УхвалА

іменем україни

10 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Журавель В.І., Черненко В.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Сведбанк» про визнання договору іпотеки припиненим за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що між нею та відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк»), 15 серпня 2008 року було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого вона отримала кредит у розмірі 200 тис. доларів США строком до 10 серпня 2030 року. Цього ж дня з метою забезпечення виконання указаного кредитного договору між нею та банком було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що договір іпотеки було укладено з порушенням Закону України «Про іпотеку», оскільки державна реєстрація указаного об'єкту нерухомості була проведена 1 вересня 2008 року, тобто після укладення договору іпотеки, тобто не було об'єкта права власності, ОСОБА_4 просила суд визнати недійсним договір іпотеки від 15 серпня 2008 року, укладений між нею та ПАТ «Сведбанк», припинити іпотеку та зняти заборону на відчуження об'єкта нерухомості.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 4 березня 2015 року визнано недійсним договір іпотеки від 15 серпня 2008 року, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «Сведбанк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дмух Б.Л. Припинено іпотеку та знято заборону щодо відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 та вилучено наступні записи: у Державному реєстрі іпотек запис про іпотеку зареєстровану 28 листопада 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу СазоновоюО.М. на підставі договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28 листопада 2012 року; у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про заборону на відчуження нерухомого майна, зареєстровану 15 серпня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дмух Б.Л. на підставі іпотечного договору від 15 серпня 2008 року; у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку зареєстровану 24 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. на підставі указаного іпотечного договору та договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28 листопада 2012 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О.; у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про заборону зареєстровану 24 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. на підставі іпотечного договору від 15 серпня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дмух Б.Л. та договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28 листопада 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального права, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що підстав, передбачених ст. ст. 203, 215 ЦК України, для визнання іпотечного договору недійсним й припинення іпотеки немає; позивачка їх не довела, що є її процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України). В іпотеку позивачкою передано майно, квартиру, яку вона придбала саме за кредитні кошти і зобов'язалась зареєструвати договір купівлі - продажу (п. 3 іпотечного договору).

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

В.І.Журавель

В.А. Черненко