АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

25 серпня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Крижанівської Г.В.

при секретарі - Субчаку Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про звільнення майн з-під арешту,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 -ОСОБА_5 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 року,

встановила:

у лютому 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати, що телевізор, ресівер, колонки, мультиварка належить їм на праві приватної власності та виключити вказане майно з Акту опису, складеного 23.04.2015 р. та зобов'язати ВДВС Оболонського районного управління юстиції повернути це майно позивачам.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 р. позов було задоволено частково - визнано за ОСОБА_2 право власності на телевізор, персональний комп'ютер, стіл-підставку під телевізор та знято арешт з вказаного майна, визнано за ОСОБА_1 право власності на колонки та знято арешт з вказаного майна.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вимог, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачі посилались на те, що у березні 2015 року органом державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Остапчук О.В. про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 264 000 грн. та зазначали, що в рамках виконавчого провадження державним виконавцем було проведено опис та арешт майна боржника на загальну суму 34 500 грн. Позивачі вказували, що переважна частина арештованого майна належить не боржнику, а позивачам, а тому просили звільнити зазначене майно з-під арешту та визнати за ними право власності.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 р. позов було задоволено частково - визнано за ОСОБА_2 право власності на телевізор, персональний комп'ютер, стіл-підставку під телевізор та знято арешт з вказаного майна, визнано за ОСОБА_1 право власності на колонки та знято арешт з вказаного майна.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами було надано належні докази на підтвердження належності їм спірного майна та відмовив у задоволенні вимог щодо визнання, не підтверджених доказами. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 317 ЦК України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження».

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції було помилково зроблено висновок про належність позивачу ОСОБА_2, як спадкоємцю після померлого ОСОБА_6, телевізору, персонального комп'ютера та столу-підставки під телевізор, оскільки при зверненні до суду з позовом позивачами не було надано доказів на підтвердження придбання ними саме спірного майна, оскільки у видатковій накладній не міститься відомостей щодо серійного номеру телевізору, а наданий гарантійний талон на придбання колонок не є розрахунковим документом, а тому не може підтверджувати факт придбання майна саме позивачем. Однак, такі доводи апелянта є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки всі були предметом перевірки під час розгляду справи у суді першої інстанції та отримали належну правову оцінку.

Матеріали справи містять копію договору купівлі-продажу від 08 жовтня 2013 року, відповідно до якого ОСОБА_6 було придбано телевізор, марка та модель якого співпадають із зазначеними в акті опису майна боржника. Крім того, зазначений акт також не містить відомостей щодо серійного номеру спірного телевізора.

Судом першої інстанції також було вірно встановлено про належність ОСОБА_6 персонального комп'ютеру з монітором та столу-підставки, оскільки та визнано на них право власності за ОСОБА_2, як спадкоємицею померлого ОСОБА_6, оскільки вказані вимоги були підтверджені належними доказами.

Доводи апелянта про те, що судом помилково було визнано право власності на колонки за позивачем ОСОБА_1 у зв'язку з тим, що остання є дружиною боржника, а тому вказане майно є спільною власністю, також не заслуговують на увагу, оскільки наявний у матеріалах справи гарантійний талон свідчить про те, що спірне майно було придбане позивачем не під час перебування у шлюбі з боржником ОСОБА_4, а тому є її особистою приватною власністю.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 відхилити, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 756/187/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7858/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Шумейко О.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.