Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1159/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Поліщук В. В.
Доповідач Потапенко В. І.
УХВАЛА

Іменем України

04.05.2016 Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді - Потапенка В.І.

Суддів - Черненко В.В., Чорнобривець О.С.

секретар - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 31.03.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на час навчання, -

ВСТАНОВИЛА :

14.03.2016 року ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання в училищі. Посилалась на те, що її мати проживала з ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі, який згодом був між ними розірваний. Від спільного проживання у них народилася вона, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. В даний час їй 18 років, вона повнолітня, навчається в Одеському училищі мистецтв і культури ім. К.Ф. Данькевича. Термін навчання в училищі по 30 червня 2018 року. Вона знаходиться на повному утриманні бабусі. У неї власного нерухомого майна немає. Вона проживає в важких матеріальних умовах. Їй необхідні кошти на навчальне приладдя - книги, зошити, на одяг, харчі, оплату за гуртожиток. В зв'язку з викладеними обставинами, що пов'язані з її навчанням в училищі, вона потребує матеріальної допомоги, але батько у добровільному порядку її не надає. Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 31.03.2016 року у задоволенні позову відмовлено. У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 31.03.2016 року та постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Сторони у судове засідання не з'явилися , належним чином повідомлені. Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи , колегія суддів вважає , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог , заявлених у суді першої інстанції. Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін , з підстав передбачених ст. 308 ЦПК України. Судом першої інстанції встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається в Одеському училищі мистецтв і культури ім. К.Ф. Данькевича. Термін навчання в училищі до 30 червня 2018 року. ( а.с. 3, 4) Відповідач працює, але отримує малу заробітну плату, немає ніякого майна, сплачує аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно (а.с. 14). Одружився та утримує неповнолітню дитину дружини. З врахуванням встановлених обставин справи, суд першої інстанції з посиланням на ст. 199 СК України дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. При цьому суд зазначив, що позивач не надала суду доказів, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці яка навчається.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , а апеляційну скаргу вважає необгрунтованою виходячи з наступного. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частин 1 та 2 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Тобто, позивач має право на отримання матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчання і до досягнення нею двадцяти трьох років, а обов'язок щодо надання вказаної допомоги поширюється на обох батьків, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Посилання у апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги доводи відповідача про стягнення з нього аліментів у сумі 889,94 грн. є необгрунтованими , оскільки така сума аліментів зазначена у наданій довідці. Доказів , які б спростовували суму стягнення аліментів позивачем суду не надано. ( ас. 13) Склад сім'ї відповідача підтверджується довідкою міської ради , доказів того, що дружина відповідача працює , отримує заробітну плату та аліменти на свого сина суду не надано. ( ас. 12) Згідно копії виконавчого листа з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 з 13.10.2014 року по 15.12.2027 року. ( ас. 14) Не спростовують висновків суду першої інстанції і доводи скарги щодо неотримання стипендії, оскільки після всіх відрахувань із заробітної плати відповідач отримує приблизно 900 грн. на місяць, що є значно менших прожиткового мінімуму 1378 грн. на місяць. Інші доводи апеляційної скарги є також необгрунтованими.

Виходячи з вищенаведеного , колегія суддів дійшла висновку , що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права , його висновки відповідають фактичним обставинам справи , а тому підстави для його скасування в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції відсутні. Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307,ст.ст. 308 , 313- 315, 319 ЦПК України , колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити. Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 31.03.2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - суддя

Судді :