У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,

Леванчука А.О., Парінової І.К.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 31 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 01 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що інформація, розповсюджена відповідачами в інформаційно-аналітичному виданні газеті «Каховские новости» НОМЕР_1 у статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», - ОСОБА_6», автором якої є ОСОБА_5, є недостовірною, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивача, оскільки справляє враження на суспільство, переконуючи його в тому, що позивач чинить аморально, зневажає закон, порушує присягу державного службовця України.

Позивач просив визнати недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, порушують права, свободи, ганьблять честь, гідність, ділову репутацію, відомості, опубліковані у статті «ІНФОРМАЦІЯ_1», - ОСОБА_6» та поширені відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 року інформаційно-аналітичним виданням «Каховские новости» НОМЕР_1, а саме: «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Зобов'язати відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 спростувати відомості, поширені ними ІНФОРМАЦІЯ_2 року у статті «ІНФОРМАЦІЯ_1», - ОСОБА_6», які опубліковані інформаційно-аналітичним виданням «Каховские новости» НОМЕР_1 у спосіб найбільш близький до способу їх поширення, шляхом публікації офіційного вибачення перед ОСОБА_3 автора цієї статті про те, що ними поширена недостовірна, така, що не відповідає дійсності, порушує права свободи, ганьбить честь, гідність, ділову репутацію, не пізніше п'ятнадцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Витрати, пов'язані із спростуванням відомостей поширених відповідачами ІНФОРМАЦІЯ_2 року у статті «ІНФОРМАЦІЯ_1», - ОСОБА_6», яка була опублікована інформаційно-аналітичним виданням «Каховские новости» НОМЕР_1, покласти на відповідачів, та відшкодувати моральну шкоду.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області

від 31 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, порушують права, свободи, ганьблять честь, гідність, ділову репутацію, відомості, опубліковані у статті «ІНФОРМАЦІЯ_1», - ОСОБА_6» та поширені стосовно ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2 року інформаційно-аналітичним виданням «Каховские новости» НОМЕР_1, а саме: «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Витрати, пов'язані із спростуванням відомостей, поширених відповідачами ІНФОРМАЦІЯ_2 року у статті «ІНФОРМАЦІЯ_1», - ОСОБА_6», яка була опублікована інформаційно-аналітичним виданням «Каховские новости» НОМЕР_1, покласти на відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Стягнуто на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди 2 тис. грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 2 тис. грн.

У решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 01 жовтня

2015 року рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області

від 31 липня 2015 року в частині покладення на ОСОБА_4 та

ОСОБА_5, витрат пов'язаних із спростуванням відомостей, поширених ІНФОРМАЦІЯ_2 року у статті «ІНФОРМАЦІЯ_1», - ОСОБА_6», яка була опублікована інформаційно-аналітичним виданням «Каховские новости» НОМЕР_1, а також у частині стягнення з ОСОБА_5 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди в розмірі по 2 тис. грн з кожного скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати судові рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким залишити позовну заяву ОСОБА_3 без розгляду.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачами, ФОП ОСОБА_7 та ОСОБА_5, без належної перевірки достовірності відомостей була поширена інформація, яка є негативною, оскільки в ній стверджується про порушення позивачем норм чинного законодавства, перевищення повноважень, вчинення протиправних, аморальних дій. Інформація не є оціночним судженням, оскільки може бути витлумачена як така, що містить фактичні дані про порушення позивачем норм чинного законодавства, а тому правдивість вказаної інформації підлягає доведенню.

Апеляційний суд в частині мотивів ухвалення судом першої інстанції рішення щодо визнання недостовірною вказаної інформації погодився, однак не погодився із рішенням суду першої інстанції щодо вирішення питання про судові витрати у справі та в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд указав, що доводи позивача про те, що йому заподіяна моральна шкода як фізичній особі, не можуть бути прийняті судом, оскільки інформація, яка є предметом судового розгляду, була поширена відносно діяльності міського голови («мера»), а не відносно фізичної особи - ОСОБА_3

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам судові рішення не відповідають.

Установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року у інформаційно-аналітичному виданні «Каховские новости» НОМЕР_1 опубліковано статтю «ІНФОРМАЦІЯ_1», - ОСОБА_6», автором якої є ОСОБА_5, в якій автор статті зазначив наступне (мовою оригіналу): «ІНФОРМАЦІЯ_4».

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно з ч. 4 ст. 277 ЦК України, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

Відповідно до ч. 2 ст. 302 ЦК України фізична особа, яка поширює інформацію, зобов'язана переконатися в її достовірності. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, не зобов'язана перевіряти її достовірність та не несе відповідальності в разі її спростування. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобов'язана робити посилання на таке джерело.

Згідно зі ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями є висловлювання, які не містять фактичних даних за винятком образи чи наклепу.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Статтею 17 Закону України від 23 вересня 1997 року № 540/97-ВР (зі змінами) «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» передбачено, що журналіст та/або засіб масової інформації звільняються від відповідальності за поширення інформації, що не відповідає дійсності, якщо суд встановить, що журналіст діяв добросовісно та здійснював її перевірку.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 3, 7 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Стаття 10 Європейської конвенції з прав людини захищає право журналістів розголошувати інформацію, яка становить громадський інтерес, за умови, що вони діють сумлінно та використовують перевірену фактичну базу.

Журналістська свобода також включає можливість перебільшень або навіть провокацій.

Повідомлення новин, засноване на інтерв'ю або відтворенні висловлювань інших осіб, відредагованих чи ні, становить один з найбільш важливих засобів, за допомогою яких преса може відігравати свою важливу роль «сторожового пса суспільства» (див. рішення у справі «The Observer and The Guardian v. the United Kingdom» від 26 листопада 1991 року). У таких справах слід розрізняти ситуації, коли такі висловлювання належали журналісту, і коли були цитатою висловлювання іншої особи, оскільки покарання журналіста за участь у розповсюдженні висловлювань інших осіб буде суттєво заважати пресі сприяти обговоренню питань суспільного значення та не повинно розглядатись, якщо для іншого немає винятково вагомих причин (див. рішення у справі «Газета «Україна-Центр» проти України» заява від 15 липня 2010 року № 16695/04, остаточне 15 жовтня 2010 року).

Однак суд у порушення ст. ст. 212-214 ЦПК України на вказане уваги не звернув та не сприяв всебічному й повному з'ясуванню обставин справи; не звернув уваги на норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини; вказуючи про те, що наданий відповідачем ОСОБА_5 аудіозапис з виступом ОСОБА_6 суд не може прийняти до уваги, оскільки голоси на вказаному аудіозаписі не ідентифіковані, експертиза по встановленню вказаних голосів не проводилася і клопотань про її призначення сторонами не заявлялося, не зазначив, чи було роз'яснено таке право на призначення відповідної експертизи та наслідки відмови від призначення експертизи, вказуючи, що в статті стверджується про порушення ОСОБА_3 норм чинного законодавства, перевищення повноважень, вчинення протиправних, аморальних дій, не зазначив, чим саме це підтверджується; визнаючи відомості недостовірними, суд не зазначив яким способом вони підлягають спростуванню; також суд не звернув уваги на те, що позов було подано ОСОБА_3 як фізичною особою, а не як мером; отже, суд не з'ясував усіх обставин справи та не надав їм належної правової оцінки, хоча їх з'ясування має суттєве значення для правильного вирішення справи.

У порушення ст. 303 ЦПК України на вказане уваги не звернув і апеляційний суд.

Крім цього, слід звернути увагу на те, що ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29 грудня 2014 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ч. 6 ст. 119 ЦПК України.

Копію вказаної ухвали судом було надіслано на адресу позивача, однак ним вона не отримана, про що свідчить конверт з відміткою «повернуто за збігом строку зберігання».

Незважаючи на вказане ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 02 березня 2015 року відкрито провадження в даній справі та призначено попереднє судове засідання.

Постановляючи вказану ухвалу, суд вказує про те, що підстав для залишення без руху, її повернення, відмови у відкритті провадження у справі не встановлено, при цьому жодної оцінки не надано ухвалі Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29 грудня 2014 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Зазначені порушення процесуального закону унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, та є відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування ухвалених у даній справі судових рішень та передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 31 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 01 жовтня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

А.О.Леванчук

А.В.Маляренко

І.К.Парінова