№ 468/767/16-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
У Х В А Л А

( про залишення заяви без руху )

27.07.2016 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Янчук С.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та права власності на житловий будинок.

Із змісту позовної заяви слід, в 2003 році позивач придбала у СТОВ «Лан» (який є правонаступником колгоспу ім. Леніна) житловий будинок №40, що розташований в селі Новоєгорівка Баштанського району Миколаївської області по вулиці Молодіжна. Умови договору сторонами було виконано, в тому числі щодо сплати позивачем (покупцем) обумовлено суми коштів за придбаний будинок. На звернення позивача відповідач відмовляється від нотаріального посвідчення договору. Враховуючи вищенаведене позивач просила суд визнати вищевказаний договір купівлі-продажу дійсним та визнати за нею право власності на вищевказаний будинок.

Дана заява не відповідає вимогам ЦПК, а саме статті 119.

- відповідно до вимог п. 5 та п. 6 ч. 2 вказаної статті, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивач обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що вищевказаний спірний житловий будинок належить відповідачу, який в свою чергу є правонаступником колгоспу ім. Леніна, КСП ім. Леніна та СГВК «Лан».

Однак позовна заява не містить зазначення належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин (правонаступництва), якими в даному випадку є відповідні дані державного реєстратора (та за можливості не долучено їх до позовної заяви).

Із змісту заяви та доданих до неї документів слід, що даний будинок позивач придбала ще будучи за дошлюбним прізвищем «Романчук» та після реєстрації шлюбу 24 квітня 2012 року взяла прізвище чоловіка «Гепак».

Натомість з доданої до позовної заяви копії відповідного свідоцтва про шлюб слід, що дошлюбне прізвище дружини було «Сакара».

Наведене свідчить про необхідність додаткового викладу обставин з зазначенням відповідних доказів на підтвердження зміни прізвища позивача з «Романчук» на «Гепак».

З доданого до позовної заяви реєстраційного посвідчення Снігурівського БТІ вбачається, що даний житловий будинок було зареєстровано за колгоспом ім.. Леніна в 1988 році. Після відповідної реєстрації в БТІ та за час проживання позивачем в даному будинку (починаючи з 1984 року) разом з своєю сімєю в даному домоволодінні мали місце добудови зазначені в технічно паспорті за літерами ДТ (1994 рік), Ж-1 та Р-1 (2014 рік).

За таких умов позовна заява потребує додаткового обґрунтування з зазначенням відповідних доказів стосовного того, що вказані прибудови не є самочинним будівництвом (враховуючи, що позивач просить визнати право власності на будинок з усіма допоміжним будівлямита спорудами згідно технічного паспорту на жилий будинок).

Так, згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці.

В свою чергу п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 19.09.75 за №9 «Про практику застосування судами України статті 105 Цивільного кодексу України» передбачено, що вирішуючи позови про право власності на самовільно споруджені жилі будинки або прибудови, в тому числі пов'язані з купівлею-продажем, міною, даруванням, спадкуванням останніх, а також вимоги про поділ цих будівель між учасниками будівництва і визначення порядку користування приміщеннями в них, про відшкодування витрат, понесених на самовільне будівництво, суди повинні враховувати, що щодо таких жилих будинків і прибудов не виникає прав і обов'язків власника ні в осіб, які їх спорудили, ні в осіб, які уклали щодо них угоди. Самовільно споруджені будинки чи прибудови не можуть бути об'єктом права приватної власності і на них не може бути звернено стягнення за виконавчими документами; вони не можуть бути продані з прилюдних торгів або передані у власність кредиторам.

Із викладеного слід, що позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, а тому це є підставою для залишення її без руху для виправлення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя , -

УХ В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та права власності на житловий будинок - залишити без руху.

Надати позивачу строк, для виправлення вказаних в ухвалі недоліків але не пізніше пяти днів з дня отримання позивачем ухвали, розяснивши, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява вважається неподаною і повертається.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: