№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6501/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Виниченко Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Юрченко А.С.,

за участю: представника позивача - Якуб Г.О.

відповідача - ОСОБА_4

представника відповідача - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 10 березня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року позивач ТОВ «Євро-реконструкція» звернувся до суду із вказаним позовом та зазначав, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 і споживачами послуг з централізованого опалення, надання яких здійснюється позивачем. Відповідачі з 22 жовтня 2014 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 1 вересня 2015 року у розмірі 7899 грн.99 коп.

Посилаючись на зазначені обставини позивач просив солідарно стягнути з відповідачів заборгованість та на підставі ст. 625 ЦК України інфляційні втрати в сумі 2295,80 грн. та 3% річних в сумі 170,56 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 10 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач ТОВ «Євро-реконструкція» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким вимоги задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання ОСОБА_6 не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена, надала суду письмові заперечення та заяви про розгляд справи у її відсутність.

Представник ТОВ «Євро-реконструкція» - Якуб Г.О. апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_8 проти доводів апеляційної скарги заперечували і просили рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є співвласниками у рівних долях квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19 квітня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 760.

Виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з 1 липня 2014 року у будинку АДРЕСА_2 є ТОВ «Євро-реконструкція».

Згідно з розрахунком позивача, відповідачі не сплачували за послуги з централізованого опалення, у зв'язку з чим за період з жовтня 2014 року станом на 1 листопада 2015 року нарахована заборгованість в сумі 7899 грн.99 коп., 3% річних - 170,56 грн., та інфляційна складова боргу - 2295,80 грн., а всього загальна сума 10366 грн.35 коп.

Актом обстеження приміщення відповідачів від 4 червня 2015 року, складеного співробітниками ТОВ «Євро-реконструкція», встановлено, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться двохконтурний котел на вісім батарей, стояки централізованого опалення та розводка від котла до батареї зашита гіпсокартоном, батареї нагріваються при включенні котла.

Згідно листа Управління житлово-комунального господарства та будівництва Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації від 17 грудня 2015 року за № 103006-103/М-1124-25, дозвіл на впровадження в квартирі АДРЕСА_1 індивідуальної ( автономної) системи теплопостачання в зазначений у зверненні період був отриманий за погодженням балансоутримувача будинку - правління заводу «Вулкан», оскільки до 2004 року будинок перебував на його балансі та обслуговуванні. Відповідно до інформації КП УЖГ Дніпровського району м.Києва, плата за послуги з централізованого опалення у квартирі № 32 не нараховувалась в зв'язку з відсутністю фактичного надання послуги, так як в квартирі встановлено автономне опалення.

За повідомленням ЖЕД - 402 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» від 28 грудня 2015 року № 295, нарахування за послуги з централізованого опалення по квартирі АДРЕСА_1 в 2011-2013 роках не здійснювалося у зв'язку з тим, що в квартирі встановлено двоконтурний газовий котел для автономного опалення та підігріву води.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки у квартирі відповідачів було встановлено автономне опалення до моменту набуття ними права власності на квартиру АДРЕСА_1, послуги з централізованого теплопостачання позивачем відповідачам не надавалися, у тому числі й за опалюваний спірний період часу, тому позовні вимоги є безпідставними.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на встановлених судом обставинах і відповідає нормам матеріального права.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг та обов'язком оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

За пунктом 5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», підпунктом 1 пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13).

Судом установлено, що відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_6 є власниками квартири АДРЕСА_1 та послугами з централізованого опалення не користуються.

В квартирі АДРЕСА_1 було впроваджено за згодою балансоутримувача будинку - правління заводу «Вулкан» індивідуальну (автономну) систему теплопостачання. В квартирі знаходиться двохконтурний котел на вісім батарей, стояки централізованого опалення та розводка від котла до батареї зашита гіпсокартоном, батареї нагріваються при включенні котла.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «Київгаз» та ОСОБА_4 23 квітня 2013 року укладено договір № 800049804 про надання населенню послуг з газопостачання (а.с.46-57), плата за послуги з газопостачання нараховується за показниками лічильника, встановленого в квартирі АДРЕСА_1, а розмір щомісячної плати дає підстави вважати, що опалення квартири відповідачів здійснюється за рахунок отриманого та використаного газу.

Враховуючи, що обов'язок споживача по оплаті житлово-комунальних послуг виникає за умови надання та споживання таких послуг, а наявні в матеріалах справи документи підтверджують, що відповідачі послугами з централізованого опалення не користуються, - є правильним висновок суду першої про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Посилання в апеляційній скарзі на Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджений наказом Міністерства будівництва та житлово-комунального господарства України № 4 від 22 листопада 2005 року, згідно з яким, при виконанні робіт по переобладнанню житлового приміщення і відключення від мереж централізованого опалення, підтверджується проектно-дозвільною документацією та актом відключення від мережі централізованого опалення, як на підставу скасування оскаржуваного рішення, колегія суддів до уваги не приймає, виходячи з такого.

Судом установлено, що в квартирі АДРЕСА_1 було впроваджено індивідуальну ( автономну) систему теплопостачання за згодою балансоутримувача будинку - правління заводу «Вулкан», будинок на балансі якого перебував до 2004 року.

Відповідно до п.1.3 Порядку, на який посилається представник ТОВ «Євро-реконструкція» в апеляційній скарзі, дія цього Порядку не поширюється на власників, наймачів (орендарів) окремих приміщень, які були відокремлені від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та користуються автономним теплопостачанням до набрання чинності цим порядком.

Отже, враховуючи, що мешканці квартири АДРЕСА_1 почали користуватися автономною системою теплопостачання до набрання чинності Порядком, посилання представника позивача на його положення є безпідставними.

За встановлених судом обставин щодо того, що відповідачі не користуються послугами централізованого опалення, сама по собі відсутність у відповідачів проектно-дозвільної документації та акту відключення квартири від мережі централізованого опалення, не дають підстав покладати на відповідачів обов'язок по оплаті послуг з централізованого опалення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують.

З огляду на викладене, передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції по даній справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність «Євро-реконструкція» - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: