Справа № 477/1018/16-ц
Провадження № 2/477/686/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Полішко В.В., з секретарем ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 01 червня 2016 року позовна заява залишена без руху. Позивачем у встановлений законом строк усунуті недоліки позову.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем ОСОБА_3 вона проживала однією сімєю без державної реєстрації шлюбу з 1998 року по 2006 рік. 22 серпня 2000 року народила доньку ОСОБА_4. Відповідач є її батьком, він її визнав та не відмовляється, однак відмовився подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про своє батьківство. Відповідно запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку, передбаченому ст. 135 Сімейного кодексу України. З 2006 року відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про матеріальне забезпечення та виховання доньки, яка знаходиться на утриманні позивачки, тим самим ухиляється від виконання свої батьківських обовязків. Позивач позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати дитину, в звязку з чим, змушена звернутися до суду з позовом, який просить задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу за її відсутності.

Представник позивача ОСОБА_5 направив до суду заяву в якій позовні вимоги щодо стягнення аліментів просив залишити без розгляду, оскільки сторони досягли між собою згоди щодо їх сплати, позовні вимоги щодо визнання відповідача батьком дитини просив позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги щодо визнання його батьком дитини визнав та просив їх задовольнити.

Розглянувши позов в межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів 22 серпня 2000 року народилась ОСОБА_4. Відповідно до свідоцтва про народження І-ФП № 116091, виданого відділом РАЦС Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області, батьками дитини вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 5).

Згідно з витягом з реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька дитини - ОСОБА_4 внесені відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України зі слів матері дитини (а.с.6).

Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії І-ФП від 02 липня 2010 року ОСОБА_7 мати дитини, уклала шлюб із ОСОБА_8 та змінила прізвище на ОСОБА_8 (а.с. 4).

Згідно з довідкою, виданою Полігонівської сільською радою Жовтневого району Миколаївської області № 804 від 26.06.2016 року ОСОБА_4 проживає разом з матірю (а.с. 14).

Представником позивача до суду була направлена заява про залишення позовних вимог щодо стягнення аліментів без розгляду, оскільки сторони досягли між собою згоди щодо їх сплати (а.с. 24), та, оскільки представник не обмежений у поданні цієї заяви, суд вважав за можливе задовольнити заяву та залишив позовні вимоги щодо стягнення аліментів без розгляду.

Щодо позовних вимог про визнання відповідача ОСОБА_3 батьком дитини, то суд вважає за необхідне задовольнити ці вимоги, оскільки відповідач, як вбачається із поданої ним заяви, визнав позов щодо визнання його батьком дитини у повному обсязі (а.с. 27) і ці обставини, відповідно до ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

Крім цього, в актовому записі у відомостях про батька, які вносились за вказівкою матері у 2000 році, зазначена особа на імя ОСОБА_9, що також відповідає імені та по батькові відповідача.

За таких обставин, оскільки позов задоволений, відповідно до ст. 79, ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 про визнання батьківства задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком дитини - ОСОБА_4, яку ІНФОРМАЦІЯ_4 народила ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Полішко