Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/395/16-ц
Провадження № 2/670/217/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Волкової О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

за відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Віньківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Віньковецький РС УДМС в Хмельницькій області про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком, що розташований в АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказувала, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 29.12.2009 року. У вказаному будинку зареєстрований ОСОБА_2, який протягом останніх 12 років фактично у ньому не проживає, місце проживання його невідомо. Тому зняття його з реєстрації у добровільному порядку унеможливлене, і захистити свої права позивач може лише через суд шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 подала до суду заяву, у якій просила справу розглянути за відсутності сторони позивача та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 у суд на розгляд справи не з'явився, причини неявки не повідомляв, заяви про відкладення розгляду справи не подавав. У зв'язку з тим, що за місцем реєстрації в АДРЕСА_1, він відсутній, судова повістка про дату і час проведення судового слухання 08.08.2016 року відповідно до приписів ст. 76 ЦПК України йому направлялась через орган місцевого самоврядування - Віньковецьку селищну раду.

Представник третьої особи -- Віньковецького РС УДМС України в Хмельницькій області, будучи повідомленим належним чином, на розгляд справи також не з'явився.

Справа розглянута згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений належними доказами та підлягає до задоволення.

Судом встановлено,що відповідно до договору купівлі-продажу від 29.12.2014 року позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок із надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1.

Матеріалами справи також підтверджено, що у вказаному житловому будинку на теперішній час зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який протягом останніх 12 років за місцем реєстрації не проживає.

При розгляді спорів, пов'язаних з користуванням жилими приміщеннями в будинках, належних громадянам на праві приватної власності (про виселення, право користування тощо), слід виходити з норм глави 6 розділу Ш ЖК України про користування жилими приміщеннями в будинках приватного житлового фонду.

Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК.

Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад установлені строки, провадиться в судовому порядку. За законом тимчасова відсутність особи за місцем реєстрації повинна бути безперервною і, за загальним правилом, не повинна перевищувати шести місяців. Початок спливання часу відсутності визначається від дня не проживання особи в займаному приміщенні.

За змістом ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, зокрема другий з подружжя. Члени сім`ї власника будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належать, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє членів сім`ї власника права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Судом встановлено, що відповідач був членом сім`ї відчужувача будинку ОСОБА_4, а не позивача.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу закріплені також у ст. 321 ЦК України.

Відповідно до ст. 383 ч. 1 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК Української РСР. Зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно зі ст. 155 цього Кодексу жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Отже, враховуючи, що відповідач протягом тривалого часу за місцем реєстрації відсутній, членом сім`ї позивача ніколи не був, то відтак він втратив право на користування спірним житлом.

Керуючись ст. 64, ст. 150, ст. 155, ст. 156 ЖК України, ст. 321, ст. 383 ЦК України, ст. 8, ст. 10, ст. 60, ст. ст. 212-215 ЦПК України,суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Віньковецький РС УДМС в Хмельницькій області про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком, що розміщений в АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення через Віньковецький районний суд до апеляційного суду Хмельницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Волкова