Справа № 445/2035/15 Головуючий у 1 інстанції: Сивак В.М.
Провадження № 22-ц/783/856/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого Федоришина А.В.

суддів : Приколоти Т.І., Тропак О.В.,

секретаря Івановій О.О.

за участю: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 повернуто позивачу у звязку з невиконанням вимог ухвали про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалу оскаржив ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що ухвала є незаконною, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що відсутність висновку органу опіки та піклування не є підставою для повернення позовної заяви, оскільки зясування таких обставин на стадії вирішення питання відкриття провадження у справі є недопустимо. Крім того згідно приписів ст. 19 СК України висновок про доцільність позбавлення батьківських прав подається органом опіки та піклування саме суду, а не позивачу, а тому стверджувати про обовязок позивача під час звернення із позовом надати суду висновок органу опіки та піклування протирічить вимогам чинного законодавства. А відтак суд не вправі був через неподання доказів при предявленні позову залишати заяву без руху та повернута її заявнику.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 на підтримання скарги, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Частиною 2 цієї статті передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119, 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 02.11.2015 р. позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху, оскільки у ній не зазначено жодної підстави для позбавлення відповідача батьківських прав та не надано доказів, які б свідчили про невиконання відповідачем батьківських обовязків, а також не надано висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що направлена позивачем позовна заява з усуненими недоліками не може вважатись належною, оскільки такою не виконано належним чином вимоги вищезазначеної ухвали та не усунуто, зазначені у ній недоліки.

Проте, із висновком суду погодитись не можна.

Як убачається з матеріалів справи, підставою повернення судом першої інстанції позовної заяви позивачу було неподання позивачем доказів, які б свідчили про невиконання відповідачем батьківських обовязків та ненадання висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України, при заявлені позову не вимагається подання доказів, а лише їх значення, а подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу.

Отже, виходячи із приписів ст.. 119 ЦПК України, суд не вправі через неподання доказів при предявленні позову залишати позовну заяву без руху та повертати її заявнику.

Тому залишення позовної заяви без руху, а згодом її повернення із зазначених підстав, є неправомірним, а відтак висновок суду не відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала постановлена з порушенням вимог чинного законодавства, а тому її слід скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2015 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: