Справа № 190/1448/15-ц
Провадження №2/190/25/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року м.Пятихатки

Пятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Семенникова О.Ю., секретарі Меньковій О.З., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П'ятихатки цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до Пятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом про звернення стягнення з ОСОБА_1 предмету іпотеки приміщення загальною площею 214,2м2, що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, м.Пятихатки, вул.Олександрійська,55 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 18.10.2007 року в розмірі 250 532,83грн. шляхом визнання за заявником права власності на предмет іпотеки.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 18.10.2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №0308/1007/98-463, за умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 50000,00 дол. США із сплатою 13,5% річних за користування кредитом на строк до 17.10.2017 року. На забезпечення належного виконання позичальником умов вищевказаного кредитного договору між сторонами 18.10.2007 року укладено іпотечний договір №0308/1007/98-463-Z-1, відповідно до п.2 якого предметом іпотеки є приміщення пивбару (літера А1), що знаходяться по вул.Олександрійська,55 в м.Пятихатки Дніпропетровської області, яке належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору дарування ВАМ №778599 від 20.06.2002 року. 25.02.2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк», та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та умовах, визначених даним договором, ПАТ «Сведбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, до боржників, в т.ч. до боржника за вищевказаним кредитним договором. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 28.07.2015 року виникла заборгованість відповідача перед позивачем на загальну суму 250532,83 грн., та оскільки кредит забезпечено іпотекою, позивач просить суд в рахунок виконання зобовязання щодо оплати заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності на вказану нерухомість.

Незважаючи на неодноразове визнання судом явки представника позивача в судові засідання обовязковою з відповідним відкладенням розгляду справи, представник позивача в жодне судове засіданя з розгляду справи не зявився, представником позивача ОСОБА_3 надано до суду 22.10.2015 року, 04.11.2015 року, 03.12.2015 року, 22.12.2015 року, 24.02.2016 року 31.03.2016 року, 14.04.2016 року заяви про розгляд справи без участі представника банка та/або відкладення розгляду справи, в яких представник позивача просив розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 21.04.2016 року не з'явилася, 15.03.2016 року надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в задоволенні позову просила відмовити повністю. Крім того в судових засіданнях 04.11.2015 року, 03.12.2015 року, 10.02.2016 року та в заявах від 14.01.2016 року, 27.01.2016 року відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнавала та просила відмовити у задоволенні позову, оскільки як на момент подання позовної заяви до суду, так і під час розгляду справи судом, вона не має простроченої заборгованості по кредиту та відсоткам за користування кредитом, платежі сплаччуються у повному обсязі в розмірах та строки, затвердженими сторонами у додатку №1 до вищевказаного кредитного договору. Також суд зазначає, що відповідач неодноразово в судових засіданнях просила визнати явку представника позивача обовязковою для надання пояснень щодо заявлених вимог з урахуванням погашених платежів згідно графіку погашення.

З урахуванням заяв сторін, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній матеріалів, у звязку з чим, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

18.10.2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та ОСОБА_2 укладений кредитний договір №0308/1007/98-463, за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 50000,00 доларів США з розрахунку 13,5 % річних за користування кредитом із строком користування кредитом до 17.10.2017 року.

Згідно з п.1.5 кредитного договору цільовим призначенням кредиту є споживчі потреби відповідача.

Відповідно до п.2.2 кредитного договору кредит використовується позичальником на цілі, вказані в п.1.5 договору, на умовах строковості, платності, повернення, цільового характеру використання та забезпеченості.

Згідно з п.3.1 кредитного договору позичальник зобовязується здійснювати погашення заборгованості за кредитом в порядку, передбаченому цим договором. Після отримання кредиту відповідно до п.2.3 договору позичальник зобовязується здійснювати погашення заборгованості за кредитом у сумах та строки, що визначенні в Додатку №1 до договору, що є невідємною частиною кредитного договору. Погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитом здійснюється позичальником у будь-якій філії/відділенні банку готівкою або шляхом безготівкового перерахування, на рахунки зазначені в п.2.1 договору.

Відповідно до п.3.2 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з розміру процентної ставки, встановленої в п.1.4 договору, з дня виплати готівкою коштів з позичкового рахунку позичальника, зазначеного в п.2.1 договору, до моменту фактичного повернення кредиту банку (в тому числі і за період прострочення погашення кредиту).

Згідно з п.3.4 цього кредитного договору проценти за користування кредитом повинні сплачуватися позичальником щомісячно, в період з 01 по 10 число кожного місяця за попередній місяць. Проценти, нараховані за останній календарний місяць фактичного користування кредитом, сплачуються позичальником одночасно з погашенням кредиту.

Відповідно до п.4.1 кредитного договору виконання зобовязань позичальника перед банком за цим договором, в тому числі по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, сплаті неустойок та відшкодування збитків у звязку з порушенням умов даного договору, та інших витрат банку, повязаних з одержанням виконання, забезпечується іпотекою приміщення пивбару, що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, м.Пятихатки, вул.Олександрійська,55, відповідно до договору іпотеки укладеного між позивачем та відповідачем.

Згідно з п. 5.1 кредитного договору у випадку ненадходження на рахунок банку суми кредиту та/або процентів за користування ним, в строки, визначені у п.п. 1.3., та/або 3.1, та/або 3.4, та/або 3.5, та/або 3.5, та/або 7.1, та/або 7.2 цього договору, позичальник незалежно від наявності його вини у невиконанні чи неналежному виконанні зобов'язань за цим договором, сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення відповідного платежу, від суми відповідного простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до п.5.2. кредитного договору у випадку невоконання позичальником зобовязань, передбачених п.п.6.1.1-6.1.9 п.6.1 договору, позичальник сплачує штраф у розмірі 2% від суми кредиту, зазначеної в п.1.2 договору.

Згідно з п.7.2 кредитного договору у випадку невиконання позичальником умов п.7.1 та/або п.п.3.5.2. п.3.5. договору, та/або умов договору іпотеки, зазначеного в п.4.1. договору, та/або у випадку настання обставин, передбачених у п.4.4. договору, та/або у випадку порушення позичальником строків платежів, встановлених п.1.3. та/або п.3.1 договору, банк маж право вимагати дострокового повернення кредиту, сплаті процентів за користування ним, а позичальник зобовязаний виконати зазначені зобовязання в порядку, передбаченому цим пунктом договору. Вимога про дострокове повернення кредиту, сплату процентіа за користування ним, направляється позичальникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту її надіслання банком за адресою позичальника зазначеною в реквізитах договору або адресою.ю повідомленою позичальником відповідно до умов п.п.6.1.2 п.6.1. договору. Сторони досягли згоди, що датою з якої починається відлік зазначеного вище тридцятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається банку відділенням звязку при відправленні позичальником листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення, або дата, зазначена на листі з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, який отриманий позичальником особисто у банку.

Відповідно до п.7.3. кредитного договору у випадку невиконання позичальником зазначеної у п.7.2 договору, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом за власним вибором банку, у тому числі за виконавчим написом нотаріуса відповідно до вимог чинного законодавства України та умов договору іпотеки, чи скористатися іншими видами забезпечення виконання зобовязання за цим договором та/або предявити позов у відношенні позичальника.

В забезпечення зобовязань з повернення кредитних коштів за вищевказаним кредитним договором 18.10.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та відповідачем укладено іпотечний договір №0308/1007/98-463-Z-1, згідно з п.2 якого предметом іпотеки є нерухоме майно - приміщення пивбару позначене на плані літерою А1, що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, м.Пятихатки, вул.Олександрійська,55, та належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору дарування ВАМ №778599 ввід 20.06.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Пятихатського нотаріального округу ОСОБА_4 (реєстр №2490) та зареєстрованого в Пятихатському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна 11.09.2003 року в реєстровій книзі №1 №2-2, що . Право власності відповідача на предмет іпотеки підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП «Пятихатське бюро технічної інвентаризації» №16266648 від 12.10.2007 року.

Відповідно до п.10.3. іпотечного договору у разі невиконання позичальником умов основного зобовязання та/або іпотекодавцем умов цього договору позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги у повному обсязі, включаючи суму кредиту та будь-яке збільшення цієї суми відповідно до умов основного зобовязання, проценти за користування кредитом, пеню та інші платежі і санкції, що передбачені та/або випливають з основного зобовязання, а також всі витрати, повязані із зверненням стягнення на предмет іпотеки, в тому числі з вчиненням виконавчого напису, його реалізацію та вартість послуг незалежного експерта- субєкта оціночної діяльності.

Згідно з п.11. іпотечного договору іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобов'язання повністю або частково, у т.ч. якщо іпотекодавець не поверне іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та/або випливають з основного зобов'язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов'язанням та цим договором, у тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов'язання (як основного боргу, так і процентів за ним).

Відповідно до п. 12 іпотечного договору за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя:

12.1. За рішенням суду.

12.2. У безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Для отримання виконавчого напису іпотекодержатель подає нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості позичальника за основним зобовязанням, а саме: заяву про невиконання позичальником умов основного зобовязання, розрахунок заборгованості, свій примірник цього договору. Виконавчий напис вчиняється на примірнику даного договору, який після нотаріального посвідчення буде видано іпотекодержателю. Вчинений нотаріусом виконавчий напис може бути оскаржено іпотекодавцями виключно в судовому порядку.

12.3. Згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, викладене в пп. 12.3.1 та 12.3.2 цього пункту договору.

12.3.1. Задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог іпотеко держателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті п.12.3 договору, договір про задоволення вимог іпотеко держателя,укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності іпотеко держателя на предмет іпотеки. При цьому, вважається, що предмет іпотеки набувається у власність іпотекодержателя за вартістю, що буде визначена після прийняття іпотекодержателем рішення про обрання передбаченого цим пунктом договору способу звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі висновку незалежного експерта - суб'єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб'єкта оціночної діяльності. При цьому сторони домовляються, що кандидатура суб'єкта оціночної діяльності визначається іпотекодержателем. При оцінці предмета іпотеки незалежний експерт повинен використовувати всі методи оцінки, які будуть передбачені чинним законодавством на момент оцінки.

25.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк», та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (надалі ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, публічне акціонерне товариство «Сведбанк» передає публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» права вимоги за кредитом та забезпечувальними договорами, внаслідок чого публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» замінює публічне акціонерне товариство «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за №1306, 1307 від 25 травня 2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_5Г.).

Відповідно до витягу з додатку №1 до вищевкащаного договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (перелік прав вимоги за кредитами) між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 25.05.2012 року ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги грошових коштів за вищевказаним кредитним договором №0308/1007/98-463 від 18.10.2007 року до ОСОБА_2 в сумі 50000,00 дол.США, та іпотечним договором №0308/1007/98-463-Z-1 від 18.10.2007 року.

Згідно зі ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою окрім іншого внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

За вимогами, передбаченими в ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та впорядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з вимогами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами, а з вимогами ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Згідно ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.33 цього ж Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно з ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договоруіпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положеннями ч.ч.2-4 ст.10 ЦПК України, які закріплюють зміст принципу змагальності цивільного судочинства, передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положень ч.ч.2,3 ст.58 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Положення ст.60 ЦПК України встановлюють, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ч.1 ст.137 ЦПК України передбачає, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Суд зазначає, що жодною особою, яка бере участь у справі, клопотання/заяви про витребування доказів до суду не надано, як і не зазначено жодною особою, яка бере участь у справі, про підстави для звільнення від доказування обставин, на які вони посилаються в обґрунтування вимог/заперечень.

Відповідно до ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Згідно до п.п.1),2) ч.1 ст.214 ЦПК України суд під час ухвалення рішення суд окрім іншого вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відтак, при розгляді справи судом встановлено, що право дострокової вимоги кредитором виконання зобовязання відповідачем за кредитною угодою, забезпечених іпотекою, передбачено у виключних випадках в п.п.4.4,7.2 кредитного договору від 18.10.2007 року за першою вимогою кредитора, що направлена відповідно до умов п.7.2 кредитного договору.

Відповідно до графіку погашення кредиту, викладеного у додатку №1 до кредитного договору від 18.10.2007 року, сторонами встановлено погашення відповідачем кредиту щомісячними платежами в розмірі 417 доларів США до 17.10.2017 року.

До суду позивачем в якості обґрунтування обставин зверненя до відповідача з вимогою виконання зобовязань за кредитним договором надано копію листа-вимоги за вих.№31.4-08/08/9971 від 27.08.2015 року про сплату відповідачем в тридцятиденний строк простроченої (поточної) заборгованості в розмірі 706,56 доларів США, в разі несплати якої кредитор звернеться до суду з з вимогою про звернення стягнення на майно на загальну суму заборгованості за договором, яка станом на 28.07.2015 року становить 11355,71 доларів США.

Позовна заява в якості підстави для заявлення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки містить ті обставини, що «позивач умови кредитного договору належним чином не виконує…, у звязку з чим станом на 28.07.2015 року наявна заборгованість у сумі 250 532,83 грн.», в рахунок погашення якої позивач просить звернути стягненя на предмет іпотеки.

Згідно з довідкою ПАТ «Дельта Банк» загальна заборгованість по кредитному договору №0308/1007/98-463 станом на 28.07.2015 року сладає 11 355,71 доларів США, при чому вказана сума розрахована позивачем на підставі застосування курсу НБУ 100 доларів США 2206,2278грн. (без зазначення дати вказаного курсу та відповідного доказу на його підтвердження): 10543,86доларів США, що і еквіваленті за курсом 100 доларів США за 2206,2278грн складає 232621,57грн., 811,85 доларів США (в еквіваленті 7911,26 грн. відсотки, з них прострочена заборгованість по тілу кредиту 0 доларів США, за відсотками 706,56 доларів США (в еквіваленті 15588,32 грн.), комісія 0 грн.

Відповідно до наданої позивачем довідки за вих.№05-3184030 від 02.12.2015 року сума заборгованості відповідача за вищевказаним кредитним договором перед позивачем, який отримав право вимоги за договором від 25.05.2012 року, станом на 02.12.2015 року складає 9 326,44 доларів США (з яких 9 220,01 доларів США сума заборгованості по кредиту, 106,43 доларів США сума процентів за користування кредитом) та 3 498,13 грн. пені.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до розрахунку суми заборгованості відповідача, отриманого в якості додатку до заяви представника відповідача про розгляд справи за його вістуності, на 01.04.2016 року заборгованість поточна тілу кредита 7 204,28 доларів США, по відсоткам - 113,32 доларів США, пені 3107,97 грн., жодна сума простроченої заборгованості відповідача по тілу кредиту, відсоткам та пені (за відповідними колонками графів розрахунку станом на 01.04.2016 року) не зазначена.

При досліджені матеріалів справи судом встановлено, що вказана в довідці позивача від 02.12.2015 року, як і вказана в розрахунку позивача заборгованості відповідача станом на 01.04.2016 року суми заборгованості, є сумою залишкових платежів, що фактично залишилися до сплати відповідачем згідно з узгодженим стронами кредитного договору при його укладенні графіком здійснення платежів (додаток №1 до договору), жодних підстав для позачергового стягнення в судовому порядку з відповідача залишку кредиту, якій відповідач за графіком повинна сплачувати до 17.10.2017 року, позивач не зазначає, як і не вказує якихось інших підстав на підтвердження обставин дострокового виконання відповідачем кредитних зобовязань.

Також суд зазначає, що відповідно до наданих відповідачем в судових засіданнях копій платіжних документів (від 08.09.2015 року, 15.10.2015 рок, 05.11.2015 року, 11.01.2016 року, 09.02.2016 року, 10.03.2016 року відповідачем у відповідності із вищевказаним графіком платежів щомісячно здійснюються поверненя кредитних коштів (в т.ч. з оплатою відсотків за їх користування), крім цього позовні матеріали не містять обгрунтованого розрахунку наявності на час визначення суми заборгованості за позовом (28.07.2015 року), в т.ч. простроченої, та подання позовної вимоги (28.08.2015 року), періодів та порядку її визначення, в розмірі, вказаному в позовній заяві.

Відтак, судом встановлено відсутність у кредитора підстав для звернення стягненя на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього, оскільки відповідачем своєчасно та відповідно до умов кредитного договору виконуються зобовязання з повернення кредитних коштів за угодою, згідно з наданими до суду доказами прострочена заборгованість позивача на час розгляду справи відсутня, при судовому розгляді не надано та не досліджено належних та допустимих доказів настання обставин, що б надали заявникові право дострокої вимоги виконання відповідачем взятих зобовязань та відповідно звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення суми залишку кредиту до закінчення строку кредитного договору.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає заявлені позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитною угодою в розмірі 250,532,83 грн. необґрунтованими та непідтвердженими наданими до суду доказами, у звязку з чим вважає за необхідне відмовити в їх задоволенні.

Відповідно до п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» в редакції на час подання позову оскільки уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, звільнено від сплати судового збору, проте в позовних вимогах відмовлено, судові витрати по справі компенсуються за рахунок держави.

У звязку з вищевикладеним, на підставі ст. ст. 10,11,60,61,88,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання рішення .

Суддя О.Ю.Семенников