Справа № 522/4961/16-ц
Провадження № 2/522/4558/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду 23.03.2016 року із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. З осені 2015 року він почав відчувати нещирість з боку відповідачки та відсутність почуттів, втратив до неї довіру, тому вирішив розірвати шлюб. З початку березня 2016 року вони фактично спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальші шлюбні стосунки неможливі.

Ухвалою суду від 09 червня 2016 року надано подружжю строк для примирення два місяця.

Сторони в судове засідання не зявились.

Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, просив позов задовольнити.

Відповідачка звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю. Надає згоду на розірвання шлюбу. Дитина проживає з нею. Просить після розірвання шлюбу залишити прізвище «Капітонова».

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 липня 2014 року, про що свідчить актовий запис № 277 зроблений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матірю.

В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сімейне життя між сторонами погіршилося, з березня 2016 року вони фактично спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальші шлюбні стосунки неможливі.

Таким чином, в сім'ї склалися ненормальні стосунки, з березня 2016 року по теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Майнового спору не існує. 23 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Судом сторонам надавався строк для примирення, однак примирення між сторонами до теперішнього часу не досягнуто. Реальних спроб для подальшого сумісного життя та збереження сімї ніхто з подружжя не робив. Сторони згодні на розірвання шлюбу.

Відповідно до роз'яснень, даних в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

При таких обставинах, суд вважає, що сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а більш того в подружніх відносинах.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 1, 24, 110-112 СК України, ст.ст. 212 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Мороз) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області 11 липня 2014 року, актовий запис № 277, що мають малолітню доньку розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачка виявила бажання залишити прізвище «Капітонова».

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особа, що брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя

Приморського районного

суду міста Одеси ОСОБА_5

17.08.2016