Справа № 405/8223/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2016 р. Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі :

головуючого : Циганаш І.А.

при секретарі: Лисоконь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії головного державного виконавця ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 та начальника ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 при примусовому виконанні рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 листопада 2014 року, визнання незаконною постанови про закінчення виконавчого провадження № 46035819 від 30 квітня 2015 року, зобовязання ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження та здійснити перерахування присуджених коштів на банківські реквізити стягувача, -

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2016 року заявник звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, зазначив, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2014 року з Публічного акціонерного товариство «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» на його користь стягнуто грошові кошти у сумі 3502 доларів США, що відносно гривні по курсу НБУ станом на 03.09.2014 року еквівалентно 43 880,06 грн. за Договором банківського вкладу № 213712 (вклад «Надійні заощадження») від 25 липня 2013 року та судові витрати по справі у розмірі 453,60 грн.

12.12.2014 року судом виданий виконавчий лист на примусове стягнення з відповідача на користь заявника зазначених сум.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2015 року визнано неправомірною бездіяльність начальника ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві по розгляду скарги ОСОБА_1 від 24.04.2015 року на бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 по виконанню рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 листопада 2014 року.

Визнано неправомірною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві по виконанню виконавчого листа № 2/405/1450/14 виданого 12.12.2014 року Ленінським районним судом м. Кіровограда у виконавчому провадженні ВП № 46035819.

Зобов'язано Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві здійснити примусове виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 листопада 2014 року у виконавчому провадженні ВП № 46035819 згідно виконавчого листа № 2/405/1450/14 виданого 12.12.2014 року Ленінським районним судом м. Кіровограда.

Судом встановлений факт порушення прав стягувача у виконавчому провадженні.

На дату звернення до суду судове рішення не виконане, грошові кошти не перераховані за банківськими реквізитами, які надані заявником, але ВДВС не були перераховані на банківські валютний та гривневий рахунки стягувача, що свідчить про порушення ст.45 Закону України «про виконавче провадження».

Натомість із матеріалів іншої цивільної справи № 405/6479/15-ц (суддя Шевченко І.М.) він дізнався про те, що існує постанова про закінчення виконавчого провадження від 30.04.2015 року, якою виконавче провадження закінчене у звязку із стягненням з боржника боргу, виконавчого збору та витрат по виконавчому провадженню на депозитний рахунок відділу в повному обсязі.

Оскаржувана постанова на його адресу не направлялася, що унеможливило оскарження в судовому порядку позаяк така дія виконавчого органу фактично унеможливлює виконання рішення місцевого суду та суперечить ст.ст. 1, 5, 11,12, 45, 50 Закону України «Про виконавче провадження» та порушує його права як власника коштів, своєчасного їх отримання.

Про виконання попередньої ухвали суду ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві повідомив його у місячний термін, що є порушенням ст. ст. 14, 389 ЦПК України.

Посадові особи ВДВС систематично та довготриваючи порушують його права у виконавчому провадженні та умисно не виконують рішення суду, зловживаючи службовим становищем.

Просить визнати поважною причину пропуску строку на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.04.2015 року у звязку з не направленням її на його адресу та невиконання процесуального закону і поновити строк для подання скарги. Визнати дії головного державного виконавця Ченківського О.О. та начальника ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві ОСОБА_3 неправомірними при виконанні судового рішення від 11.11.2014 року, а постанову про закінчення виконавчого провадження від 30.04.2015 року незаконно. Зобовязати ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві відновити виконавче провадження протягом 10 днів з дня набрання ухвали законної сили здійснити перерахування присуджених коштів на банківські реквізити стягувача.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в скарзі.

Представники ПАТ «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива», Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про розгляд скарги, причини неявки в судове засідання не повідомили.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено обовязковість виконання судових рішень. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів,а також рішеннями, що відповідно до цього Закону

підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ст.6 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 2 ст.30 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати(заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

У відповідності до ч.1 п. 8, ч.2, 3 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У випадках, передбачених пунктами 1-6,8,9,11-13 частини першої цієї статті,виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу,якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч.1,3,4 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу,якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець,або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця,сторонам, а також органу (посадовій особі),який видав виконавчий документ.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобов'язаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови пред'явити його до виконання.

Відповідно до ч.1, 3, 4, 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця подається начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій цієї статті, розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян».

Згідно ч. 1 статті 83 ЗУ «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Ленінського райсуду м. Кіровограда від 11.11.2014 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива», стягнуто на його користь грошові кошти в сумі 3502 доларів США, що відносно гривні по курсу НБУ станом на 03.09.2014 року еквівалентно 43 880,06 грн. за Договором банківського вкладу № 213712 (вклад «Надійні заощадження») від 25 липня 2013 року та судові витрати по справі у розмірі 453,60 грн.

На виконання даного рішення Ленінським райсудом м. Кіровограда 12.12.2014 року було видано виконавчий лист № 405/8223/14-ц, № 2/405/1450/14.

Згідно постанови головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 від 19.01.2015 року відкрито виконавче провадження за заявою стягувача, боржнику самостійно запропоновано виконати рішення суду до 26.01.2015 року.

У відповідності до ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2015 року визнано неправомірною бездіяльність начальника ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві по розгляду скарги ОСОБА_1 від 24.04.2015 року на бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 по виконанню рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 листопада 2014 року.

Визнано неправомірною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві по виконанню виконавчого листа № 2/405/1450/14 виданого 12.12.2014 року Ленінським районним судом м. Кіровограда у виконавчому провадженні ВП № 46035819.

Зобов'язано Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві здійснити примусове виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 листопада 2014 року у виконавчому провадженні ВП № 46035819 згідно виконавчого листа № 2/405/1450/14 виданого 12.12.2014 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_1 3502 доларів США, що станом на 03.09.2014 року еквівалентно 44333,66 грн. та 453,60 грн. судового збору.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 30 квітня 2015 року головного державного виконавця ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2, затвердженого начальником ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 30.04.2015 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/405/1450/14, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда 12.12.2014 року, про стягнення з ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_1 3502 доларів США, що станом на 03.09.2014 року еквівалентно 44333,66 грн. та 453,60 грн. судового збору, вбачається, що борг, виконавчий збір та витрати по виконавчому провадженню стягнуто на депозитний рахунок Відділу в повному обсязі, тому керуючись п.8 ч.1 ст.49, статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа закінчено.

Судом при розгляді скарги двічі направлялися до начальника ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві, ПАТ «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» листи про надання належним чином завірених копій матеріалів виконавчого провадження № 46035819, докази виконання рішення суду ( квитанції або інші документи про стягнення на користь ОСОБА_1 грошових коштів з боржника ПАТ «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива»), пояснення по суті скарги, але ніяких документів судом не отримано, доказів виконання виконавчого документу судом не надано, ОСОБА_1 заперечує отримання коштів від боржника та ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві.

З матеріалів цивільної справи № 405/8223/14-ц, № 2/405/1450/14 вбачається, що виконавчий лист до Ленінського районного суду м. Кіровограда у відповідності до ч.1 п.8 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» не повернутий з відміткою про виконання рішення суду.

Статтею 383 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.1, 2 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Враховуючи, що ОСОБА_1 дізнався про наявність постанови головного державного виконавця ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження від 30.04.2015 року з матеріалів іншої цивільної справи № 405/6479/15-ц (суддя Шевченко І.М.), оскаржувана постанова на його адресу не направлялася, доказів направлення та отримання ним оскаржуваної постанови суду не надано, 21.01.2016 року він звернувся до Ленінського райсуду м. Кіровограда зі скаргою про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.04.2015 року, тому суд вважає, що скаржник не пропустив строк для подання скарги та звернення до суду для захисту своїх порушених прав.

Частиною 2 ст. 387 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Виконавче провадження є завершальною стадією судочинства і державними виконавцями здійснюються виконавчі дії в межах наданих їм повноважень, і, лише у порядок і спосіб, визначені судовим рішенням.

Порядок виконання судового рішення - це визначені законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем з урахуванням прав і обов'язків учасників виконавчого провадження.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що з моменту відкриття виконавчого провадження 19 січня 2015 року до сьогоднішнього дня рішення суду не виконано, ОСОБА_1 гроші не отримав, чим порушуються права стягувача, порушення є триваючим, суд приходить до висновку, що ВДВС Печерського районного управління у м. Києві допущено бездіяльність, здійснені не всі можливі заходи, направлені на виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2014 року починаючи з моменту відкриття виконавчого провадження 19 січня 2015 року до теперішнього часу, постанова про закінчення виконавчого провадження головним державним виконавцем ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 винесена незаконно, тому скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, необхідно визнати неправомірними дії головного державного виконавця ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 та начальника ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 при виконанні рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 листопада 2014 року, виконавчого листа № 2/405/1450/14, виданого 12 грудня 2014 року Ленінським районним судом м. Кіровограда у виконавчому провадженні ВП № 46035819, визнати незаконною постанову головного державного виконавця ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження від 30 квітня 2015 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/405/1450/14, виданого 12 грудня 2014 року Ленінським районним судом м. Кіровограда у виконавчому провадженні ВП № 46035819, зобовязати ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження та протягом 10 днів з дня набрання ухвали законної сили здійснити перерахування присуджених коштів на банківські реквізити стягувача.

Керуючись ст. ст. 383-388 ЦПК України, ЗУ Про виконавче провадження , суд,-

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії головного державного виконавця ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 та начальника ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 при примусовому виконанні рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 листопада 2014 року, визнання незаконною постанови про закінчення виконавчого провадження № 46035819 від 30 квітня 2015 року, зобовязання ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження та здійснити перерахування присуджених коштів на банківські реквізити стягувача задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 та начальника ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 при виконанні рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 листопада 2014 року, виконавчого листа № 2/405/1450/14, виданого 12 грудня 2014 року Ленінським районним судом м. Кіровограда у виконавчому провадженні ВП № 46035819.

Визнати незаконною постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження від 30 квітня 2015 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/405/1450/14, виданого 12 грудня 2014 року Ленінським районним судом м. Кіровограда у виконавчому провадженні ВП № 46035819.

Зобовязати ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження та протягом 10 днів з дня набрання ухвали законної сили здійснити перерахування присуджених коштів на банківські реквізити стягувача.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда І. А. Циганаш