Номер провадження: 22-ц/785/2886/16Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі Сідлецькій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 28 січня 2016 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна до ОСОБА_2 про стягнення у порядку регресу страхового відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

02.09.22015 року, публічне акціонерне товариство Страхова компанія Універсальна (далі-Страхова компанія) звернулось із позовом про стягнення з відповідача у порядку регресу страхового відшкодування у сумі 76 028,18 гривень.

Позов обгрунтовано тим, що 03.11.2014 року о 17 годині 30 хвилин на автошляху М-04-01 трапилась дорожньо-транспортна пригода (далі-ДТП), внаслідок якої транспортний засіб Freightliner ST2 № НОМЕР_1 з напівпричепом Montrancon ВН 9734 ХТ (далі-транспортний засіб з напівпричепом) під керуванням відповідача ОСОБА_2 скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який рухався у попутному напрямку, у зв'язку з чим пошкодження зазнали обидва транспортні засоби. Оскільки 25.03.2014 року між позивачем і ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, автомобіль страхувальника зазнав ушкоджень внаслідок ДТП, 25.12.2014 року Страхова компанія відшкодувала ОСОБА_3 76 028 гривень страхового відшкодування.

Посилаючись на те, що особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотньої вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, позивач просив позов задовольнити.

Представник позивача не приймав участі у судовому засіданні у суді першої інстанції, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач і його представник позов не визнали з тих підстав, що позов подано до неналежного відповідача, оскільки на момент ДТП відповідач застрахував свою цивільну відповідальність у страховій компанії.

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 28.01.2016 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Страхової компанії просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на незаконність рішення суду, порушення судом вимог ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України Про страхування..

Сторони не з'явились у засідання колегії суддів.

Представник позивача сповіщений належним чином.

Представник відповідача подав письмові заперечення на скаргу і заяву про розгляд справи за його відсутності.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі ст. 309 ч.1 ЦПК України.

За змістом ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Позивач просив стягнути з відповідача шкоду, яка завдана з вини відповідача у вигляді страхового відшкодування у розмірі 76 028,18 гривень, оскільки позивач , як страховик, відшкодував зазначену суму страхувальнику ОСОБА_3В.(а.с.2,3).

Між сторонами виникли правовідносини з відшкодування шкоди, які регулюються нормами ЦК України і Законом України Про страхування.

Встановлено, що 03.11.2014 року о 17 годині 30 хвилин на 11 км. 700 м. автодороги М-15 сталася ДТП, внаслідок якої транспортний засіб з причепом під керуванням відповідача здійснив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок ДТП транспортні засобі зазнали механічних ушкоджень. Постановою Любашівського районного суду Одеської області від 02.12.2014 року ОСОБА_4 визанно винним у вчиненні адміністративного порушення, передбаченого ст. 124 КпАП України (а.с.12-15).

За договором добровільного страхування наземного транспорту від 25.03.2014 року між позивачем і ОСОБА_3, автомобіль НОМЕР_2 застраховано, зокрема на випадок ДТП на строк до 25.03.2015 року (а.с.4-7,9).

04.11.2014 року ОСОБА_3 подав позивачу заяву про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту (а.с.10).

05.12.2014 року позивач сплатив ОСОБА_3 страхове відшкодування у сумі 76 028,18 гривень (а.с.16-24).

У розумінні ст. 993 ч.1 ЦК України і ст. 27 ч.1 Закону України Про страхування, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Крім того, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ст. 1191 ч.1 ЦК України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (с. 15 ч.ч.1.2 ЦК України).

Обраний позивачем спосіб захисту своїх прав і інтересів, у даному випадку, відповідає вимогам ст. 16 ч.1 п.8 ЦК України.

Страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування (правова позиція Верховного Суду України від 23.12.2015 року у справі №6-2587 цс15).

Зважаючи на викладене, з відповідача, який є винним у ДТП, на користь позивача підлягають стягненню кошти у розмірі виплаченого позивачем страхового відшкодування, тобто у сумі 76 028,18 гривень.

Доводи представника відповідача у запереченнях на скаргу про те, що правова позиція Верховного Суду України від 23.12.2015 року у справі №6-2587 цс15 не може бути застосована у даній справі, оскільки обставини даної справи відрізняються від обставин справи №6-2587цс15 не заслуговують на увагу з таких підстав.

Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України (ст. 360-7 ЦПК України).

Оскільки правовий висновок Верховного Суду України від 23.12.2015 року у справі №6-2587цс15 прийнято за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, зокрема ст. ст. 993, 1191 ЦК України, правовий висновок Верховного Суду України є обовязковим для суду і у даній справі.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку відсутні підстави для відступу від правової позиції Верхового Суду України від 23.12.2015 року у справі №6-2587цс15.

Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору за розгляд справи у суді першої і у суді апеляційної інстанцій на загальну суму 1 596,59 гривень, які документально підтверджені (а.с.1,112).

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна задовольнити.

Рішення Любашівського районного суду Одеської області від 28 січня 2016 року скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІН НОМЕР_3 на користь публічного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна (Код ) у порядку регресу 76 028 (сімдесят шість тисяч двадцять вісім) гривень 18 копійок страхового відшкодування і 1 596 (одну тисячу п'ятсот дев'яносто шість) гривень 59 копійок витрат по сплаті судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_5

ОСОБА_6