АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 18 березня 2016 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні спільним майном.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулась у суд з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні спільним майном.

З метою забезпечення позову, представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 та/або іншим особам здійснювати будь-які будівельно - монтажні роботи (реконструкцію) добудови житлового будинку на земельній ділянці, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 до вирішення у даній справі спору по суті.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18 березня 2016 року заяву задоволено.

В апеляційній скарзі відповідачка, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу районного суду та постановити ухвалу нового змісту, якою у задоволенні заходів забезпечення позову відмовити.

Колегія суддів, заслухавши представників позивача, які просили апеляційну скаргу відхилити, ОСОБА_1 та її представника, які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає її такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Зі змісту поданої по справі позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3 оспорює законність дій ОСОБА_4, пов'язаних з проведенням останньою без погодження з нею, як співвласницею нерухомого майна, дій щодо реконструкції та добудови житлового будинку по АДРЕСА_1.

Отже, предметом заявленого по справі позову є спір щодо здійснення ОСОБА_4 дій по реконструкції, добудові будинку, який належить сторонам на праві спільної часткової власності.

Згідно ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно (в тому числі рухоме майно, грошові суми тощо) яке є у відповідача на момент пред'явлення до нього позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до абзацу 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З урахуванням змісту позову, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки районного суду про наявність правових підстав до задоволення поданої по справі заяви.

Колегія суддів оцінює критично посилання апеляційної скарги на те, що спірне житлове приміщення є неподіленими в натурі, а відтак, поточний та/або капітальний ремонти цього житлового приміщення є безумовною складовою володільців цього майна, їх обов'язком, оскільки право власності не тільки надає права, а й зобов'язує власника належним чином дбати про належний йому об'єкт нерухомості, остільки під час розгляду справи в суді підлягає з'ясуванню саме законність здійснених відповідачкою робіт та вплив цих робіт на стан майна.

Твердження апеляційної скарги про те, що суд не з'ясував, який характер робіт (ремонт чи реконструкція) здійснює відповідачка, причину та мету цих дій, їх нагальну необхідність, а відтак, не встановив яким чином вплинуть застосовані судом заходи забезпечення на повсякденні побутові умови життя відповідачки та осіб, що з ним разом проживають в цьому будинку, чи не будуть порушені їх права та нормальні звичайні життєві зв'язки, - не можуть братися до уваги, оскільки дані питання підлягають розгляду по суті спору, а накладання арешту є тимчасовою мірою, яка застосовується до вирішення спору по суті.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи та зібраним доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.293, 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 18 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 753/5151/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6972/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Парамонов М.Л.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.