Справа № 438/1065/16-ц
Номер провадження 2/438/510/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 грудня 2016 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Слиша А.Т..

при секретарі Наминанік О.С.,

за участю представника позивача - Вілінської Г.М.

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору приватного нотаріуса Бориславського нотаріального округу Фірмана Бориса Ілліча про визнання додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_4 звернулась із вищезазначеним позовом в суд, просить ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк терміном - два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Бориславі Львівської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за час життя її мати, ОСОБА_7, заповіту не залишила. Згідно ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 є позивач та її рідний брат, ОСОБА_8 ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, за життя заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 є його дружина ОСОБА_5 та рідний син ОСОБА_2, відповідачі у справі. Після смерті матері, ОСОБА_7, відкрилася спадщина на ? частину квартири АДРЕСА_1, яка належала їй на праві власності. Після раптової смерті матері, та перенесеного нею сильного психологічного стресу, стан її здоров'я різко погіршився, оскільки вона є інвалідом II групи та перебуває на обліку у лікаря-психіатра. В результаті погіршення стану здоров'я, вона неодноразово зверталася до лікарів та перебувала на стаціонарному лікуванні, в зв'язку з чим не змогла вчасно з поважних причин, які були пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Так, згідно довідок Бориславської ЦМЛ, вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 03.01.2013 р. по 20.01.2013 р., з 25.02.2013 р. по 07.03.2013 р., з 14.06.2013 р. по 05.07.2013 р. Внаслідок психологічного захворювання вона перебуває на обліку лікаря-психіатра та не може обходитися без сторонньої допомоги. У 2016 році вона звернулася до приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Фірмана Б.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири АДРЕСА_1. Однак, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва та порекомендував звернутися в суд із позовною заявою для встановлення додаткового терміну для прийняття спадщини. Факт раптової смерті матері негативно вплинув на стан її здоров'я, в зв'язку з чим вона часто та тривалий час протягом шести місяців після її смерті у 2013 р. перебувала на стаціонарному лікуванні і за станом здоров'я не могла протягом шести місяців звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Тому вважає, що встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття нею спадщини пропущено з поважних причин.

Позивач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася, подавши письмову заяву від 01.11.2016р., у якій позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутності.

Представник позивача - адвокат Вілінська Г.М., яка діє на підставі договору від 01 листопада 2016 року, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 01 листопада 2016 року, позовні вимоги заперечили, пояснили, що після смерті ОСОБА_7 позивач ОСОБА_4 заявляла відповідачам, що вона жодних претензій на спадщину після смерті ОСОБА_7 не має, оскільки ОСОБА_7 за життя висловила свою волю про те, що її син, ОСОБА_8, буде проживати з нею, та після її смерті все її майно повинні успадкувати його діти. Як вбачається з позовної заяви та доданих документів позивач протягом 46 днів з об'єктивних причин не могла подати заяву про прийняття спадщини, оскільки перебувала на стаціонарному лікуванні. Однак, протягом 134 календарних днів позивач мала можливість подати заяву про прийняття спадщини. Таким чином, позивач мала достатньо часу для того, щоб подати заяву про прийняття спадщини та позивачем не наведено жодних доказів про існування об'єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б заважали їй у межах 134 календарних днів прийняти спадщину. Тому просять відмовити у задоволенні позову повністю.

Третя особа приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Фірман Б.І. у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення відповідачів, представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до такого висновку.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, яка передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім цього, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини (ч.3 ст.61 ЦПК України).

Виходячи з вимог ст. ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області 12 жовтня 2016 року, актовий запис № 08 (а.с.6).

Позивач ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 21 січня 1960 року (а.с.3).

В силу вимог ст.1261 ЦК України позивач ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_7

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Судом встановлено, що спадщина після смерті спадкодавця ОСОБА_7 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1. Таким чином строк для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України, після смерті спадкодавця ОСОБА_7 закінчився ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач заяв про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у встановлений законом строк не подавала, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Фірмана Б.І. від 18 жовтня 2016 року (а.с.18).

Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Таким чином, в силу вимог ч.1 ст.1272 ЦК України, позивач вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті матері.

Далі, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 роз'яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд України при розгляді справи № 6-1215цс16 (постанова Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року) висловив правову позицію, про те що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та 4 листопада 2015 року (справа № 6-1486цс15).

Враховуючи наведене, позивач повинен довести, що у нього були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, що пропуск строку відбувся з причин (перешкод), які об'єктивно свідчать про наявність непереборних труднощів на подання заяви, тобто про фізичну неможливість подати заяву з незалежних від спадкоємців причин.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що після смерті матері та перенесеного нею сильного психологічного стресу, стан її здоров'я різко погіршився, оскільки вона є інвалідом II групи та перебуває на обліку у лікаря-психіатра. В результаті погіршення стану здоров'я, вона неодноразово зверталася до лікарів та перебувала на стаціонарному лікуванні, в зв'язку з чим не змогла вчасно з поважних причин звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Згідно довідки Бориславської ЦМЛ №1035/01 від 11.10.2016р. з 25.02.2013року по 07.03.2013року вона, позивач ОСОБА_4 знаходилася на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні ЦМЛ м.Борислава з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ, ступінь 3, ризик ІУ, СН ІІ А, дициркуляторна енцефалопатія.

А згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення Бориславської ЦМЛ від 05.07.2013року вона, позивач ОСОБА_4 з 14.06.2013року по 05.07.2013року знову знаходилася на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні БЦМЛ з приводу захворювання на шизофренію. Параноїдна форма з вираженим астенодепресивним синдромом.

Внаслідок психологічного захворювання вона, позивач ОСОБА_4, перебуває на обліку у лікаря-психіатра та не може обходитися без сторонньої допомоги

Перевіряючи твердження позивача про перебування на лікуванні судом встановлено, що вона є інвалідом другої групи за загальним захворюванням, що підтверджується довідкою виданою головою МСЕК 29.02.04 (а.с.5).

Як вже вказано вище строк для прийняття спадщини тривав з ІНФОРМАЦІЯ_1 по ІНФОРМАЦІЯ_1. У цей період позивач перебувала на лікуванні з 03 січня 2013 року по 20 січня 2013 року, з 25 лютого 2013 року по 07 березня 2013 року, з 14 червня 2013 року по 05 липня 2013 року, тобто протягом сорока шести днів із шести місяців строку.

Відповідно сама по собі наявність хвороби психічного характеру не може бути визнана поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки як вбачається хвороба носить тривалий характер, виникла задовго до початку перебігу строку для прийняття спадщини.

Проте враховуючи, що час перебування на лікуванні позивача відноситься до закінчення перебігу строку для прийняття спадщини, а також те, що відповідно до висновків лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього доглядом за інвалідом П групи внаслідок психічного розладу №46 від 12.05.2014, №171 від 05.11.2014 та № 97 від 06.05.2015 за рівнем обмеження життєдіяльності, обмеження самообслуговування, обмеження здатності до самостійного пересування, обмеження здатності до орієнтації, обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку хвора ОСОБА_4 потребує постійного стороннього догляду, суд вважає, що у спадкоємця, позивача у справі були об'єктивні, непереборні, істотні труднощі на вчинення відповідних дій, позивачем надано належні докази на підтвердження заявлених вимог, а тому суд задовольняє позовні вимоги.

Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, відповідно судові витрати слід стягнути з відповідачів порівно

Керуючись ст.ст. 1220, 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 30, 57, 60, 64, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задоволити.

Визначити ОСОБА_4 додатковий строк терміном 2 (два) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для прийняття спадщини за законом, після смерті матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Бориславі Львівської області.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в користь держави судові витрати, що складаються з судового збору по 275 гривень 60 копійок з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення. можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя А.Т.Слиш