№ 207/5076/15-ц
№ 2/207/378/16
21 березня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Юрченко І.М.
при секретарі Сівачук А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заочно справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,
Внаслідок наїзду її син ОСОБА_3 був смертельно травмований, а їй була спричинена матеріальна та моральна шкода.
31 жовтня 2015 року слідчим СВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області капітаном міліції Гузенко Д.О. винесена постанова про закриття кримінального провадження, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення передбаченого ст.286 КК України.
Позивачка вважає, що з вищевикладених підстав, незалежно від вини відповідача, він повинен відшкодувати моральну шкоду, яка була спричинена їй внаслідок втрати сина ОСОБА_3, моральна шкода виразилася у тому, що вона відчувала сильний душевний біль та страждання, оскільки втратила свого рідного сина. З втратою сина, вона позбулася його допомоги і підтримки, як у матеріальному, так і моральному аспекті. Несподівана смерть сина сильно вплинула на її моральний стан та здоров'я, як результат почастішали підвищення тиску, тривожний стан, безсоння. Їй була заподіяна велика моральна шкода, яку неможливо оцінити грошима.
У зв'язку з тим, що відповідно до ч. 3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб, тому позивач вважала за доцільним, з урахуванням того, що в діях відповідача не має складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, вимагати з відповідача відшкодувати їй в якості моральної шкоди 100 000 грн.
Крім моральної шкоди, їй була спричинена матеріальна шкода на організацію та проведення захоронення, сплату за гроб, оформлення, вінки, поминальний обід, встановлення пам'ятника, але підтвердити це документально вона не може, у зв'язку з тим, що на той момент знаходилась у тяжкому емоційному стані та не зібрала чеки та квитанції матеріальних витрат, через що вона не заявляє матеріальних претензій до відповідача.
Відповідач ОСОБА_2 ні разу не допоміг їй грошима, не відшкодував їй жодної суми, не поцікавився її матеріальним станом та станом її здоров'я.
На підставі викладеного позивачка просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у сумі 100 000 грн.00 коп. (сто тисяч грн. 00 коп.).
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, просила розглянути справу без її участі, на позові наполягала у повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач у судовому засіданні був відсутній. Про час і місце судового засідання повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ст. 74, 76 ЦПК України, судовою повісткою. Повістку було направлено відповідачу відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за зареєстрованим її місцем проживання. Відповідач заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав, причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Враховуючи вищенаведене і прийняття суддею ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами. В судовому засіданні досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених під час судового засідання. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана, довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними.
Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків.
У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.09.1986 (ар.с.8).
Внаслідок наїзду ОСОБА_3 був смертельно травмований, а позивачці була спричинена матеріальна та моральна шкода.
31 жовтня 2015 року слідчим СВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області капітаном міліції Гузенко Д.О. винесена постанова про закриття кримінального провадження, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення передбаченого ст.286 КК України (ар.с.3-4).
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 38 від 08.01.2013 року, смерть ОСОБА_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 року внаслідок нещасного випадку поза виробництвом, а саме: пішохід травмований при зіткненні з легковим автомобілем на мостовому переході через річку Дніпро в районі електроопори № 54 (ар.с.13).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (ар.с.10).
Відповідно до виписки із АМБ карти 2/609, ОСОБА_1 знаходилась на лікуванні в ден.стац. ЦПМСД № 2 з 26.11.2014 року по 05.12.2014 року з діагнозом: ІХТ, Кардіосклероз/атерсоск., ГХ 2ст, ступ 2, помірний ризик, ЦД - вперше виявлений (ар.с.5);
Відповідно до виписки із мед. карти 2/382, ОСОБА_1 знаходилась на лікуванні в ЦПМСД № 2 з 06.07.2015 року по 17.07.2015 року з діагнозом: ЇХТ, к/а 2, ГХ 2 ст. ст. 3, високий ризик (ар.с.6);
Відповідно до виписки із АМБ карти 2/189, ОСОБА_1 знаходилась на лікуванні в ДС ЦПМСД № 2 з 14.03.2014 року по 25.03.2014 року з діагнозом: загострення хронічного бактеріального бронхіту. ДН 1 СТ, ОХЗ ш/грудного відділу хребта ГХ 2 СТ, цукровий діабет 2 тип (ар.с.7).
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана, фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Таким чином, ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачає підстави відшкодування моральної шкоди незалежно від вини заподіювача.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Судом встановлено, що позивачці дійсно завдано моральну шкоду у зв'язку з втратою сина, позивачка відчувала сильний душевний біль та страждання, оскільки втратила свою рідну людину. З втратою сина, вона позбулася його допомоги і підтримки, як у матеріальному, так і моральному аспекті. Несподівана смерть її сина сильно вплинула на її моральний стан та здоров'я, як результат почастішали підвищення тиску, тривожний стан, безсоння.
При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачці, суд враховує вимоги розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачці душевних страждань внаслідок смерті її сина та вважає, що достатнім розміром для компенсації такої шкоди буде сума 50 000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 74, 208, 209, 212-215, 224-228, 292, 294 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 551 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач може оскаржити рішення на загальних підставах шляхом подання до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку.
Суддя І.М. Юрченко