Справа № 542/440/16-ц
Провадження № 2/542/343/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Гавриленко Т.Г.,

при секретарі Янко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 до Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

01 квітня 2016 року представник позивача звернулася до суду з позовною заявою до Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що 23 квітня 2007 року помер батько позивача ОСОБА_4. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку літ. «А-1» житловою площею 30,6 кв.м, загальною площею 66,2 кв.м, та господарських будівель, а саме: літньої кухні літ. «Б, б», сараїв літ. «В», «в1», «Г», «г», «И», «Е», навісу літ. «в», гаража літ. «З», огорожі № 1, колодязю питного № 2, що розташовані за адресою: с. Вовківка, вул. Сидоренка І.Н., 42, Новосанжарського району Полтавської області, та земельної ділянки загальною площею 0,60 га в межах згідно з планом, що розташована на території с. Вовківка Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,13 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,29 га та 0,18 га. Спадкоємцем за заповітом після померлого ОСОБА_4 є позивач ОСОБА_1

Постановою в.о. завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області від 22.03.2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вказані житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, тому він звернувся до суду з цим позовом.

Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, в матеріалах справи є заяви, в яких вони просять позов задовольнити повністю, справу розглянути без їх участі.

Представник відповідача Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської областів судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 02-20/186 від 15.04.2016 року про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні питання покладається на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним.

У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ПП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», по вул. Сидоренка І.Н., 42, в с. Вовківка Новосанжарського району Полтавської області знаходяться житловий будинок літ. «А-1» житловою площею 30,6 кв.м, загальною площею 66,2 кв.м, та господарські будівлі, а саме: літня кухня літ. «Б, б», сараї літ. «В», «в1», «Г», «г», «И», «Е», навіс літ. «в», гараж літ. «З», огорожа № 1, колодязь питний № 2 (а.с. 9-11).

Згідно виписки з погосподарської книги № 2 за 2011-2015 роки, номер обєкта погосподарського обліку 0124-1, власником домоволодіння по вул. ОСОБА_5, 42, в с. Вовківка Новосанжарського району Полтавської області є ОСОБА_4. Відповідно до відомостей про членів домогосподарства у даному житловому домоволодінні зареєстрована дружина померлого ОСОБА_3 (а.с. 12).

Згідно письмової заяви ОСОБА_3 відмовляється у прийнятті спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 на користь свого сина ОСОБА_1 (а.с. 35).

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

У власності ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IІІ-ПЛ № 052147, виданого Драбинівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 10.12.2001 року, перебувала земельна ділянка площею 0,60 га в межах згідно з планом, що розташована на території с. Вовківка Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства (а.с. 21).

З витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок станом на 2007 рік вбачається, що площі земельних ділянок, належних ОСОБА_4, що розташовані на території с. Вовківка Новосанжарського району Полтавської області і призначені для будівництва та обслуговування житлового будинку становлять 0,13 га, ведення особистого підсобного господарства 0,29 га та 0,18 га (а.с. 22, 23).

Згідно заповіту від 14 березня 2001 року ОСОБА_4 заповів все своє майно ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 062248, виданого Драбинівськоюсільською радою Новосанжарського району Полтавської області 24.04.2007 року, ОСОБА_4 помер 23 квітня 2007 року (а.с. 5).

Відповідно до свідоцтва про народження серії V-УР № 0012060 від 14.06.1967 року ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1 (а.с. 6).

В повідомленні в.о. завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області № 653/01-16 від 11.04.2016 року вказано, що після померлого 23.04.2007 року ОСОБА_4 заведена спадкова справа № 239 від 22.05.2007 року. Спадкоємцем згідно поданої заяви про прийняття спадщини є ОСОБА_1 (а.с. 36, 37).

Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 ЦПК України, ст.ст. 328, 1217, 1261 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 до Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт, яким визнати, що померлий 23 квітня 2007 року ОСОБА_4 при житті набув право власності на житловий будинок літ. «А-1» житловою площею 30,6 кв.м, загальною площею 66,2 кв.м, та господарські будівлі, а саме: літню кухню літ. «Б, б», сараї літ. «В», «в1», «Г», «г», «И», «Е», навіс літ. «в», гараж літ. «З», огорожу № 1, колодязь питний № 2, що розташовані за адресою: с. Вовківка, вул. Сидоренка І.Н., 42, Новосанжарського району Полтавської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок літ. «А-1» житловою площею 30,6 кв.м, загальною площею 66,2 кв.м, та господарські будівлі, а саме: літню кухню літ. «Б, б», сараї літ. «В», «в1», «Г», «г», «И», «Е», навіс літ. «в», гараж літ. «З», огорожу № 1, колодязь питний № 2, що розташовані за адресою: с. Вовківка, вул. Сидоренка І.Н., 42, Новосанжарського району Полтавської області, як за спадкоємцем за заповітом після померлого 23 квітня 2007 року ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 0,60 га в межах згідно з планом, що розташована на території с. Вовківка Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,13 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,29 га та 0,18 га, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IІІ-ПЛ № 052147, виданого Драбинівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 10.12.2001 року, як за спадкоємцем за заповітом після померлого 23 квітня 2007 року ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_6