Справа № 395/716/16-ц
Провадження № 2/395/261/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2016 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при секретареві ЛИСЕНКУ В.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 (далі заявник, позивач, ОСОБА_1П.) до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2І.) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2016 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Оскільки ОСОБА_2 добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, посилаючись на ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України, заявник вимагає стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття сина.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позов повністю, посилаючись на обставини, викладені у заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у суді визнав позов повністю.

Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, йому розяснені.

Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов із таких підстав.

Відповідно до положень ЦПК України:

ч. 4 ст. 130 при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 зазначеного Кодексу;

ч. 4 ст. 174 у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Як вбачається із наданих сторонами доказів, вони внаслідок спільного проживання мають сина: ОСОБА_3, 15.04.2010 р. н.

Згідно довідки Новомиргородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з ОСОБА_2 не проводяться стягнення аліментів у передбаченому законом порядку.

За довідкою Капітанівської селищної ради Новомиргородського району Кіровоградської області неповнолітній перебуває на утриманні позивача.

Із довідки КЗ «Новомиргородський центр первинної медико-санітарної допомоги» витікає, що дитина має задовільний стан здоровя.

Згідно вимогам Сімейного кодексу України:

ст. 180 батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття;

ч. 3 ст. 181 за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі;

ч. 1 ст. 183 частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

ч. 1 ст. 192 розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У судовому засіданні безспірно встановлено, що відповідач, не дивлячись на свій батьківський обовязок, участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги на його утримання з червня 2016 р. не надає, у звязку з чим з нього необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку у зазначеному позивачем розмірі.

У даному випадку при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоровя та матеріальне становище дитини;

2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, відсутність непрацездатних батьків;

4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України).

Тому позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України Про судовий збір, ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 551,20 грн., від сплати якого позивач була звільнена у встановленому законом порядку, підлягає стягненню з відповідача.

Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 180-183, 191-192 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 208-215, 223, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини (чверті) його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 23 червня 2016 р. до досягненнями ним повноліття, яке наступить 15 квітня 2028 року.

Рішення підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 коп. на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд.

Головуючий:

Головуючий:

суддя С. В. Щенюченко

Згідно з оригіналом:

суддя С.ЩЕНЮЧЕНКО