Справа № 369/8766/16-ц
Провадження № 2/369/3857/16
16.12.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Прикметі І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини-інваліда та матері дитини-інваліда,
У вересні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини-інваліда та матері дитини-інваліда.
Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 08 грудня 2009 року шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвано.
В шлюбі в них народився син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та знаходиться повністю на її утриманні.
ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання сина не надає.
Їхній спільний син є дитиною-інвалідом (ДСД дитина-інвалід з дитинства), з діагнозом ЗНМ ІІ р. ЗПР.
Оскільки дитина постійно хворіє та їй встановлена група інвалідності позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частину від всіх видів його доходів.
На сьогоднішній день дитина потребує постійного нагляду, тому позивач зазначає, що вона позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе і сина належним чином, єдиним її доходом є пенсія.
Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, з моменту звернення з позовом до суду; стягнути з ОСОБА_2 на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини доходів протягом всього часу її проживання з дитиною-інвалідом, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та опікування над ним, з моменту звернення з позовом до суду.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Оскільки позивач у судовому засіданні не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, а відповідач неодноразово належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши думку позивача, та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.
08 грудня 2009 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-БК № 096597, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 583.
Від шлюбу вони мають дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 разом зі своїм сином, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на її утриманні, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради № 119 від 28 січня 2015 року, та довідкою відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради № 1281 від 14 вересня 2016 року.
Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною-інвалідом, інвалідність йому встановлено до 18 років, що підтверджується посвідченням серії ААГ № 140715, видане 25 липня 2016 року Управлінням соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області.
Згідно довідки Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 3814 від 13 жовтня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УСЗН Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області та отримує допомогу відповідну допомогу на дитину-інваліда згідно положень Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми-інвалідами».
ОСОБА_1 отримує допомогу на дитину-інваліда з 11 лютого 2015 року до 19 січня 2020 року, та з 11 лютого 2015 року до 19 січня 2020 року отримує надбавку по догляду за дитиною-інвалідом. Розмір щомісячної соціальної допомоги становить 1556 грн. 50 коп., що підтверджується довідкою № 2232 від 24 жовтня 2016 року.
Позивач ОСОБА_1 зазначала, що добровільної матеріальної допомоги на утримання їхнього сина відповідач ОСОБА_2 не надає, а самостійно вона не здатна належним чином утримувати їхню спільну дитину. Син ОСОБА_3 постійно хворіє та потребує лікування. Враховуючи потреби дитини позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини всіх його видів заробітку (доходу).
Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи викладене, та дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що відповідач є працездатною особою за віком, інших утриманців крім малолітнього сина ОСОБА_4 він не має, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути щомісячно аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Як вбачається з матеріалів справи, спільна дитина позивача та відповідача, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною-інвалідом з дитинства та потребує лікування. Разом з тим слід зазначити, що витрати, які несе позивач на лікування дитини відносяться згідно вимог ст. 185 СК України до додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Однак у своїй позовній заяві позивач просила, з урахуванням стану здоровя дитини стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 всіх видів доходу (заробітку), вимоги щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину позивачем заявлені не були. У звязку з викладеним та на підставі наявних доказів по справі, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів щомісячно на утримання дитини у розмірі ? всіх видів його доходу (заробітку).
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/6 частини протягом всього часу її проживання з дитиною-інвалідом, суд відмовляє, оскільки позивачем не надано належних доказів в обґрунтування заявленої вимоги. Позивач не надала суду в обґрунтування заявленої вимоги доказів про те, що її малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, потребує постійного стороннього догляду. Доводи позивача про те, що її малолітній син постійно хворіє не є підставою для стягнення аліментів на її утримання протягом всього часу її проживання з дитиною-інвалідом, а тому суд відмовляє у задоволенні даної вимоги позивача.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 185 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 60, 88, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
У решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 551 грн. 20 коп..
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.