АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5693/16 Справа № 201/6637/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Антонюк О.А. Доповідач - Тамакулова В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2016 року м. Дніпро

18 липня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Деркач Н.М., Козлова С.П.

при секретарі:Самокиша О.В.,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ФМБ-Трейд Груп" на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2016 року про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю "ФМБ-Трейд Груп" та товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКА ФІРМА "МРІЯ" про стягнення суми боргу та витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю "ФМБ-Трейд Груп" та товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКА ФІРМА "МРІЯ" про стягнення суми боргу та витрат.

Разом з позовом подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме майно, що належить ТОВ "ФМБ-Трейд Груп", а саме на адміністративно-промислову будівлю літ. Н-4, загальною площею 7389,9 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2016 року заяву задоволено. Накладено арешт на все нерухоме майно, що належать товариству з обмеженою відповідальністю.

В скарзі апелянт посилається на порушення норм процесуального права, просить ухвалу про забезпечення позову скасувати .

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України - суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

В силу ч.3 ст. 151 ЦПК України - забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.ст.151,153 ЦПК України та роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.1 постанови Пленуму "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року № 9 - єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з заяви, позов пред'явлено за вимогами матеріального характеру про стягнення заборгованості.

Статтею 12 ЗУ «Про господарські товариства» від 19 вересня 1991 № 1576-XII та п. 1 ч. 1 ст. 115 ЦК України передбачено, що Господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року № 9 суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

При визначенні виду забезпечення позову суд має перевіряти чи заходи забезпечення не перешкоджають господарській діяльності юридичної або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Однак, суд першої інстанції вказані вимоги Закону не виконав, не обґрунтував можливість обмеження господарюючому суб'єкту користуватися та розпоряджатися власним майном, не обгрунтував підстави застосування вибраного виду забезпечення позову, не зазначив доказів і мотивів, з яких дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Оскільки судом допущено порушення процесуального закону, ухвала, як незаконна підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.209, 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ФМБ-Трейд Груп" - задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2016 року про забезпечення позову - скасувати, справу направити на новий розгляд до районного суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.О. Тамакулова

Судді: Н.М. Деркач

С.П. Козлов