АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5133/16 Справа № 194/269/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Пономаренко І. П. Доповідач - Міхеєва В.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої В.Ю.

суддів Свистунової О.В., Ремеза В.А.

за участю секретаря Назаренко А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра»

на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра», банк) з позовною заявою до відповідачів, посилаючись в обгрунтування своїх позовних вимог на те, що 23 травня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2 було укладено договір Автопакет № 8/2007/840-К/598-АП (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 18603,96 доларів США в порядку та на умовах, визначених договором, на придбання автотранспортного засобу, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,90 % річних, строком погашення до 20 травня 2012 року, зі строком позовної давності 10 років.

За цим же договором поручителем є відповідач ОСОБА_3

Банк виконав свої зобов'язання в повному обсязі, що підтверджується копією заяви на видачу готівки від 23 травня 2007 року № 196.

Крім того, позичальнику було відкрито відновлювальну траншеву кредитну лінію з лімітом 967,41 долар США в порядку і на умовах, визначених кредитним договором, для оплати банком витрат позичальника на страхові платежі за договором страхування, відсотки за кредитною лінією розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 1,69% на місяць, термін погашення відновлювальної траншевої кредитної лінії 20 травня 2012 року.

Між страховиком ВАТ «Страхова компанія» «Арсенал-Днепр» та ОСОБА_2 23 травня 2007 року укладено договір страхування наземного транспорту № 242/07-Тз, відповідно до якого застраховано придбаний за кредитні кошти банку автотранспортний засіб.

Позичальник свої зобов'язання за Кредитним договором стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих відсотків по кредиту та кредитній лінії у встановлені договором терміни не виконала, у зв'язку з чим станом на 11 жовтня 2013 року заборгованість склала 32922,3 доларів США та 49462,52 грн., яку позивач з урахуванням уточнених у травні 2014 року позовних вимог, просив стягнути солідарно з відповідачів.

У січні 2016 року відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про захист прав споживачів, з урахуванням заяви про уточнення правової підстави позовної вимоги про визнання договору недійсним, посилалася на те, що кредитний договір № 8/2007/840-К/598-АП від 23 травня 2007 року, укладений нею з ВАТ КБ «Надра» за відсутності її волі на укладання такого правочину, внаслідок помилки.

В обгрунтування своїх вимог посилалася на обставини укладання спірного договору, встановлені вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської областівід 05 березня 2014 року, яким було засуджено ОСОБА_4, ОСОБА_5 за шахрайство шляхом обману відносно потерпілої ОСОБА_2, а також підробку документів і використання завідомо підроблених документів в період з квітня 2007 року по травень 2007 року включно та заволодіння грошовими коштами ОСОБА_2, а також задоволено цивільний позов, заявлений ПАТ КБ «Надра» у кримінальній справі та на відшкодування шкоди, завданої у наслідок злочинних дій ОСОБА_4, ОСОБА_5 за кредитним договором № 8/2007/840-К/598-АП від 23 травня 2007 року, укладеному ОСОБА_2 з ВАТ КБ «Надра», стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Надра» 291246 грн.

За таких обставин вважає кредитний договір № 8/2007/840-К/598-АП від 23 травня 2007 року недійсним. Оскільки порука та застава є невід`ємною частиною кредитного договору, як вид забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, то з визнанням кредитного договору недійсним, дані види забезпечення кредиту є недійсними, автомобіль, належний позивачу, що був за кредитним договором предметом застави, звільняється від обтяження у вигляді заборони відчуження.

Позивач за зустрічним позовом просила суд визнати недійсним договір «Автопакет» № 8/2007/840-К/598-АП від 23 травня 2007 року, укладений ВАТ КБ «Надра» з ОСОБА_2 та зняти обтяження з автомобіля, яке накладено відповідно до договору «Автопакет» № 8/2007/840-К/598-АП від 23 травня 2007 року, укладеного ВАТ КБ «Надра» з ОСОБА_2, зареєстрованого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 04 березня 2014 року за № 14219814.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року в задоволенні позову ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Надра» задоволено.

Визнано недійсним договір «Автопакет» № 8/2007/840-К/598-АП від 23 травня 2007 року, укладений відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» з ОСОБА_2, ОСОБА_3

Припинено обтяження автомобіля марки «MITSUBISHI LANCER» 2007 року випуску, сірого кольору, заводський номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований РЕВ 7-го МВ ДАЇ УМВС України в Дніпропетровській області 22 травня 2007 року, який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3, виданого РЕВ 7-го МВ ДАЇ УМВС України в Дніпропетровській області 22 травня 2007 року, у вигляді заборони відчуження, яке накладено відповідно до договору «Автопакет» № 8/2007/840-К/598-АП від 23 травня 2007 року, укладеного ВАТ КБ «Надра» з ОСОБА_2, зареєстрованого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 04 березня 2014 року за № 14219814, шляхом виключення вказаного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Стягнуто з ПАТ КБ «Надра» на користь держави судовий збір в розмірі 1102,4 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Надра», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалите нове, яким позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» задовольнити в повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що що 23 травня 2007 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 як позичальником, було укладено договір «Автопакет» № 8/2007/840-К/598-АП, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності кредит в іноземній валюті в розмірі 18603,96 доларів США на придбання автомобіля в порядку та на умовах, визначених договором, зі сплатою відсотків за користування кредитом, термін погашення до 20 травня 2012 року.

Позичальнику було відкрито відновлювальну траншеву кредитну лінію з лімітом 967,41 долар США в порядку і на умовах, визначених кредитним договором, для оплати банком витрат позичальника на страхові платежі за договором страхування, термін погашення відновлювальної траншевої кредитної лінії 20 травня 2012 року.

Відповідно до договору Автопакет № 8/2007/840-К/598-АП від 23 травня 2007 року, ОСОБА_3 (поручитель) зобов'язалася перед банком відповідати за виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань, що випливають з договору Автопакет № 8/2007/840-К/598-АП.

Згідно умов Кредитного договору від 23 травня 2007 року автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER» 2007 року випуску, сірого кольору, заводський номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі - автомобіль), який належить ОСОБА_2, є предметом застави у забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору (а.с.6-9).

З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 48562454, виданого 14 грудня 2015 року, убачається, що 04 березня 2014 року за № 14219814 на вказаний автомобіль, який належить ОСОБА_2, зареєстровано обтяження (застава рухомого майна) відповідно до договору «Автопакет» № 8/2007/840-К/598-АП від 23 травня 2007 року, Відділення ПАТ КБ «Надра» Дніпропетровське РУ (а.с.180).

Між страховиком ВАТ «Страхова компанія» «Арсенал-Днепр» та ОСОБА_2 23 травня 2007 року укладено договір страхування наземного транспорту № 242/07-Тз, відповідно до якого застраховано придбаний за кредитні кошти банку автотранспортний засіб (а.с.127).

Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2014 року, який набрав законної сили 30 вересня 2015 року, засуджено ОСОБА_4, ОСОБА_5 за шахрайство шляхом обману відносно потерпілої ОСОБА_2, а також підробку документів і використання завідомо підроблених документів в період з квітня 2007 року по травень 2007 року включно за договором «Автопакет» № 8/2007/840-К/598-АП та заволодіння грошовими коштами ОСОБА_2

Цим вироком задоволено цивільний позов, заявлений ПАТ КБ «Надра» у кримінальній справі, та на відшкодування шкоди, завданої у наслідок злочинних дій ОСОБА_4, ОСОБА_5 за кредитним договором № 8/2007/840-К/598-АП від 23 травня 2007 року, укладеного ОСОБА_2 з ВАТ КБ «Надра», стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Надра» 291246 грн.

Вироком встановлено, що 23 травня 2007 року ОСОБА_4, здійснюючи обман ОСОБА_2, під приводом підписання документів, пов'язаних з оформленням автомобіля, переконав її прибути у філію ВАТ КБ «Надра» ДРУ по вул. Сєрова, 11 в м. Дніпропетровську, де їй був наданий для підписання заздалегідь підготовлений при невстановлених слідством обставинах пакет документів по видачі кредиту ОСОБА_2 під поруку її матері ОСОБА_3 на придбання вищезгаданого автомобіля «Міцубісі Лансер» д/н НОМЕР_2 на суму 18603,96 доларів США.

При цьому, ОСОБА_4, здійснюючи обман ОСОБА_2, переконав її в тому, що підписання кредитного договору є формальністю і, що оплачувати платежі по кредиту буде ПП «Бліц», достовірно знаючи, що вказана фірма до даної операції ніякого відношення не має і, що на підставі підписаного ОСОБА_2 кредитного договору зобов'язання по оплаті кредиту перед банком виникнуть безпосередньо у неї.

Будучи введеною ОСОБА_4 в оману, ОСОБА_2 підписала кредитний договір №8/2007/840-К/598-АП від 23 травня 2007 року і інші документи по видачі кредиту на придбання автомобіля «Міцубісі Лансер», д/н НОМЕР_2 на суму 18603,96 доларів США, що в еквіваленті, відповідно до офіційного курсу НБУ на момент укладення договору, складало 93950 гривень, тобто на суму повної вартості автомобіля, під його заставу і того ж дня, 23 травня 2007 року, на підставі вказаного кредитного договору, кредитні грошові кошти в сумі 93950 гривень були перераховані банком на рахунок ПП «Аеліта», як оплата за придбаний автомобіль ОСОБА_2 (а.с.162-167).

Згідно з ч. 2 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст. 229 ЦК України).

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку, та наслідок неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, дійсно було і має істотне значення.

На підставі поданих сторонами доказів суд установив факт наявності помилки ОСОБА_2 під час підписання оспорюваного правочину, яка виразилася в неправильному сприйнятті нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на волевиявлення під час укладення Кредитного договору, враховуючи обставини, встановлені вироком суду.

Таким чином, суд правильно вважав відсутньою дійсну волю ОСОБА_2 як сторони Кредитного договору, оскільки вона помилялася щодо правової природи правочину, прав та обов'язків сторін.

Оскільки застава автотранспортного засобу є невід'ємною частиною кредитного договору, як вид забезпечення виконання зобов'язання за цим договором, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що визнання кредитного договору недійсним є підставою для припинення обтяження.

Частиною першою статті 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ПАТ КБ «Надра».

Доводи апеляційної скарги, що позивач за зустрічним позовом не надав належних і допустимих доказів на підтвердження наявності умислу в діях ПАТ КБ «Надра», істотність значення обставин, щодо яких його введено в оману та сам факт обману в розумінні ст. 230 ЦК України, колегія суддів відхиляє як безпідставі, оскільки Кредитний договір визнано судом недійсним з інших правових підстав.

Посилання особи, яка подала апеляційну скаргу на факт підписання позичальником Кредитного договору та інших документів на видачу кредиту на придбання автотранспортного засобу, не спростовує висновок суду щодо недійсності правочину. Доказів, що після підписання договору ОСОБА_2 вчиняла будь-які дії на виконання цього договору, ПАТ КБ «Надра» не надано.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції належним чином не встановлено та не з'ясовано усі фактичні обставини справи, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду по оцінці доказів, але не спростовують останніх та не впливають на встановлені судом фактичні обставини справи.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 57-60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» відхилити.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді