У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

ЗакропивногоО.В., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Рівненської області від 1 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 06 березня 2006 року між банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 тис. грнзі сплатою 36 % річних, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, на вимоги банку не реагував, унаслідок чого станом на 31 серпня 2013 рокувиникла заборгованість у розмірі 14 195 грн 65 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 4 876 грн 13 коп.; заборгованість по процентах за користування кредитом у розмірі 8 167 грн 35 коп.; штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн; штраф (процентна складова) у розмірі 652 грн 17 коп.

З урахуванням наведеного ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_3заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 14 195 грн 65 коп.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 5 лютого 2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у розмірі 4 876 грн 13 коп.; заборгованість по процентах за користування кредитом у розмірі 8 167 грн 35 коп.; штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн; штраф (процентна складова) у розмірі 652 грн 17 коп, а всього 14 195 грн 65 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційному порядку справа розглядалась неодноразово.

Останнім рішенням апеляційного суду Рівненської області від 1 грудня 2015 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено за пропуском строку позовної давності.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати й залишити в силі рішення районного суду.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ПАТ КБ«ПриватБанк», суд першої інстанції виходив із того, що відповідач порушив свої зобов'язання зі сплати кредиту. При цьому строк дії картки було встановлено до січня 2013 року, а ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою 3 жовтня 2013 року, тобто в межах позовної давності.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», виходив із того, що строк дії картки не може бути пролонгований, тому початок перебігу строку позовної давності потрібно обчислювати з березня 2009 року, оскільки, як правило, такі картки банк видавав на 2 роки і банк звернувся до суду з позовом у жовтні 2013 року, тобто з пропуском строку позовної давності, про застосування якого заявив відповідач.

Проте повністюпогодитись із таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону рішення апеляційноїінстанції не відповідає.

Судом установлено, що 06 березня 2006 року між банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна», відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 2 тис. грн зі сплатою 36 % річних, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, скасовуючи 21 жовтня 2015 року ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 15 квітня 2015 року та передаючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, зазначав, що апеляційний суд не встановив строк дії картки, що має суттєве значення для правильного вирішення спору.

Проте апеляційний суд ці вимоги закону не виконав.

Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг (розділ 2), які є складовою частиною кредитного договору, платіжна картка на підставі п. п. 3.1.1., 3.1.2., 3.1.3. неодноразово перевипускалася, останній раз видана зі строком дії до січня 2013 року, крім того вона є поновлювальною кредитною лінією.

Відповідно до п. 5.4 Умов та правил надання банківських послуг строк погашення кредиту у повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці. Крім того, розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за ним.

Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Апеляційним судом залишено поза увагою те, що відповідно до п. п. 3.1.1, 5.4 Умов та правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH). Зазначено, що дія картки - до 31січня 2013 року(а.с. 59).

Відповідно до Умов таправил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Зазначена правова позиція викладена в постановіВерховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

У порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України апеляційний суд не встановив строк дії картки, а посилання на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» такі картки, як правило, видавав на 2 роки, є припущенням, що заборонено ч. 4 ст. 60 ЦПК України.

Крім того, апеляційний суд звернув увагу на те, що пролонгація строку дії картки автоматично неможлива, проте не виключається можливість перевипустити картку на новий строк у разі звернення позичальника до банку та з інших підстав. Отже, підстави випуску картки зі строком дії до 31 січня 2013 року апеляційний суд не встановив.

За таких обставин рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 1 грудня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

О.В. Закропивний

В.А.Черненко