АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 639/1135/16-ц Головуючий суддя І інстанції Іванова І. В.
Провадження № 22-ц/790/3123/16 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин про стягнення аліментів
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Шаповал Н.М.,
суддів: Кіпенка І.С.,
Кіся П.В.,
за участю секретаря Брулевичa В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат,-
ВСТАНОВИЛА:
У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та проситла стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з моменту подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на неповнолітню доньку у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту подання позову до суду.
Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 17 листопада 2001 року вона з відповідачем уклала шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1130. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_3 . З 10 січня 2009 року їх сім`я розпалась, у зв`язку з чим рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 липня 2009 року шлюб було розірвано. Дитина після розірвання шлюбу проживає з нею. Відповідач поштовим переводом надсилає незначні кошти на утримання дитини, але даний порядок утримання носить нерегулярний характер. На даний час донька ходить у школу, додатково займається з викладачем англійської мови, тривалий час відвідує секцію спортивної гімнастики, потребує нормального харчування, тощо, тому на її утримання необхідне належне матеріальне забезпечення. Відповідач здоров. Він має постійне місце роботи: старший інженер інженерно-авіаційної служби Управління Повітряного Командування «Центр» Повітряних Сил Збройних Сил України, в/ч НОМЕР_1 , м. Васильків. Інших неповнолітніх дітей та інших осіб відповідач на утриманні не має. Позивач вважає, що оскільки обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, тому з відповідача потрібно стягнути на її користь аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всього його прибутку. Крім того, дитина тривалий час займається спортивною гімнастикою (відповідачу це відомо), у зв`язку з чим позивач несе додаткові витрати, а саме: оплата тренувань, спортивний одяг, оплата участі в змаганнях (квитки, проживання) та інше.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 березня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання доньки , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 01 квітня 2016 року і до досягнення донькою повнолітнього віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вирішено питання про судові витрати. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції у частині відмови у стягненні на її користь додаткових витрат на дитину, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 . Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Судова колегія, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.
Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову в частині стягненя з відповідача на її користь додаткових витрат на утримання дочки у зв`язку з розвитком здібностей дитини у розмірі 500 грн. щомісяця, районний суд виходив із того, що позивач не обґрунтувала потребу дитини в додаткових витратах і не надала розрахунку цих витрат.
Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними виходячи з наступного.
Судом встановлено, що з 17 листопада 2001 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 липня 2009 року було розірвано (а.с.5).
ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилася донька, ОСОБА_3 (а.с.4).
Відповідно до ч.1, 2 ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
В силу положень глави 15 СК України стягнення додаткових витрат на дитину можливе у разі здійснення таких витрат на неповнолітню дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Відповідно до положень ст.ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до роз`яснень п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Як вбачається з довідки від 11 березня 2016 року, ОСОБА_3 займається в ДЮСШ художньої гімнастики «ХО ФСТ «Україна» на відділенні спортивної гімнастики. За період навчання з 2010 року по 2016 рік вихованка отримала 3 дорослий спортивний розряд.
Той факт, що дочка ОСОБА_4 займається художньою спортивної гімнастикою, підтвердив сам відповідач, однак, зазначив, що зайняття є безкоштовним.
Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, а частинами 1, 4 статті 60 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Натомість, позивач не надала суду доказів, яку ж саме суму вона сплачує за додаткові заняття дочки.
Як встановлено судом, та не заперечувала позивач, відповідач добровільно, з дня коли не мешкає разом з донькою надавав їй матеріальну допомогу у розмірі від 1400 до 2700 грн. на місяць.
Суд вважає, що позивач не довела в ході розгляду справи обґрунтованість своїх вимог про стягнення додаткових витрат на дитину, що вона потребує таких витрат, і позивач несе такі витрати.
Судом не можуть бути прийняті доводи позивача, що додаткові витрати необхідні на майбутнє, оскільки дитину необхідно буде везти на змагання в інше місто, на що потрібні будуть гроші, як на проїзд, так і на харчування, придбання одягу. Яка сума необхідна для цих витрат, позивач не зазначила.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно, а тому позивач не позбавлена права після понесення витрат, пред`явити до відповідача позов про стягнення таких витрат, які будуть підтверджені документально.
Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Зважаючи на викладене, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.
В іншій частині рішення не оскаржується, та судом не переглядалося.
Суд повно та всебічно з`ясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне рішення .

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 березня 2016 року залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.М. Шаповал

Судді: І.С. Кіпенко

П.В. Кісь