Справа № 2/9945/15ц
Провадження № 2/645/837/16
РІШЕННЯ

Іменем України

31 серпня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді - Бабкової Т.В.,

при секретарі Білобровій А.В., Ятловій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини, третя особа: орган опіки та піклування - Управління служб по справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, на обґрунтування якого посилався на наступне. З 21.02.2004 р. по 25.09.2012 р. він перебував у шлюбі з ОСОБА_2 В шлюбі в них народилася дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З часу народження між батьком та сином склалися добрі стосунки, позивач завжди займався його вихованням, стежив за станом здоровя, піклувався, матеріально утримував, ніколи не був до нього байдужим. Мати, навпаки, часто приходила до дому пізно, по декілька днів не ночувала вдома, емоційно байдужо ставилася до сина. Навіть під час звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу ОСОБА_2 первісно зазначала, що погоджується на те, щоб син мешкав з батьком. Після розірвання шлюбу позивач сумісно проживає з іншою жінкою, яка добро ставиться до його сина ОСОБА_5 та піклується ним, як мати, ОСОБА_4 також мешкає разом з ними в приватному будинку цієї жінки, що розташований за адресою: м. Харків, пров. Лаврентіївський, 16. Позивач возить сина до школи № 38, яка розташовується за їх попереднім місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2, також возить сина на тренування з хокею. Відповідачка участі у вихованні сина не приймає, навпаки чинить перешкоди в переводі сина в середню школу №126, що наближена до теперішнього місця проживання дитини, навчання в якій значно полегшило б розклад життя сина. З врахуванням того, що під час вирішення спору відносно місця проживання малолітньої дитини суд повинні прийматися до уваги відносини батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста привязаність дитини до кожного з них, вік дитини, стан його здоровя та інші обставини, які мають суттєве значення, враховуючи тісні стосунки, що склалися між позивачем та дитиною, фактичне проживання дитини з батьком, який турбується ним, займається його вихованням та утриманням, особисте бажання дитини залишитися проживати з батьком, ОСОБА_1 просив суд визначити місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з ним за адресою їх фактичного проживання на теперішній час: м. Харків, пров. Лаврентіївський,16 та дозволити батькові самостійно визначити місце навчання дитини без згоди матері.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в частині визначення місце проживання ОСОБА_4, 16.07.2004р.народження, з ним за адресою фактичного проживання батька та сина на теперішній час: м.Харків, пров. Лаврентіївський,16. В частині позовних вимог щодо надання дозволу батькові самостійно визначати місце навчання дитини без згоди матері відмовився з врахуванням того, що за час розгляду справи в суді відповідачка ОСОБА_2 надала згоду на переведення сина в середню школу № 126, що територіально наближена до його місця проживання.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечувала. Звернулася із зустрічним позовом, на обґрунтування якого посилалася, що є співвласником двокімнатної квартири АДРЕСА_1, придбаної у шлюбі з позивачем, має постійне місце проживання, не має гидких звичок, позитивно характеризується за місцем роботи, з часу народження та фактично до літка 2015 року займалася доглядом та вихованням сина. Влітку 2015 року з дозволу ОСОБА_2 син гостив у батька за місцем його проживання з новою жінкою, після чого до дому не повернувся і уникає спілкування з матірю. При цьому слід врахувати, що батько так і не зареєстрував сина за новою адресою проживання, а з часу народження син зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із відповідачкою в квартирі її батьків. Письмову заяву сина ОСОБА_5, в якій він висловлює бажання залишитися проживати разом з батьком, ОСОБА_2 вважає відібрана в нього незаконно, та вважає доцільним визначити місце його проживання разом з матірю ОСОБА_2

Органи опіки та піклування в особі Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради надали суду висновок про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно зі ст.ст. 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1 ст. 179 ЦПК).

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.02.2004р. по 25.09.2012р. На підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.09.2012р. шлюб між ними було розірвано. Причиною розірвання шлюбу став той факт, що з квітня 2012 року подружжя припинило сімейні відносини. Стали мешкати окремо, через несумісність характерів та різність поглядів на життя, а.с.14-15.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а.с.8.

Зареєстрованим місцем проживанням ОСОБА_4 та відповідачки ОСОБА_2 є адреса: АДРЕСА_2, а.с.89. В процесі розгляду справи встановлено, що фактично, ані дитина, ані відповідачка за вказаною адресою не мешкають.

За час шлюбу позивачем ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 07.07.2005р. була придбана у власність двокімнатна ізольована квартира АДРЕСА_3, де зареєстрований позивач, та фактично мешкали до часу припинення сімейних відносин відповідачка ОСОБА_2 та їх син ОСОБА_5, а.с.16-17.

На теперішній час між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 триває спір про поділ спільного сумісного майна подружжя, предметом якого є вищезазначена квартира.

З літа 2015р. малолітній ОСОБА_4 мешкає разом із батьком та його цивільної дружиною без реєстрації за згодою власника в приватному будинку з усіма зручностями за адресою: м.Харків, пров.Лаврентіївський,16. Відповідно акту обстеження житлово-побутових умов малолітньої дитини, складеного комісією орану опіки та піклування, у вказаному будинку створені усі умови для утримання, навчання та проживання ОСОБА_4, а.с.112.

Як вбачається із змісту абзацу другого частини першої статті 161 Сімейного кодексу України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини орган опіки та піклування або суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести:

-етичні і інші особисті якості батьків (дані, що їх характеризують, рівень освіти батьків);

-відносини, існуючі між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обовязки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною);

-можливість створення дитині умов для виховання і розвитку (рід діяльності, режим роботи батьків, їхнє матеріальне становище і ін.), маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

В процесі розгляду справи встановлено, що як позивач, так і відповідачка працюють, мають стабільну заробітну плату, за місцем роботи характеризуються позитивно, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебувають.

Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на протязі всього періоду життя сина приділяв значно уваги фізичному, духовному та інтелектуальному розвитку сина, що обєктивно підтверджується довідкою приватного медичного закладу, де на обліку перебуває дитина та під час звернення за медичною допомогою його завжди супроводжував батько, а.с. 165, та наданими для огляду витягами з історії хвороб під час стаціонарного лікування дитини. Зясовано, що саме батько сприяє та забезпечує умови для заняття ОСОБА_4 у спортивній секції хокею, має для цього транспортний засіб, вільний режим робочого часу, з боку батька суду надані відповідні грамоти та медалі, що свідчать про здобуття малолітнім ОСОБА_4 успіхів та значних результатів у цьому виді спорту, а.с. 166 - 169.

Також судом встановлено, що і після припинення шлюбних відносин позивач ОСОБА_1 забезпечує сину у вільний від навчання час відпочинок, зокрема під час канікул. В той же час як мати дитини на протязі декількох років проводила літній відпочинок самостійно, без дитини, визнала, що не відвідувала сина навіть під час його перебування у літньому таборі.

Надані суду дані про особу позивача свідчать, що він обіймає посаду виконавчим директором ТОВ «Аксіома» з 01.08.2013р. , має повну вищу освіту, характеризується виключно з позитивного боку, нагороджувався почесними грамотами, а.с.119-122. Під час судового розгляду зясовано, що позивачу ОСОБА_1 вдалося створити добрий психоемоційний клімат у взаємовідносинах між малолітнім сином ОСОБА_5 та своєю громадянською дружиною ОСОБА_6, що підтверджується її поясненнями, так і особистими поясненнями ОСОБА_4, який ставиться до неї як до матері, її батьків кличе дідом та бабусею.

В той же час відповідачка ОСОБА_2 адресу свого фактичного проживання суду та органам опіки не повідомила, що унеможливило обстеження її житлово-побутових умов для проживання малолітньої дитини. Посилання на наявність в неї житла квартири АДРЕСА_4, яка на теперішній час є предметом судового спору, навіть після його вирішення, з урахуванням складних відносин між колишнім подружжям, унеможливлює їхнє спільне проживання в одному житловому приміщенні та буде негативно впливати на психоемоційне оточення малолітньої дитини.

Органи опіки та піклування в особі Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради на підставі вивчення наданих документів, що характеризують батька та мати малолітнього ОСОБА_4, конкретні обставини справи, той факт, що фактично дитина мешкає (без реєстрації) разом із батьком за адресою: м.Харків, пров.Лаврентіївський,16, зі згоди власника, за місцем проживання створено належні умови для проживання , навчання та розвитку, а сам малолітній ОСОБА_4 надав заяву, що має бажання визначити своє місце проживання разом з батьком, а з матірю бачитись у вільний час, наприклад, щосуботи після 15.00, вважали доцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 разом із батьком ОСОБА_1, а.с.83-84.

Як передбачено положеннями статті 171 Сімейного кодексу України дитина має право на те, щоб бути вислуханою при вирішенні питань , що стосуються її життя, в тому числі з питань місця її проживання. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Таким чином, суд оцінює думку дитини за своїм внутрішнім переконанням та приймає рішення, яке має відповідати інтересам дитини.

З врахуванням наведеного, під час вирішення спору суд безпосередньо,за відсутності батьків, в присутності представника органів опіки та піклування та представників сторін, вислухав думку ОСОБА_4, який висловив тверде та щире бажання в подальшому мешкати із батьком, з яким проживає вже на протязі року, перейшов до нової школи за своїм фактичним місцем проживання, радіє новим друзям та професійним і чутким вчителям. Також пояснив, що нова дружина батька до нього ставиться як мати, її батьків він вважає дідом та бабцею. Батько на протязі всього життя приділяв йому багато уваги, а після розлучення, мати, навпаки, стала тижнями та місяцями бути відсутньою вдома, перестала готувати йому їжу, рідко прати брудний одяг, на відпочинок з ним не їздила, її оточення та друзів він практично не знає. За байдуже ставлення до себе з боку матері дитина ображена, не може пробачити відмови в наданні згоди на відпочинок за кордоном, небажання, щоб він займався хокеєм, батькові навпаки вдячний, що він надає йому усі умови для життя, навчання, заняттям спорту, систематично з ним відпочиває.

З врахуванням наведеного вище, суд вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 разом із батьком, а тому задовольняє в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 відмовляє.

В звязку із добровільним виконанням позовних вимог ОСОБА_7 в частині надання згоди на визначення місця навчання малолітньої дитини під час розгляду справи в суді від вказаної частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовився.

Судові витрати суд вирішує у відповідність до положень ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161,171 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10-11, 58-60, 209, 212-218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини - задовольнити.

Визначити місця проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, разом із батьком ОСОБА_1, який мешкає за адресою: м. Харків, пров. Лаврентіївський, №16.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір 974 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області на рішення суду подається через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано у нарадчій кімнаті.

Суддя Т.В. Бабкова