Провадження № 2/638/4099/16
РІШЕННЯ

Іменем України

05 вересня 2016 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого- судді: Задорожного М.І.

при секретарі: Крупенко Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, державне підприємство «Харківський завод електроапаратури» про визнання втрати права користування житловим провадженням, -

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловою кімнатою АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона разом з повнолітнім сином ОСОБА_3 постійно проживають в кімнаті АДРЕСА_1, колишнього гуртожитку Державного підприємства «Харківський завод електроапаратури», по АДРЕСА_1 особовий рахунок оформлено на неї. В складі сім'ї, що мешкає в зазначеному житлі значиться і відповідач ОСОБА_2

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.10.2010 року № 435 будинок № АДРЕСА_1 виключено з числа гуртожитків ДП «Харківський завод електроапаратури» та дозволено ліквідаційній комісії підприємства та Дзержинській районній в м. Харкові раді закріпити за мешканцями займану ними площу.

У зв'язку з виключенням вказаного будинку з числа гуртожитків підприємства, колишні кімнати гуртожитку були поблочно включені до комунальних квартир з зміною нумерації. На цей час, колишня кімната АДРЕСА_1

З 1999 року відповідач в вказаному житлі не проживає, всі свої речі вивіз за невідомим місцем проживання своєї нової сім'ї, але з реєстраційного обліку в цьому житлі не знявся. Зазначає, що реєстрація відповідача, який фактично в цьому житлі не проживає порушує її права, а саме: на відповідача продовжують нараховуватись комунальні платежі, за які вона вимушена розраховуватись власними коштами, та перешкоджає його приватизації.

Представник позивача - ОСОБА_4 надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі за наявними доказами, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив.

Представник третьої особи - ДП «Харківський завод електроапаратури» в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив.

Третя особа - ОСОБА_3 надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 разом з повнолітнім сином ОСОБА_3. постійно проживають в кімнаті АДРЕСА_1, колишнього гуртожитку Державного підприємства «Харківський завод електроапаратури», по АДРЕСА_1 особовий рахунок оформлено на позивачку.

В складі сім'ї, що мешкає в зазначеному житлі значиться і відповідач ОСОБА_2, що підтверджується довідкою з місця проживання.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.10.2010 року № 435 будинок № АДРЕСА_1 виключено з числа гуртожитків ДП «Харківський завод електроапаратури» та дозволено ліквідаційній комісії підприємства та Дзержинській районній в м. Харкові раді закріпити за мешканцями займану ними площу, що підтверджується копією вказаного рішення.

У зв'язку з виключенням вказаного будинку з числа гуртожитків підприємства, колишні кімнати гуртожитку були поблочно включені до комунальних квартир з зміною нумерації. На цей час, колишня кімната № 808 включена до комунальної квартири № 12 та значаться за номером 8, що зазначено в довідці з місця проживання та підтверджується відповідною довідкою.

З позову вбачається, що з 1999 року відповідач в вказаному житлі не проживає, всі свої речі вивіз за місцем проживання своєї нової сім'ї, але з реєстраційного обліку не знявся.

Факт не проживання відповідача з 1999 року підтверджується копією його позовної заяви, про розірвання шлюбу від 08.07.2013 року в якій він сам це повідомляє та відповідним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.10.2013 року по цивільній справі № 638/10051/13-ц.

Крім того, факт тривалого, в декілька років, не проживання відповідача, також підтверджується відповідним актом обслуговуючого комунального підприємства ДП «Харківський завод електроапаратури» від 29.06.2016 року.

З вищевикладеного вбачається, що реєстрація відповідача, який фактично в цьому житлі не проживає, порушує права позивача, а саме: на відповідача продовжують нараховуватись комунальні платежі, за які позивачка вимушена розраховуватись власними коштами та перешкоджає приватизації житла.

Відповідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім'ї за ним зберігається житлове приміщення впродовж 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутніми з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою мешканця може бути продовжений наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно ст. 72 ЖУ України, визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності такої особи понад встановлених строків здійснюється в судовому порядку.

Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що обстави, на які послалась позивач в своїй позовній заяві підтверджені належними доказами, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, України, ст.ст. 71,72 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, державне підприємство «Харківський завод електроапаратури» про визнання втрати права користування житловим провадженням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловою кімнатою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя