ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

06 вересня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним доручення, договорів дарування будинку та земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської області знаходиться вищезазначена справа.

Представником позивача після закінчення дослідження письмових матеріалів справи заявлене усне клопотання про витребування матеріалів кримінального провадження за заявою ОСОБА_1, які містять пояснення відповідачів, що були допитані у якості свідків стосовно спірних обставин.

Представник відповідача заперечував проти заявленого клопотання.

Відповідно до частини 1 ст.137 ЦПК України- у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Отже, із аналізу статті 137 ЦПК України можливо зробити висновок про те, що клопотання про витребування доказів може бути подано стороною, представником сторони до або під час попереднього судового засідання, або до початку судового розгляду.

На момент звернення представника позивача з цим клопотанням розгляд справи знаходиться в стадії дослідження доказів, а саме після дослідження письмових доказів та матеріалів справи, тому відсутні підстави для розгляду клопотання про витребування доказів в порядку, передбаченому ст..137 ЦПК України, оскільки воно заявлене з порушенням процесуального порядку.

Суд враховує те, що статтями 5 та 10 ЦПК України закріплені принципи рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та здійснення судочинства на засадах змагальності.

Аналогічні положення про принцип рівності закріплені в статті 129 Конституції України. Змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності власної правової позиції.

Принцип змагальності вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав, тобто обумовлює мотивацію поведінки сторін під час розгляду справи. Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України сторони та інші особи учасники процесу обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами це і є проявом змагальності та диспозитивності сторін.

Суд звертає увагу на те, що в процесі розгляду справи представником позивача не зазначалось про те, що позивач або її представник позбавлені можливості, і з яких причин, самостійно отримати докази, які заявлені до витребування в клопотанні, не надавались жодні документи, які б свідчили про те, що позивач та її представник звертались з заявами про надання публічної інформації і їм було відмовлено, або , що така інформація може бути надана тільки на запит суду.

Таким чином, усне клопотання представника позивача про витребування документів є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Крім того, представником позивача заявлене клопотання про виклик для допиту у судовому засіданні експерта ОСОБА_5, яка готувала висновок №19/4-05/155 від 01.06.2016 року. Клопотання мотивує тим, що у позивача виникли питання по даній експертизі, тому в силу ст.189 ЦПК бажає реалізувати своє процесуальне право.

Представник відповідача заперечував проти заявленого клопотання.

Згідно ч.3 ст.53 ЦПК України, експерт зобов'язаний з'явитися за викликом суду, провести повне дослідження і дати обґрунтований та об'єктивний письмовий висновок на задані йому питання, а у разі необхідності - роз'яснити його.

Для роз'яснення і доповнення висновку експерту можуть бути поставлені питання (ст. 189 ЦПК України).

Статті 53, 189 ЦПК України не містять положень щодо обовязкової участі експерта при оголошенні його висновку у справі, а суд має право, а не зобовязаний запропонувати експерту дати усні пояснення свого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме висновку №19/4-05/155 від 01.06.2016 року, експертом надана відповідь на усі поставлені ухвалою суду питання. При цьому даний висновок складається зі вступу, описової частини та висновків, в якому експерт навів порядок, хід проведення експертного дослідження, з посиланням на предмети дослідження та відповідні нормативні документи, які його регулюють.

При призначенні експертизи експерт попереджався про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.

Крім того, безпосередньо з тексту клопотання про виклик експерта та пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні, не зазначено, як може виклик експерта в судове засідання вплинути на вже наданий висновок із відповідями на поставлені питання та зазначенням мотивів їх надання.

Також суд зазначає, що жодний доказ не має для суду наперед встановленої сили, питання щодо належності та допустимості доказів по даній справі буде вирішуватися судом в нарадчій кімнаті після їх дослідження в судовому засіданні та заслуховуванні промов сторін в судових дебатах.

Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Виклик експерта, яка брали участь у проведенні судової експертизи невиправдано затягне судовий розгляд даної цивільної справи, який вже триває довгий час.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про виклик в судове засідання експерта.

Керуючись ст.53, 137, 189 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про витребування документів та про виклик експерта відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя