Справа № 188/458/16-ц
Провадження № 4-с/188/7/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року Петропавлівський районний суду Дніпропетровської області

у складі :

головуючого судді Полубан М.П. ,

при секретарі Філіповій В.С.

розглянувши у судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 ( далі ВДВС ) ,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з даною скаргою, в якій зазначає , що 04.07.2014 р. головним державним виконавцем ВДВС ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43845840 з примусового виконання виконавчого листа № 188/1924 / 13-ц , виданий Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області 22.05.2014 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_3 вартість безпідставно набутого майна , а саме вартість насіння соняшника в кількості 1140 ( одна тисяча сорок ) тон 530 кг. в сумі 5588612 ( п"ять міліонів п"ятьсот вісімдесят вісім тисяч шістьсот дванадцять ) грн. 93 коп.

10.12.2014 р. по зазначеному виконавчому провадженню винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження .

27.11.2015 р. постановою державного виконавця повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 ЗУ " Про виконавче провадження " .

Вважає ,постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.07.2014 р. , постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.12.2014 р. , постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 27.11.2015 р. - незаконними , а дії головного державного виконавця ВДВС ОСОБА_2 щодо винесення зазначених постанов протиправними .

Просить суд :

1. Поновити строк ОСОБА_1 на оскарження дій державного виконавця та виконавчих документів по ВП № 43845840 з примусового виконання виконавчого листа № 188/1924 / 13-ц .

2. Визнати дії головного державного виконавця ВДВС ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.07.2014 р. , постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.12.2014 р. , постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 27.11.2015 р. - протиправними .

3. Визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.07.2014 р. , постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.12.2014 р. , постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 27.11.2015 р.

4. Зобов"язати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області зняти арешт та заборону відчуження майна , на яке було накладено арешт ( у тому числі й усі автотранспортні засоби ) ОСОБА_1 та відкликати з реєстраційних органів повідомлення про арешт на все майно ОСОБА_1 .

Заявник в судове засідання не зявився. В своїй заяві від 26.04.2016 р. просить суд справу розглянути у його відсутність. Скаргу підтримує в повному обсязі. Копію рішення суду направити на його адресу.

Представник ВДВС в судове засідання також не зявився . В своєму клопотанні від 26.04.2016 р. просить суд скаргу розглянути без його участі. Свою позицію щодо предмету спору не висловлює .

Суд ухвалив справу заслухати у відсутність сторін даного провадження на підставі наявних у справі письмових доказів .

Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено , що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.10.2014 р. рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30.12.2013 р. по справі № 188/1924 / 13-ц на підставі якого було видано виконавчий лист № 188/1924 / 13-ц та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.05.2014 р. скасовано . Справу було направлено на новий розгляд.

01.10.2015 р. ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області позовну заяву ОСОБА_3 по цій справі № 188/1924 / 13-ц - залишено без розгляду .

27.11.2015 р. постановою державного виконавця повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 ЗУ " Про виконавче провадження " .

Суд погоджується з доводами заявника щодо неправомірності дій державного виконавця в частині неприйняття рішення про зняття арешту з майна боржника .

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Отже, сторони по справі знаходяться в цивільно-правових відносинах, які урегульовані ст. 383 385 ЦПК України та ЗУ «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст. 50 ЗУ " Про виконавче провадження визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів,а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно...

На сьогоднішній день виконавче провадження повернуто стягувачу , але в реєстрі обтяжень рухомого та нерухомого майна значиться арешт , що позбавляє заявника права вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном .

У відповідності до ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у 10 денний строк з дня , коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Заявник вказує , що про існування арешту дізнався 13.04.2016 р. зі слів банківських працівників під час здійснення певних банківських операцій та з державного реєстру виконавчих проваджень , з офіційного сайту , що підтверджується роздруківкою з даного сайту з зазначенням дати. Таким чином , заявник вважає , що він пропустив строк на подання скарги на неправомірні дії ВДВС з поважних причин.

Суд погоджується з даним обгрунтування заявника .

Також суд вважає , що дана вимога є законною в тій частині , що навіть пропущення строку без поважної причини , не позбавляє заявника права оскаржувати неправомірні дії ВДВС. Адже , в даній ситуації , яка склалася , не знятий арешт з майна заявника ( боржника ) порушує його законне конституційне право щодо володіння та розпорядження своїм майном .

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі ст.92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, заявник достатнім та належним чином обґрунтував свої вимоги .

Однак , скарга підлягає частковому задоволенню з урахуванням тієї обставини , що на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.04.2014 р. та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.12.2014 р. у державного виконавця ВДВС були всі правові підстав для прийняття вищевказаних постанов. На думку суду , ознак протиправності в діях посадової особи ВДВС в зазначений період не вбачається. Таким чином , вимоги заявника в цій частині не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 3 , 57-60 ,212-214 , 383-389 ЦПК України , ст. 47,50 ЗУ « Про виконавче провадження» , суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 - задовольнити частково .

Зобовязати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області зняти арешт та заборону відчуження майна , на яке було накладено арешт ( у тому числі й усі транспортні засоби ) ОСОБА_1 та відкликати з реєстраційних органів повідомлення про арешт на все його майно .

В іншій частині вимог в задоволенні відмовити .

Відповідно до ст. 389 ЦПК України про виконання ухвали суду відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області повідомити суд у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

Копії ухвали направити сторонам .

Суддя ОСОБА_4