Категорія 27 Доповідач Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого-судді Нікушина В.П.,

суддів Зайцева А.Ю., Сало Т.Б.,

за участю секретаря Торбасюк О.І.,

за участю представників: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2016 року, ухвалене по даній справі,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (надалі ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулось в суд з вказаним позовом до ОСОБА_4

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.11.2012 року між публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк») та «Факторинговою компанією «Вектор Плюс» був укладений договір факторингу, за яким були відступлені права вимоги за кредитними договорами, до складу яких входив і кредитний договір, укладений 06 грудня 2007 року між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_4

В свою чергу «Факторингова компанія «Вектор Плюс» за договором факторингу, укладеним цього ж 28.11.2012 року відступила право вимоги за кредитним договором до ОСОБА_4 ТОВ «Кредитні ініціативи», яке звернулось в суд до ОСОБА_4 про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором.

В ході розгляду справи ТОВ «Кредитні ініціативи» позовні вимоги були змінені. Згідно цих змін ставилось питання про стягнення з ОСОБА_4 23196,81 доларів США - відсотків та 30718,49 доларів США - пені.

Рішенням суду першої інстанції позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» 12718,14 доларів США - відсотків та 7047,83 доларів США - пені.

З таким рішенням не погодилась ОСОБА_4 і оскаржила його в апеляційному порядку. В своїй апеляційній скарзі вона просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволення позову.

Оспорюючи рішення суду, вона посилається на те, що при його ухваленні суд неповно з'ясував обставини справи і дійшов висновків, які не відповідають встановленим по справі обставинам, що призвело до неправильного застосування норми матеріального права та порушення норми процесуального права.

На підтвердження доводів апеляційної скарги наведені обставини про те, що суд в порушення вимог частини 2-ї ст. 64 ЦПК України не дослідив оригіналів договорів факторингу, протоколів спостережної ради, кредитної справи, про що заявлялось клопотання та залишив поза увагою обставини, які вказували на те, що при укладенні договору факторингу між ТОВ «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» були порушені вимоги ст. ст. 517, 1083 ЦК України. Наявні у справі копії документів не відповідають вимогам Національного стандарту України, щодо їх посвідчення.

Окрім цього, рішення поставлено під сумнів, оскільки розмір стягнутої заборгованості по відсотках та пені визначений без врахування того, що за рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.07.2010 року з ОСОБА_4, було стягнуто за цим же кредитним договором 32169 доларів США - основного боргу, 4960 доларів США - відсотків за користування кредитними коштами та 4179,86 доларів США - пені, та за виконавчим написом нотаріуса Київського нотаріального округу виданим 08.04.2014 року звернуто стягнення на її квартиру з метою погашення за цим же кредитом 273112,82 грн. - заборгованості за кредитом та 159159,65 грн. - заборгованості по відсотках.

На переконання ОСОБА_4 надані позивачем розрахунки щодо визначення розміру відсотків за користування кредитом та пені є необґрунтованими.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, представників ОСОБА_4, ТОВ «Кредитні ініціативи», перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах вимог апеляційної скарги, прийшла до наступного висновку.

Наведені в апеляційній скарзі обставини, ґрунтуються на суб'єктивній оцінці встановлених по справі обставин та помилковому тлумаченні норм матеріального права.

При вирішенні заявленого ТОВ «Кредитні ініціативи» позову до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором встановлені такі обставини.

28.11.2012 року між ТОВ «Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір факторингу, відповідно до п.2.1. цього Договору «Клієнт» - ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відступила «Фактору» - ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги заборгованості по кредитним договорах, вказаних в Реєстрі заборгованості боржників. До вказаного реєстру під №557 внесена і ОСОБА_4, заборгованість якої за кредитним договором №0101/1207/71-088 від 06 грудня 2007 року становила 71383,20 доларів США.

Заборгованість ОСОБА_4 по відсотках за користування кредитними коштами за період з 01.10.2010 року по 01.01.2016 року становила 23196,81 доларів США, а пеня за період з 01.01.2015 року по 01.01.2016 року становила 30718,49 доларів США (737264,25 грн.)

Вирішуючи заявлений позов, суд першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами, обмежившись трирічним строком позовної давності, стягнув їх в сумі 12718,14 доларів США, що еквівалентно 305243,84 грн.

Застосувавши частину 3-ю статті 551 ЦК України, суд, зменшив розмір пені, стягнувши її в сумі 7047,83 доларів США.

Спірні правовідносини, між сторонами по справі виникли із комплексних правовідносин, пов'язаних із виконанням зобов'язань за кредитним договором та договором факторингу. Правове забезпечення цих правовідносин передбачене главами 71, 73 та 47 ЦК України.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, який зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до умов п.1.1. Кредитного договору, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Кредитні ініціативи» ОСОБА_4 був наданий кредит в сумі 35640 доларів США строком до 2037 року.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

За пунктом 3.1. кредитного договору ОСОБА_4 за користування кредитними коштами повинна сплачувати Банку 11,9% річних.

Періодичність повернення кредиту та сплати процентів визначена пунктами 3.1. та 3.3. Кредитного договору. У випадку порушення цих зобов'язань, позичальник має право на погашення заборгованості в повному обсязі, відповідно до умов пункту 6.1.4. Кредитного договору, який кореспондується з приписами частини 2-ї статі 1049 ЦК України.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Оскільки ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків не виконувала ПАТ «Сведбанк» звернулося до неї з позовом про стягнення всієї суми заборгованості і рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.07.2007 року позов про стягнення 34169 доларів США - заборгованості за кредитом, 4960,75 доларів США - процентів за користування кредитними коштами та 4179,86 доларів США - пені був задоволений.

Відповідно до пункту 1-го частини першої статі 512 ЦК України кредитор у зобов'язані може бути замінений внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

ПАТ «Сведбанк» - правонаступник АКБ «ТАС-Комерцбанк», який був стороною кредитного договору, укладеного з ОСОБА_4 відступив право вимоги за цим кредитним договором ТОВ «Факторинговій компанії «Вектор Плюс» за договором факторингу від 28 листопада 2012 року. В свою чергу ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» за договором факторингу відступило право вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи», можливість такого відступлення передбачалась попереднім договором факторингу.

За правилами частини 1-ї статі 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом або ж договором. Умови п.10.5 Кредитного договору, укладеного з ОСОБА_4 передбачали відступлення позичальником своїх прав і обов'язків за цим договором.

Доводи апеляційної скарги про те, що позовні вимоги не підлягали до задоволення, оскільки боржника не було повідомлено про таке відступлення є безпідставними, зважаючи на те, що боржник після укладення договору факторингу не виконувала кредитних зобов'язань, як перед первинним кредитором, так і перед фактором. Адже відповідно до частини 2-ї та 3-ї статі 1082 ЦК України боржник мав би виконувати кредитні зобов'язання перед тим чи іншим кредитором.

Станом на момент переходу права вимоги до ТОВ «Кредитні ініціативи», саме на 28 листопада 2012 року ОСОБА_4 не були виконані зобов'язання, щодо повернення тіла кредиту в розмірі 34169 доларів США та 15 409,68 доларів США процентів.

Згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. А оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та пеня за процентами підлягає стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Строки позовної давності за будь-якими вимогами, що випливають із кредитного договору відповідно до пункту 10.11. Кредитного договору встановлені тривалістю десять років.

Вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4 про стягнення процентів за користування кредитними коштами заявлені за період з 01.11.2010 року по 01.01.2016 року, враховуючи те, що вже попереднім рішенням з неї було стягнуто 4960,75 доларів США - процентів.

Загальна сума процентів за користування кредитними коштами становить 21023,13 доларів США (34169 доларів США х 11,9 % х 1882 дні : (364х100).

Вимоги щодо стягнення пені позивачем заявлені в межах річного строку. Відповідно до пункту 8.1 Кредитного договору пеня за прострочення строків погашення кредиту або процентів обраховується в розмірі подвійної облікової ставки від суми заборгованості за кожний день прострочення. Кількість 360 днів у році для обрахування пені також обумовлена кредитним договором.

На день постановлення рішення судом у даній справі відповідачкою не було повернуто 34169 доларів США - основного боргу та 4960,75 доларів США - процентів, які підлягали стягненню за рішенням суду від 21.07.2010 року, а також не сплачені проценти в сумі 21023,13 доларів США за неповернення кредитних коштів в період з 01.11.2010 року по 01.01.2016 року. Отже сума пені, нарахована на неповернуту суму кредиту та несплачені проценти, становитиме 623665,44 грн. при курсі 24 грн. за один долар США, який діяв на час вирішення справи та обліковій ставці НБУ 22%. Сума обрахування пені здійснена відповідно до умов кредитного договору у наступному порядку; (34169 доларів США+ 4960 доларів США+ 21023,13 доларів США) х ( 22% х 2 :360 днів) х360 днів :100 = 25986,06 доларів США.

Судом першої інстанції позовні вимоги щодо стягнення процентів на неповернутий кредит стягнуті в межах трирічного строку в сумі 12718,14 доларів США, а пеня була зменшена до розміру 7047,83 доларів США. А тому, доводи апеляційної скарги про те, що з відповідачки була стягнуті надмірно високі проценти та пеня через їх неправильний розрахунок є безпідставними.

Разом з цим не можна погодитись з рішенням суду щодо стягнення пені в іноземній валюті.

Відповідно до частини 1-ї статті 192 ЦК України законним засобом платежу на всій території України є грошова одиниця України - гривня. З урахуванням положень цієї норми права, пунктом 8.4. Кредитного договору передбачено, що оплата пені здійснюється в національній валюті України. Проте, дана обставина судом першої інстанції залишена поза увагою, що призвело до неправильного вирішення позову в цій частині.

Доводи апеляційної скарги про неповне з'ясування обставин справи, а саме в частині того, що позивачем не були надані копії належно завірених документів, які б підтверджували перехід права вимоги до нього за кредитним договором, укладеним між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_4 06 грудня 2007 року не відповідають дійсності, оскільки судом ухвалою від 01 жовтня 2015 року було задоволено клопотання представника відповідачки про витребування оригіналів документів.

Як вбачається із журналу судового засідання від 14.01.2016 року представником позивача були надані для огляду такі документи. При дослідженні матеріалів справи 02.02.2016 року представник відповідачки, як і сама вона, в судовому засіданні участі не приймали.

Зауважень щодо неправильності запису, як в журналі судового засідання, так і технічному записі в порядку ст. 199 ЦПК України відповідачкою та її представником не подавалось.

Законність оскаржуваного рішення була поставлена під сумнів з посиланням на те, що договір факторингу, укладений між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» є нікчемним з підстав, передбачених статтею 228 ЦК України. Однак на підтвердження порушення цим договором публічного порядку та про те, що він суперечить інтересам держави і суспільства в апеляційній скарзі не наведено жодного обґрунтування. На час розгляду даної справи вказаний договір факторингу є чинним.

Зосередивши увагу на процедурі дотримання порядку укладення договору факторингу, відповідачка не довела яких умов укладення цього договору сторонами не дотримано і як їх недотримання вплинуло на її права та обов'язки.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги.

На підставі ст.ст. 512, 516, 599, 610, 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2016 року, ухвалене по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення пені в сумі 7047,83 доларів США скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» 152 625 грн. пені.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий-суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: