РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Шатілової Л.Г., при секретарі Маслюк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини доходів, у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до ПАТ "Азовзагальмаш" про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини доходів, у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 01.05.2003 року по теперішній час вона перебуває у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці. З 01.12.2014 року заробітна плата виплачувалася їй не в повному обсязі, у звязку з чим утворилася заборгованість, яка за період з 01.12.2014 року по 22.02.2016 року становить 10987,22 гривні. Просила стягнути з відповідача на її користь вищевказану суму заборгованість по заробітній платі, а також компенсацію втрати частини її доходів, у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати, загальним розміром 14370,73 гривень. Крім того, зазначила, що неправомірними діями відповідача їй була завдана моральна шкода, яка полягає у порушенні нормального ритму її життя через невиплату їй заробітної плати. На підставі викладеного просила стягнути з відповідача на її користь суму моральної шкоди у розмірі 1000,00 гривень.

Позивачка надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просила задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду надав письмові заперечення, в яких позовні вимоги визнав частково в частині стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 11933,71 гривень. У задоволенні решти позовних вимог просив відмовити.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Суд, дослідивши письмові доказі по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Судом встановлено, що з 01.05.2003 року по теперішній час позивачка ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується записом у трудовій книжці /а.с. 3-4/.

Виплата заробітної плати позивачці проводилася не в повному обсязі, у звязку з чим за період з грудня 2014 року по лютий 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 11933,71 гривень, що підтверджується довідкою № 238/ро-6133 від 04.04.2016 року, наданою представником відповідача.

Судом встановлено, що на день винесення даного рішення повний розрахунок по заробітній платі відповідачем так і не був здійснений, а тому заборгованість по заробітній платі у розмірі 11933,71 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно наданого представником відповідача розрахунку розміру компенсації ОСОБА_1 втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати за спірний період становить 1185,56 гривень, у звязку з чим саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)", із змінами, внесеними п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року № 5, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом встановлено, що порушенням трудових прав, яке полягало у невиплаті заробітної плати, позивачці була завдана моральна шкода, яка виразилася у моральних переживаннях та порушенні нормального ритму її життя через невиплату їй заробітної плати. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд стягує з відповідача на користь позивачки моральну шкоду в сумі 300,00 гривень.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 гривень, від сплати якого, згідно закону, звільнена позивачка.

Керуючись ст.ст. 115 КЗпП України, ст. ст. 1, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)", із змінами, внесеними п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року № 5, ст. ст.10, 11, 60, 61, 84, 88, 208, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини доходів, у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" на користь ОСОБА_1 суму невиплаченої заробітної плати у розмірі 11933 гривні 71 копійку, суму компенсації втрати частини доходів, у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати у розмірі 1185,56 гривень, суму моральної шкоди у розмірі 300,00 гривень, а всього у розмірі 13419 гривень 27 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривню 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в апеляційній суд Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Г. Шатілова