З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.05.2016 р. Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі головуючого судді Курбатової О.М.
при секретарі Куліш Л.Е.
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4; третя особа: Хортицьке відділення поліції Ленінського відділу поліції ГУПН в Запорізькій області про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання,-
ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою № 4 в будинку № 46 по вул. Гудименко у м. Запоріжжі та зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гудименко, 4-46.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, відповідачам надсилались судові повістки про виклик до суду, але відповідачі до суду жодного разу на зявився, тому на підставі ч.4, ч.8 ст.76 ЦПК України суд визнає неявку відповідачів неповажною.
Представник третьої особи - Хортицьке відділення поліції Ленінського відділу поліції ГУПН в Запорізькій області в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень прости позову не задав.
Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України з ухваленням заочного рішення.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, відповідно до договору дарування № 2076 від 20.06.2012 р.
Відповідно до довідки Центру обслуговування абонентів № 722 від28.03.2016 р. у вказаній квартирі зареєстровані позивач, мати позивача - ОСОБА_1, батько позивача - ОСОБА_3 та дідусь позивача ОСОБА_4
Відповідач ОСОБА_3 не проживає у спірній квартирі більш ніж чотирнадцять років, ніяких його особистих речей у зазначеному приміщенні не має. Окрім того, він розлучений з матірю позивача з 01.04.2003 р. ОСОБА_5 с тим він досі зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач ОСОБА_4 з 2001 р. виїхав за межі України до ОСОБА_6. На теперішній час він проживає у Новосибірській області та є громадянином ОСОБА_6.
Відповідач ОСОБА_4 у червні 2012 р. подарував своїй внучці, позивачу ОСОБА_2, житлове приміщення, а саме квартиру АДРЕСА_1. У 2015 р. ОСОБА_4 звертався з проханням допомогти йому переоформити пенсію з метою її отримання за місцем мешкання та отримав допомогу з боку позивача та її матері ОСОБА_5 с тим, він досі зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1.
Вищевказане підтверджується як поясненнями представника позивача ОСОБА_1., свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, даними суду так і матеріалами справи: копією договору дарування (а.с.3);копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_9 (а.с.4); актом фактичного проживання ЦОА №6 від 28.03.2016 р. (а.с.6); копією паспорту ОСОБА_1 ( а.с.7).
Оскільки відповідачі відсутні на спірній житловій площі понад встановленого законом шестимісячного строку без поважних причин, власником квартири вони не є, відповідно до ст. 71 ЖК України втратили право користування спірним житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 72 ЖК України суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни.
На підставі вищевказаного суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні позивні вимоги в частині визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими що втратили право користування житловим приміщенням законні обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Щодо вимог про зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гудименко, 4-46, суд вважає їх передчасними та такими, що задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-218, 224-227, 294 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, ст.ст. 71,72 ЖК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 р. № 2 «Про деякі питання, що виникли і практиці застосування судами Житлового кодексу України», суд,
Позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.
Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: О.М. Курбатова