Справа № 442/6390/15 Головуючий у 1 інстанції: Дубель Р.М.
Провадження № 22-ц/783/3228/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника НАСК «Оранта» - Гульки Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 березня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"про стягнення 50000 грн. страхового відшкодування; 5868,48 грн. - пені; 304,1 грн. - процентів за користування кошами, витрат, пов'язаних з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП - 700 грн., а всього 56872,58 грн. та судового збору.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення суми страхового відшкодування, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пені та відсотку за користування коштами, витрат пов'язаних з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП - відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_3, вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні позову на підставі п. 31.1, ст. 37.1.4 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відповідно до якого визначено, що неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, з моменту скоєння ДТП є підставою для відмови у здійснені страхового відшкодування. Однак, апелянт з таким висновком суду не погоджується, оскільки, після ДТП водії пошкоджених автомобілів та позивачка звернулись у страхову компанію з повідомленням про ДТП. Страховиком розглянуто страховий випадок та повідомлено позивача про те, що відповідно до проведеної НАСК "Оранта" товарознавчої експертизи відновлення належного позивачу автомобіля визнано економічно необгрунтованим та роз"яснено, що позивачу для здійснення страхових виплат необхідно подати постанову суду про притягнення винної особи до відповідальності за порушення ПДР. Відповідно до положень ст. 35.1, ст. 32 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вбачається, що право на отримання відшкодування виникає з моменту встановлення винуватця ДТП, тобто з моменту вступу в законну силу рішення суду про притягнення винуватця ДТП до відповідальності.

Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.03.2015 року визнано винуватцем у вчиненні ДТП ОСОБА_4, вирок вступив в законну силу після перегляду в апеляційному порядку на підставі ухвали Апеляційного суду Львівської області від 23.06.2015 року. З огляду на це, право на подання заяви про здійснення страхових виплат у позивача виникло з моменту вступу вироку у законну силу і нею не пропущено строк звернення до страховика із заявою про здійснення виплати страхового відшкодування. З наведених підстав апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.

Заслухавши суддю - доповідача, заперечення представника НАСК СК «Оранта» Гульки Н.О. щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції враховуючи імперативність норми Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме, п.31.1ст. 37.1.4, якою передбачено, що неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров»ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо - транспортної пригоди, є підставою для відмови у здійсненні виплати страхового відшкодування, прийшов до висновку про правомірність відмови у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_3, оскільки заява про виплату була подана більш ніж через один рік з моменту скоєння ДТП.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.03.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23.06.2015 року, у справі №442-8612-14-к, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 5000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Вироком суду встановлено, що 16 квітня 2014 року, приблизно о 15 год. 30 хв. на 66км+934м автодороги Турка-Пісочне між м. Трускавець та м. Дрогобич Львівської області, сталася ДТП з вини водія ОСОБА_4, який керував автомобілем НОМЕР_1, в результаті ДТП автомобіль НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, отримав механічні ушкодження.

Цивільно правова-відповідальність автомобіля "ЗАЗ-1102", р.н. НОМЕР_4, застрахована у Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» ( надалі " НАСК "Оранта") за полісом №АС/1275918 обов'язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів засобів з терміном дії від 24.06.2013 року по 25.06.2014 року включно.

Отже, на спірні правовідносини поширюється дія Закону України від 01.07.2004 року № 1961- ІУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) Закон України від 1 липня 2004 р. № 1961-IV «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п.1 ст. 35 Закону № 1961-IУ для отримання страхового відшкодування, потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання страхового відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Страховик приймає рішення щодо виплати відшкодування після з'ясування обставин даної ДТП на підставі документів зазначених у п. 35.2. ст. 35 Закону № 1961-IV у строк передбачений ст. 37 Закону № 1961-IV. Право на отримання відшкодування за рахунок МТСБУ, настає у потерпілого з моменту звернення до страховика у встановленому Законом порядку.

Згідно з п.п. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, в тому числі, і неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Матеріалами справи встановлено, що 08.05.2014 року, страхувальник ОСОБА_6, повідомив "НАСК "Оранта" про вищевказану дорожньо-транспортну пригоду, зазначивши учасників пригоди та власника пошкодженого транспортного засобу марки "PEUGEOT PARTNER", р.н. НОМЕР_3 - ОСОБА_3.

Листом від 18.06.2014 року за вих. №09-02-09/11019, НАСК "Оранта" повідомила як ОСОБА_4 так і ОСОБА_3 про те, що відновлення автомобіля визнано економічно необґрунтованим, для прийняття рішення просять прибути до Львівського ЦКП, а також надати: заяву на виплату страхового відшкодування власника транспортного засобу завірену підписом, постанову суду щодо притягнення до адміністративної відповідальності винної особи, розширену довідку ДАІ про обставини та причини ДТП (форма-2).

Як вбачається з матеріалів справи заяву про відшкодування страхового відшкодування до НАСК «Оранта» ОСОБА_3 подала 10.07.2015 року.

Матеріалами справи встановлено, що листом від 22.07.2015 року №09-09-09/10704 НАСК "Оранта" повідомила ОСОБА_3, що розглянувши її повідомлення від 08.05.2015 року про дорожньо-транспортну пригоду, враховуючи ст. 37.1. та 37.1.4. Закону України «Про загально обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відмовлено у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) через неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров"ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо транспортної пригоди.

Оскільки положеннями п. п. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що підставою для відмови у страховій виплаті є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, при цьому цей строк підлягає обчисленню саме з моменту скоєння ДТП (16.04.2014 року), а не з моменту постановлення вироку, яким встановлена вина особи, яка заподіяла шкоду (20.03.2015 року), а заява ОСОБА_3 про виплату страхового відшкодування була подана НАСК «Оранта» лише 10.07.2015 року, тобто, з пропуском встановленого законом річного строку для подання заяви про виплату страхового відшкодування, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про правомірність відмови НАСК «Оранта» у виплаті страхового відшкодування, у зв»язку з чим правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивачка не надала суду доказів на підтвердження неможливості подати заяву до НАСК «Оранта» про виплату страхового відшкодування, а наявність кримінального провадження відносно ОСОБА_4 та відсутність постановленого вироку не перешкоджали позивачці подати таку заяву, долучивши наявні у неї документи.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який вірно вважав безпідставними та необгрунтованими твердження позивачки про те, що, строк для подання заяви про страхове відшкодування переривається розглядом справи в порядку цивільного, господарського чи кримінального судочинства, про що зазначено в ст. 36 Закону № 1961-IV, оскільки ця норма стосується виключно прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування страховиком по факту вже поданої заяви про страхове відшкодування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з"ясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.