Справа № 638/7037/16-ц>
Провадження № 2-о/638/178/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2016 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Котяш Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу

за заявою ОСОБА_1

заінтересовані особи: ОСОБА_2, Дзержинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції,

про встановлення факту народження дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Дзержинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, в якій просить встановити факт народження його сина 23.03.2016 року о 07 год. 25 хв.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 23 березня 2016 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області, в м. Донецьк його дружина ОСОБА_2 народила дитину, хлопчика, в Центральній міській клінічній лікарні № 3. Через неможливість отримання свідоцтва про народження на тимчасово окупованій території ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ в м. Харкові з метою отримання свідоцтва про народження ОСОБА_3, але йому було відмовлено у зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів, наданих органами на тимчасово окупованій території.

Заявник у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, про розгляд справи за його відсутності. Окрім того, в заяві зазначив, що вимоги підтримує, просить заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, про розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи - Дзержинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву пр. розгляд справи у його відсутність.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно паспорту зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є тимчасово окупова територія в м. Донецьк Донецької області. Згідно свідоцтва про одруження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області від 09.08.2003 року №127863 ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений запис №335.

Заявник та ОСОБА_2 мають двох дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Згідно медичного свідоцтва про народження (форма № 103/у) № 80 від 31.03.2016 року ОСОБА_2 23.03.2016 року народила хлопчика.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили факт народження 23.03.2016 року ОСОБА_3, батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що свідчать їх нотаріальні заяви.

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського ВДРАЦС ХМУЮ з заявою про реєстрацію народження дитини.

Однак, 26.04.2016 року Дзержинським ВДРАЦС ХМУЮ відмовлено у реєстрації народження дитини, оскільки заявником подано медичне свідоцтво про народження неналежної форми.

Відповідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно роз'яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 257-1 ЦПК України.

Так, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Згідно ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження.

За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

У відповідності до приписів Інструкції щодо заповнення та видачі медичного свідоцтва про народження, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 N 545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 р. за N 1150/13024, для забезпечення реєстрації народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану заклад охорони здоров'я видає "Медичне свідоцтво про народження", форма N 103/о. Медичне свідоцтво про народження видається будь-кому з батьків або іншим особам, які провадитимуть реєстрацію народження дитини, усіма закладами охорони здоров'я, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я при державній реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану факт народження дитини підтверджується медичною довідкою про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о) або рішенням суду.

Відповідно до ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та встановлення факту народження 23.03.2016 року ОСОБА_3 у м. Донецьк Донецької області дитини чоловічої статі.

Керуючись ст. ст. 10, 209, 212, 214, 215, 217, 218, 256, 257-1 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження 23.03.2016 року дитини чоловічої статі - ОСОБА_3 у м. Донецьк Донецької області, батьком якого є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -