Справа № 634/106/16-ц
Провадження № 2/634/123/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2016 Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:

головуючого(ої)-судді: НестеренкоО.С.

за участю секретаря судового засідання:ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сахновщина Харківської області справу за позовом ОСОБА_2 до В»ялікова ОСОБА_3 про стягнення боргу ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до В»ялікова О.М. про стягнення боргу, посилаючись на те, що 07.05.2009 року за домовленістю між ОСОБА_4 та В»яліковим ОСОБА_3 була укладена угода щодо позики грошових коштів. За цією домовленістю ОСОБА_4 надав відповідачеві позику у розмірі 10000,00 грн.. Відповідач зобов»язався повернути зазначену суму боргу не пізніше 07.05.2014 року.

Відповідно до п.3 Договору позики від 07.05.2009 року у випадку прострочення повернення боргу відповідач виплачує ОСОБА_4 штраф у розмірі 0,5 відсотків від суми боргу за кожний день прострочки.

На виконання умов даної угоди , від 07.05.2009 року ОСОБА_4 було передано відповідачеві грошові кошти в розмірі 10000,00 грн. В свою чергу на підтвердження виконання домовленостей, В»яліков О.М. власноручно надана розписка від 07.05.2009 року про отримання коштів та зобов»язання повернення їх не пізніше 07.05.2014 року.

26.05.2012 року ОСОБА_4 помер, свідоцтво про смерть серія І-ВЛ №950819, зареєстрованого у Катеринівській сільській раді Сахновщинського району Харківської області 28.05.2012 року, актовий запис №07.

Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 являється позивачка.

У встановлений договором строк відповідач боргу в сумі 10000 грн.00 коп. не повернув.

Сума непогашеної заборгованості станом на 25.01.2016 року складає 10000,00 грн.(десять тисяч гривень 00 коп.).

Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням повернути суму боргу, але відповідач проігнорував звернення ОСОБА_2

Сума непогашеної заборгованості станом на 25.01.2016 року складає 10000,00 грн. Кількість днів прострочення повернення заборгованості складає 688 днів (з 07.05.2014 року по 25.01.2016 року). 0,5% суми боргу за 1 день прострочки складає 50, 00 грн.

Загальна сума штрафу (у розмірі 0,5 відсотків від суми боргу за кожний день прострочки) складає 688 днів (кількість прострочених днів) х 50 грн.00 коп. (сума штрафу за 1 день прострочки) = 34400 грн.00 коп.

Відповідно , станом на 25.01.2016 року невідшкодована заборгованість складає 10000,00 грн.(сума боргу позики) + 34400,00 грн.(загальна сума штрафу) = 44000,00 грн. (сорок чотири тисячі грн.00коп.)

Тому, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь борг за договором позики, а також штраф, що становить в сумі 44400 грн.00 коп., а також понесені судові витрати в розмірі 551 грн.20 коп.

Представник позивача, позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити.

В судове засідання відповідач, представник відповідача не з'явилися, причини не явки до суду не повідомили, хоча про розгляд справи були повідомленими належним чиним, що підтвержується розміщеним оголошенням в Харківській обласній газеті "Слобідський край" про виклик відповідача.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відносно цих вимог закону, судом встановлено, що 07 травня 2009 року, між ОСОБА_4 та відповідачем В»яліковим ОСОБА_3, була укладена угода щодо позики грошових коштів в розмірі 10000 грн.00 коп., з кінцевим терміном поверненням 07 травня 2014 року. Проте дане зобов'язання виконано не було.

Відповідно до п.3 Договору позики від 07.05.2009 року у випадку прострочення повернення боргу, відповідач виплачує ОСОБА_4, штраф у розмірі 0,5 відсотків від суми боргу за кожний день прострочки.

26 травня 2012 року ОСОБА_4 помер, свідоцтво про смерть серія І-ВЛ №950819, зареєстрованого у Катеринівській сільській ради Сахновщинського району Харківської області 28.05.2012 року, актовий запис №07.

Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, являється позивачка ОСОБА_2.

Позивачка неодноразово зверталася з проханнями та вимогами до відповідача повернути борг, але останній гроші не повертає, не реагує на її звернення, добровільно сплатити суму боргу відмовляється.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно положень ч. 1 ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Так, Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 вересня 2013 року розглянув справу № 6-63 цс 13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Згідно зі ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що на підтвердження укладення договору позики позичальник надав позикодавцеві розписку, відповідно до якої В»яліков О.М. отримав у ОСОБА_4 10000 грн.00 коп. (десять тисяч грн.) 07.05.2009 року (а.с.6).

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.3 Договору позики від 07.05.2009 року у випадку прострочення повернення боргу відповідач виплачує ОСОБА_4 штраф у розмірі 0,5 відсотків від суми боргу за кожний день прострочки, отже, 0,5 % суми боргу за 1 день прострочки складає 50,00 грн.. Загальна сума штрафу (у розмірі 0,5% від суми боргу за кожний день прострочки) складає 688 днів (кількість прострочених днів) х 50,00 грн (сума штрафу за 1 день прострочки) становить 34400 грн.00коп.

Відповідно, станом на 25.01.2016 року невідшкодована заборгованість складає 10000,00 грн., а також загальна сума штрафу 34400,00 грн., що в сумі становить 44 400, 00 грн.

Згідно цих вимог закону судом встановлено, що позовні вимоги позивача в частині повернення суми боргу в розмірі 44400,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача В»ялікова О.М. належить стягнути на користь позивачки борг в сумі 44400 грн.00 коп., а також слід стягнути судові витрати в розмірі 551 грн.20 коп.

На підставі викладеного ст.ст. 530, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 152, 208,209, 212-215, 218, 88 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну ОСОБА_2 до В»ялікова ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з В»ялікова ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики в сумі 44400 грн.00 коп. (сорок чотири тисячі чотириста грн.), а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн.20 коп.

та витрати за розміщене оголошення в газеті "Слобідський край" в розмірі 278,40 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом 10 днів, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

.

Суддя Копія вірна.Суддя