Справа № 369/3372/16-ц Головуючий у І інстанції Пінкевич Н. С.
Провадження № 22-ц/780/4463/16 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 58 26.07.2016
УХВАЛА

Іменем України

26 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кулішенка Ю.М., Яворського М.А.,

за участю секретаря Волинець Я.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи - державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишний Артем Володимирович, відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» про визнання дій державного виконавця неправомірними, зобов'язання вчинити дію, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати неправомірними дії державного виконавця при відкритті виконавчого провадження № 50347461 з виконання виконавчого листа №369/3401/15ц від 26 лютого 2016 року, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області; зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у м. Києві скасувати постанову від 02 березня 2016 року про відкриття виконавчого провадження та провести відповідні дії щодо скасування накладених арештів; зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у м. Києві винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №369/3401/15ц від 26 лютого 2016 року, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області.

Скарга обґрунтована тим, що постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження щодо примусового стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованості в розмірі 7 725 013 грн. 11 коп. Скаржник зазначає, що виконавчий лист поданий до відділу по м. Києва, хоча вона зареєстрована в Києво-Святошинському районі Київської області. У місті Києві ОСОБА_2 має квартиру, яка перебуває в іпотеці. Відкриваючи виконавче провадження, державний виконавець фактично змінив спосіб виконання рішення суду із стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно, що є відмінними процедурами по Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, заява про відкриття виконавчого провадження підписана не уповноваженою особою, оскільки з 2014 року у банку триває ліквідаційна процедура.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду у зв'язку з порушенням норм процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що при відкритті виконавчого провадження державний виконавець порушив вимоги ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження». Позивач проживає у Києво-Святошинському районі, а тому виконавчий документ має бути переданий на виконання до відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Київській області. Виконавче провадження було відкрито на підставі заяви, підписаної особою, яка не має права представляти інтереси стягувача.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26 лютого 2016 року видано виконавчий лист у справі за позовом ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 65-06ф від 22 травня 2006 року по кредиту в розмірі 260 411,12 доларів США, що в еквіваленті становить 6 102 830 грн. 69 коп., заборгованості по процентам в розмірі 50 111,99 доларів США, що в еквіваленті становить 1 174 392 грн. 98 коп., нараховану пеню за прострочення сплати кредиту в розмірі 1 671 грн. 41 коп., нараховану пеню за прострочення сплати процентів в розмірі 21 228 грн. 23 коп., 3 % річних в розмірі 3 053 грн. 16 коп., штрафні санкції в розмірі 421 836 грн. 64 коп., всього 7 725 013 грн. 11 коп.

29 лютого 2016 року до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшла заява стягувача ПАТ «Брокбізнесбанк» про відкриття виконавчого провадження.

Постановою відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 02 березня 2016 року №50347461 відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №369/3401/15ц, виданого 26 лютого 2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області.

Постановою відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 02 березня 2016 року №50347461 накладено арешт на майно ОСОБА_2

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, суд першої виходив з того, що обставини щодо неналежного представництва не відповідають нормам цивільного законодавства, якими врегульовано питання представництва юридичної особи за довіреністю та ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження». Закон не містить вимоги щодо пред'явлення виконавчого листа до виконання за місцем зареєстрованого проживання боржника та можливості передачі виконавчого листа за належністю, а тому доводи скарги щодо відкриття провадження не за місцем зареєстрованого проживання боржник не заслуговують на увагу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, що скаржник є боржником у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа, виданого у справі за позовом ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 7 725 013 грн. 11 коп.

Не погоджуючись з відкриттям виконавчого провадження ОСОБА_2 зазначає, що воно відкрито не за місцем її реєстрації.

Згідно ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

У матеріалах справи містяться заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення та позовна заява про припинення зобов'язань за кредитним договором та іпотечним договором, в яких скаржник вказує адресу - АДРЕСА_1. Таким чином, стягувач скористався правом пред'явити виконавчий лист до виконання за місцем проживання боржника.

Відкриваючи виконавче провадження державний виконавець взяв до уваги адресу боржника зазначену у виконавчому листі, а саме АДРЕСА_2.

В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_2 також зазначає про те, що заява про відкриття виконавчого провадження підписана не уповноваженою особою, оскільки уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не наділена повноваженнями підписувати довіреності від імені банку.

Однак зазначені доводи є безпідставними виходячи з наступного.

Заява про відкриття виконавчого провадження підписана та подана ОСОБА_4, який діяв в інтересах ПАТ «Брокбізнесбанк» на підставі довіреності від 04 лютого 2016 року.

Відповідно до частини 2 статті 37 Закону Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема:

- вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку;

- укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом;

- заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи;

- залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення Фондом другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством.

Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду. Уповноважена особа Фонду має право: призначати на посаду, звільняти з посади чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їхні службові обов'язки, змінювати розмір оплати праці з додержанням вимог законодавства про працю; здійснювати інші повноваження, встановлені цим Законом, та делеговані їй Фондом (частина 3 статті 37 Закону).

На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку (пункт 1 частини 4 статті 37 Закону).

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює, зокрема, повноваження органів управління банку; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; здійснює повноваження, що визначені частиною 2 статті 37 цього Закону.

Наведене дає підстави для висновку, що уповноважена особа Фонду з дня початку процедури ліквідації банку набуває повноважень органів управління та контролю неплатоспроможного банку, тобто крім повноважень, визначених Законом, уповноважена особа Фонду здійснює повноваження керівництва банку, а відтак наділена правом видачі та підписання довіреностей від імені банку, як юридичної особи на представництво його (банку) інтересів.

Зазначена позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 08 червня 2016 року № 3-399гс16.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, висновки суду відповідають фактичним обставинам справа і доводами апеляційної скарги не спростовані.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315, 317-319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Кулішенко Ю.М.

Яворський М.А.