважається такою, що настала.

З боку Позивача суду не надано жодних доказів недобросовісного перешкоджання Відповідачем настанню обставини (дати відкриття Клубу), що обумовлена умовами спірного договору.

Хоча спірним договором і не визначений строк з якого Відповідач має розпочати надання послуг, проте суд вважає за можливе стягнути з Відповідача на користь Позивача суму коштів сплачених ним на користь Відповідача.

Що стосується вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом (ч. 1, ч. 2 ст. 84 ЦПК України).

Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні (ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»).

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторін, які посилаються на обставини, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями ч.3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, оцінюючи всі досліджені судом докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 209, 213-215 ЦПК України,суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер Фітнес Україна» про захист прав споживача та стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер Фітнес Україна» () на користь ОСОБА_1 суму передплати в розмірі 2900,00 (дві тисячі дев'ятсот гривень 00 копійок).

В решті частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційного скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Суддя :