Справа № 175/5025/15-ц
Провадження № 2/175/2056/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.,

при секретарі Пренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Сторони та їх представники у судове засідання не зявилися, надавши письмові заяви у яких позов підтримали та визнали у повному обсязі і просили справу розглянути без їхньої участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище Матюшенко) ОСОБА_5 на випадок своєї смерті, 07.10.2014 року зробила на імя доньки ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Матюшенко) ОСОБА_6 заповідальне розпорядження, згідно якого все моє майно рухоме та нерухоме, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй за законом на день смерті та згідно з законодавством України може бути успадкованим, у повному обсязі, без будь яких винятків.

Заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету Новомиколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за №19 і даний заповіт ніким не відмінявся та не змінювався.

Як встановлено у судовому засіданні, 24.11.2010 року ОСОБА_4 померла (Свідоцтво про смерть серія 1-КИ №355054, видане виконавчим комітетом Новомиколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 30.11.2010 року за актовим записом №27).

У свою чергу, ОСОБА_1 спадщину після померлої прийняла, звернувшись в установлений законом шестимісячний термін з відповідною заявою до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори, що відповідає вимогам ст. 1268 Цивільного Кодексу України.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за заповітом, що передбачено ст.ст. 1234, 1233 ЦК України, до складу якої в частості входить квартира №6 в будинку №4 на ж/м «Гранітний» в с. Новомиколаївка, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області.

ОСОБА_8, незважаючи на те, що позивачкою подана заява до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті своєї матері і її право на спадкове майно ніхто не оспорює, державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори, 08.12.2015 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тобто відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане майно, у звязку з тим, що відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (296/5 від 22.02.2012 року), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів, спадкоємцем дані документи нотаріусу не надані.

Як встановлено у судовому засіданні, правовстановлювальний документ на спадкове майно - квартиру №6 в будинку за №4 на ж/м «Гранітний» в с. Новомиколаївка, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, спадкодавцем були втрачені.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 на праві власності належала 1/6 частина вищевказаної квартири, що підтверджується довідкою, виданої 26.11.2015 року за вих. №1596 КП Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» в якій вказано про те, що станом на 31.12.2012 року, згідно з даними КП «БТІ», архівна справа №673, власниками майна розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Новомиколаївка, ж/м «Гранітний»АДРЕСА_1 є ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10, за формою власності спільна часткова, у розмірі по 1/6 частині за кожним. Підставою виникнення права власності є Свідоцтво про право власності на житло від 07.05.1998 року, видане згідно з розпорядженням №14 від 14.07.1997 року ВАТ «Граніт», зареєстроване в Новомосковському МБТІ за р.№458-3.

Тобто, кожному із співвласників вищевказаної квартири належала 1/6 частина, в тому числі спадкодавцю за заповітом ОСОБА_4, яка у свою чергу заповідала все належне їй майно позивачці ОСОБА_1

Так, згідно ст. 69 ЗУ «Про нотаріат», п.п. 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та згідно п. 216 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину, на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється, зокрема, за заповітом.

Цивільним законодавством передбачено регулювання правовідносин щодо здійснення права на спадкування.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права судом.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Нормою ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Приписами ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з абз. 4 п. 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус для видачі свідоцтва про право на спадщину вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з реєстру прав власності, а в місцевостях, де інвентаризація не проводилась, - довідку відповідного органу місцевого самоврядування.

Оскільки в судовому засіданні встановлено факт неможливості оформлення позивачем спадкових прав у встановленому законом порядку, а її вимоги не порушують інтереси третіх осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 212, 215, 214 ЦПК України, ст.ст.1218,1220,1223, 1225, 1233-1236, 1261, 1268-1270, 1296 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АК №937185, виданого Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 12.05.2000 року, ІПН: НОМЕР_1), право власності в порядку спадкування за заповітом від 07.10.2009 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Новомиколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за №19, після смерті ОСОБА_4, померлої 24.02.2010 року, право власності на 1/6 частину квартири №6 в будинку №4 на ж/м «Гранітний» в с. Новомиколаївка, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, загальною площею приміщень 66,6 кв.м, з яких житлова площа становить 41,4 кв.м, допоміжна 22,8 кв.м, площа літніх приміщень 2,4 кв.м, та яка складається з наступного:

1 коридору, площею 9,7 кв.м;

2 вбиральні, площею 1,2 кв.м;

3 ванної, площею 2,6 кв.м;

4 кухні, площею 8,2 кв.м;

5 - комори, площею 0,6 кв.м;

6 - комори, площею 0,5 кв.м;

7 - кімнати, площею 16,8 кв.м;

8 - кімнати, площею 13,0 кв.м;

9 - кімнати, площею 11,6 кв.м;

І - балкону, площею 1,0 кв.м;

ІІ лоджія, площею 1,4 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати, апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.О. Ребров