Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/638/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року Березівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Дєткова О.Я.,

при секретарі Ткачук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 27 квітня 1991 року Степанівської сільської ради Березівського району Одеської області був зареєстрований шлюб з відповідачкою. Сумісне проживання, ведення спільного господарства та подружні відносини припинені між ними вже з липня 2015 року, а подружні відносини не можуть існувати через те, що відповідачка постійно зловживає алкогольні напої, тому вважає, що спільне життя неможливе, а шлюбні відносини фактично розпалися, у звязку з чим просить розірвати шлюб.

Відповідачка з позовом погодилась, не заперечує проти його задоволення та просить залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду

Встановлено, що сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружні відносини приблизно з липня 2015 року.

Як слідує з пояснень сторін, подальше їх сумісне шлюбне життя є неможливим через втрату взаємоповаги один до одного та почуття любові, у звязку з цим, шлюб існувати між ними вже не може та й фактично розпався.

За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і відновленню не підлягає.

Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Слід також звернути увагу сторін на те, що за правилами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Право подружжя після розірвання шлюбу взяти своє дошлюбне прізвище або залишити шлюбне належить йому при розірванні шлюбу як у судовому засіданні, так і в органі державної РАЦС.

Однак зі змісту ст.113 СК України випливає, якщо шлюб розривається судом і в судовому засіданні подружжя не ставить питання про прийняття дошлюбного прізвища, то в резолютивній частині рішення суду у відповідності до вимог ст.11 ЦПК України про це не зазначається.

Керуючись ст.ст.10,60,212 ЦПК України, ст.ст.24,105,112,113 СК України,

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, зареєстрований 27 квітня 1991 року Степанівської сільської ради Березівського району Одеської області за актовим записом №2, розірвати.

ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: