Провадження №2/521/4568/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18 серпня 2016 року Малиновський районний суд м Одеси у складі:
головуючого судді Поліщук І.О.
при секретарі Лебедюк О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна за №97-284М від 12 грудня 1997 року, зареєстрований в Одеській Універсальній Біржі «ВІТЯЗЬ» в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний №97-284М від 12.12.1997 року, зареєстрований в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості під р. №351-стр 70 в книзі 255пр, згідно з умовами якого ОСОБА_2, діюча також від імені неповнолітньої ОСОБА_3 продала, а він, ОСОБА_1, купив 307/1000 частину квартири за адресою: м. Одеса, вул. Прохорівська, б. 8, кв. 30, загальною площею 54,6 кв.м., житловою площею 13,0 кв.м., що в цілому складаються з: однієї житлової кімнати, а також 307/1000 кухня-2, 307/1000 туалет-3, 307/1000 коридор -1. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що при укладанні даного договору між сторонами було досягнуто згоди по всім важливим пунктам. Договір №97-284М від 12.12.1997 року було зареєстровано у в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості під р. №332- під р. №351-стр 70 в книзі 255пр. Біржове оформлення сторонами було вибрано, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала дійсному законодавству. При зверненні ним, ОСОБА_1 до нотаріальної контори з метою оформлення договору відчуження вказаної квартири, йому було відмовлено з причин відсутності нотаріального посвідчення вказаного договору. Оскільки позивач на даний час розпорядитися квартирою не може, оскільки договір купівлі-продажу квартири не був посвідчений нотаріально, тому він вимушений звернутися з наступним позовом до суду.
Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд розглянути справу без його участі, проти заочного рішення суду не заперечував.
Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, шляхом направлення на адресу її реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкового роботи ГУ ДМС України в Одеській області, судових ухвал та повісток.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення у відсутності відповідачки, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований, доказаний та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
У судовому засіданні встановлено, що 12.12.1997 року між ОСОБА_2, як продавцем та ОСОБА_1, як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу 307/1000 частини квартири за адресою: м. Одеса, вул. Прохорівська, б. 8, кв. 30, загальною площею 54,6 кв.м., житловою площею 13,0 кв.м., що в цілому складаються з: однієї житлової кімнати, а також 307/1000 кухня-2, 307/1000 туалет 3, 307/1000 коридор -1, зареєстрований в Одеській Універсальній Біржі «ВІТЯЗЬ» в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний №97-284М від 12.12.1997 року, зареєстрований в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості під р. №351-стр 70 в книзі 255пр.
При укладанні договору між сторонами було досягнуто згоди по всім важливим пунктам.
З однієї сторони ОСОБА_1 передав відповідачці обговорену заздалегідь суму грошей, а відповідачка у свою чергу передала йому правовстановлюючі документи на 307/1000 частини квартири за адресою: м. Одеса, вул. Прохорівська, б. 8, кв. 30, фактично передала у користування.
Згідно із п. 6 договору 307/1000 частини квартири продана з торгів за 2200 (дві тисячі двісті) гривень, які отримані Продавцем до підписання дійсного договору і належить новому власникові ОСОБА_1.
Біржове оформлення сторонами було вибрано, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала дійсному законодавству, що підтверджується державною реєстрацією спірного договору.
З моменту придбання вищевказаного нерухомого майна і до цього часу, позивач здійснює право користування та володіння даною квартирою у повному обсязі, сплачуює всі комунальні послуги, здійснює поточний ремонт.
Згідно ч.2 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" №1957 ХІІ від 10.12.91 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Відповідно до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов'язково лише у випадках, встановлених законом. Суд за позовом сторони, яка виконала усі умови угоди, може визнати таку угоду дійсної.
Відповідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року, зі змінами № 15 від 15.05.1998 року „Про судову практику по справам про визнання угод недійсними , з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.
Суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі продажу квартири, виконання договору відбулося.
Ст. 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.
При таких обставинах суд вважає, що такий договір можна визнати дійсним.
Керуючись ст.ст. 16, 220, 334, 638, 658 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 208-209, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.
Визнати дійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна №97-284М від 12 грудня 1997 року, зареєстрований на Одеській Універсальній Біржі «ВІТЯЗЬ» в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний №97-284М від 12.12.1997 року, зареєстрований в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості під р. №351-стр 70 в книзі 255пр, згідно з умовами якого ОСОБА_2, діюча від свого імені, а також від імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1, купив 307/1000 частин квартири за адресою: м. Одеса, вул. Прохорівська, б. 8, кв. 30, загальною площею 54,6 кв.м., житловою площею 13,0 кв.м., що в цілому складаються з: однієї житлової кімнати, а також 307/1000 кухня-2, 307/1000 туалета -3, 307/1000 коридор -1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що постановив його за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.