Дата документу 18.08.2016
Справа № 334/1194/16-ц
Провадження № 2/334/1544/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Дубини Л.А., при секретарі Ващенко К.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа 2-га Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності у порядку спадкування за законом і за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3 -тя особа 2-га Запорізька державна нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом у якому вказує, що 09.02.1988 року померла її і відповідача мати - ОСОБА_3, яка постійно була прописана за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Трипільська, б. 34, а у 1987-1988 р.р. через хворобу проживала у неї ( ОСОБА_1У.) за адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на ? частинну жилого будинку по вул.. Трипільська, 34 у м. Запоріжжі.

Спадкоємцями за законом після її смерті стали діти - ОСОБА_1 і ОСОБА_2

Вона, ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, і таким чином, спадщину прийняла. Після чого. 20.12.1995 року їй було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, на підставі якого вона набула права власності на ? частину жилого будинку по вул.. Трипільська, 34 у м. Запоріжжі

Відповідач ОСОБА_2 у встановлений законом 6-ти м місячний строк до нотаріальної контори не звернувся з заявою про прийняття спадщини, фактично в управління або володіння спадковими майном не вступав, т.я. ніколи не мешкав за вказаною адресою, у будинок не вселявся, а отже, спадщину не прийняв.

ОСОБА_1 просить суд визнати на нею право власності на ? частину жилого будинку по вул.. Трипільська, 34 ум. Запоріжжі у порядку спадкування за законом після померлої 09.02.1988 року ОСОБА_3.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, і просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав у повному обсязі, вважає їх незаконними та необгрунтованими, недоведеними дозами, а фактичні обставини, такими, що не відповідають дійсності, і тому, просить суд відмовити у їх задоволенні.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини. У позові вказує, що після їх з ОСОБА_1 матері - ОСОБА_3, яка заповіту не залишила, відкрилася спадщина на ? частинну жилого будинку по вул.. Трипільська, 34 у м. Запоріжжі.

ОСОБА_1 спадщину прийняла шляхом звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, а він, ОСОБА_2 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався, але фактично прийняв спадщину, т.я. вступив в управління спадковим рухомим і нерухомими майном.

Дані обставини установлені рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2015 року, набрало законної сили , а в силу ст.. 61 ЦПК України дані обставини доказуванню не підлягають.

ОСОБА_2 просить суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_3

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник заявлені позовні вимоги у зустрічному позові підтримали у повному обсязі, і просили їх задовольнити.

ОСОБА_1 заявлені у зустрічному позові вимоги не визнала, вважає їх необгрунтованими, а фактичні обставини, такими, що не відповідають дійсності, і тому, просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Представник 2-га Запорізької державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився просив суд розглядати справу у його відсутність.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності докази, надані суду, суд дійшов такого висновку.

Відповідно розяснень, викладених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України відносити спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом та спадкування за заповітом.

Якщо спадщина відкрилася у період чинності ЦК УРСРС, застосуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Оскільки ОСОБА_3 померла 02.02.1988 року і з її смертю відкрилася спадщини, то при вирішенні даного пору суд застосовує норми ЦК УРСР у ред.. 1963 року. .

Так, згідно ст.. 525 ЦК УРСР у ред. 1963 року часом (моментом) відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ст.. 549 ЦК УРСР у ред 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, заяву про прийняття спадщини протягом 6-ти місяців з дня відкриття спадщини.

Судом установлено, що 09.02.1988 року померла мати сторін у справі - ОСОБА_3, яка постійно була прописана за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Трипільська, б. 34, а у 1987-1988 р.р. через хворобу проживала у неї ( ОСОБА_1У.) за адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на ? частинну жилого будинку по вул.. Трипільська, 34 у м. Запоріжжі.

Спадкоємцями за законом після її смерті стали діти - ОСОБА_1 і ОСОБА_2

ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, і таким чином, спадщину прийняла. Після чого. 20.12.1995 року їй було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, на підставі якого вона набула права власності на ? частину жилого будинку по вул.. Трипільська, 34 у м. Запоріжжі.

ОСОБА_2 у встановлений законом 6-ти місячний строк до нотаріальної контори не звернувся з заявою про прийняття спадщини, але фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, але спадкових прав не оформив.

Так, у 1997 році ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом, у якому зазначила, що житлом вона забезпечена, тому просить виділити належну їй спадщину ОСОБА_2, визнавши за ним право власності на частину належної їй спадщини і стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію за спадкове майно у розмірі 1524 грн.

Рішенням Ленінського районного суду від 29.05.1997 року у справі № 2-143/97 визнано право власності на ? частину домоволодіння за адресою: м. Запоріжжя вул. Трипільська, 34 за ОСОБА_2, зобовязано його виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 1524 грн. Рішення набрало законної сили 10.06.1997 року. Копія вказаного судового рішення додається.

На виконання вказаного судового рішення ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 зазначену суму.

28.05.2013 року ОСОБА_2 зареєстрував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право власності на належну йому на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 2-143/97 грн. від 29.05.1997 року ? частину будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трипільська буд. 34.

Свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері на іншу ? частину цього ж будинку ОСОБА_2 так і не отримав.

Після звернення ОСОБА_2 до Другої Державної нотаріальної контори зясувалось, що ОСОБА_1 після набрання рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 2-143/97 грн. від 29.05.1997 року законної сили звернулась до нотаріальної контори і отримала дублікат раніше виданого їй свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, а пізніше зареєструвала право власності на раніше їй належну ? частину будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трипільська буд. 34 на підставі отриманого дублікату.

У зв`язку із неправомірними діями ОСОБА_1. яка отримала грошову компенсацію за належну їй спадщину, а потім, надавши нотаріусу неправдиву інформацію щодо втрати нею правовстановлюючого документу, повторно отримала свідоцтво про право на спадщину і зареєструвала право власності на частину спірного будинку, ОСОБА_2 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом про скасування дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, припинення права власності, скасування державної реєстрації права власності.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2015 року, яке набрало законної сили, припинено за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину спірного будинку, що належить їй на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 09.02.1988 року ОСОБА_3; скасовано дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 09.02.1988 року ОСОБА_3,; скасовано за відповідачем державну реєстрацію права власності на ? спірного частину будинку 34 по вул.Трипільська у м.Запоріжжя, проведену на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 09.02.1988 року ОСОБА_3

Отже, факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті його матері, ОСОБА_3 та факт отримання грошової компенсації ОСОБА_1 за належну їй частку у спадщині є встановленими судовими рішенням, які зазначені вище і набрали законної сили, тому з урахуванням приписів ст. 61 ЦПК України у разі спору між тими самими сторонами доказуванню не підлягає.

Відповідно до ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановленні факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Встановлення факту прийняття спадщини заявником після смерті матері має для заявника юридичне значення, оскільки від встановлення цього факту залежить можливість оформлення спадщини заявником і отримання свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті матері, оскільки цей факт оспорюється іншим спадкоємцем (відповідачем) і має бути підтверджений судовим рішенням через наявність у матеріалах спадкової справи заяви відповідача про наявність спору з цих підстав.

Вимоги заявлені у позовному провадженні оскільки наявний спір про право з відповідачем. Вимоги про визнання права власності на спадкове майно позивач не заявляє, оскільки нотаріусом не відмовлено йому в оформленні спадщини.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд захищає право власності способом припинення правовідношення. Правовідношення між позивачем та відповідачем, які підлягають припиненню, це правовідношення щодо попередньої реєстрації права власності на нерухоме майно, оскільки, попередньо було зареєстроване право власності на нерухоме майно за яке відповідач вже отримала грошову компенсацію.

згідно ст. 10 та ст.. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не грунтуються на законі, не доведені належними і допустимими доказами, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити. Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 слід стягнути понесені ним і документально підтвердженні судові витрати на оплату судового збору, а саме 551,21 грн.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 61,88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.. 549,525 ЦК УРСР у ред.. 1963 року, ст.. 15,16 ЦК України, суд. -

В И Р І Ш И В:

В і д м о в и т и ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 , 3-тя особа 2-га Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності у порядку спадкування за законом

З а д о в о л ь н и т и зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3 -тя особа 2-га Запорізька державна нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини.

Встановити факт прийняття ОСОБА_2 спадщини? що залишилась після смерті 09.02.1988 року його матері, ОСОБА_4, шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном.

Стягнуnи з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на опалу судового збору 551,21 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Дубина Л. А.