Справа № 191/106/16-ц
Провадження № 2/191/445/16
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
04 травня 2016 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Твердохліб А. В.
за участю секретаря Яришевої Н. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Синельниківський районний сектор Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку місця проживання,-
12. 01. 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_2, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно з договором купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 18. 04. 2008 року приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, він є власником жилого будинку №32 по вул. Свердлова в м. Синельникове Дніпропетровської області. Відповідач ОСОБА_2 є колишнім власником вказаного домоволодіння та була зареєстрована в ньому з 22. 01. 2001 року, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 18. 04. 2008 року. З 18. 04. 2008 року до сьогоднішнього дня відповідач взагалі не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, не приймає участі у витратах на утримання будинку, що підтверджується довідкою квартального комітету, та фактично мешкає за іншою адресою. На даний час у вищевказаному будинку мешкає позивач та його дружина ОСОБА_4, та зареєстрована відповідач, яка є попереднім власником придбаного ОСОБА_1 будинку. ОСОБА_2 не є позивачу близькою родичкою, в житловому приміщенні не проживає з 2008 року, її місцезнаходження йому не відоме, добровільно знятись з реєстрації за вказаною адресою не бажає, чим чинить перешкоди в користуванні власністю позивача, тому посилаючись на ст. 3 СК України, ст. ст. 71, 72, 156 ЖК УРСР, ст. ст. 16, 321 ЦК України просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком №32 по вул. Свердлова у м. Синельникове Дніпропетровської області; зобовязати Синельниківським районний сектор Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
До початку судового засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 надав суду заяву, в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.
Представник третьої особи до початку проведення судового засідання надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно копії Договору купівлі-продажу від 18. 04. 2008 року, укладеного між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №786, вбачається придбання у власність покупцем ОСОБА_1 від продавця ОСОБА_2 будинку під номером 32, що розташований по вул. Свердлова у м. Синельникове Дніпропетровської області (а. с. 6), а копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а. с. 5) та копією Технічного паспорта, виготовленого КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а. с. 9-11), визначено власника вказаного нерухомого майна в цілій його частці - ОСОБА_1, на підставі цивільного-правової угоди, яка відбулася між сторонами у справі 18. 04. 2008 року (а. с. 5)
В Довідці, виданій 20. 12. 2015 року квартальним комітетом №25 Синельниківської міської ради Дніпропетровської області зазначено, що ОСОБА_2 з травня 2008 року не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але є зареєстрованою за вказаною адресою (а. с. 13).
Главою 23 ЦК України встановлено, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на власний розсуд.
Зміст права власності полягає у належності власникові права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст. 317 ЦК України).
У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Спір між сторонами у справі, де позивач ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, а відповідач ОСОБА_2 колишнім власником цього майна, згідно договору купівлі-продажу, який укладено між ними 18. 04. 2008 року та посвідчено приватним нотаріусом Синельниківського нотаріального округу, зумовлює втрату права користування будинком продавцем ОСОБА_2, оскільки є наслідком припинення у неї, як колишнього власника, права власності на будинок №32 по вул. Свердлова у м. Синельникове Дніпропетровської області.
Позовна вимога ОСОБА_1 про зобовязання Синельниківського районного сектору Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, є передчасною, оскільки до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11. 12. 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в тому числі й на підставі рішення суду, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Виходячи з того, що Закон України від 11. 12. 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин виникнення, зміна чи припинення яких пов'язана з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, та виходячи з того, що позивач є власником зазначеного вище будинку, а реєстрація відповідача в ньому, яка є попереднім власником цього майна, створює позивачу перешкоди у користуванні ним, у зв'язку з чим позовна вимога про визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню, а вимога про зняття останньої з реєстрації місця проживання задоволена бути не може судом, так як є передчасною.
Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
З огляду на зазначене, суд присуджує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст. 41 Конституції України, ОСОБА_5 23 ЦК України, Закон України від 11. 12. 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 10, 60, 209, 212, 224, 225, 226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, 28. 12. ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування будинком №32, розташованим по вул. Свердлова у м. Синельникове Дніпропетровської області.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, 28. 12. ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, 30. 01. ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_2, судовий збір у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.
На заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подана апеляційна скарга. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: ОСОБА_7