РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2016 року, Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Рибалка Ю.В.,

при секретарі судового засідання Недяк Д.І.,

за участі: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавський Хлібокомбінат «Кулиничі», Фермерського господарства «Кегичівське», Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з вищевказаним позовом. З урахуванням неодноразових уточнень позовних вимог, остаточно просив стягнути з ТОВ «Полтавський Хлібокомбінат «Кулиничі» матеріальний збиток завданий його працівником внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 100 142,35 грн.

Зазначив, що вина працівника ОСОБА_4 підтверджена вироком суду, який набрав законної сили. Сума відшкодованих позивачу ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» коштів, згідно з полісом цивільно-правової відповідальності, недостатня для покриття завданого йому матеріального збитку, встановленого висновком судового експерта, а тому просив стягнути з відповідача різницю між виплаченим страховою компанією відшкодуванням та розміром встановленого висновком експерта матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, просили задовольнити з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача ТОВ «Полтавський Хлібокомбінат «Кулиничі» у судовому засіданні заперечила проти позову. Надала письмові заперечення. Зазначила, що відсутні підстави для стягнення з відповідача коштів, оскільки страховою компанією «Оранта» вже було виплачено позивачу всю суму завданої матеріальної шкоди внаслідок ДТП, яке сталося з вини їх працівника, за вирахуванням 510,00 грн. франшизи. Тому відповідач може виплатити позивачу лише вказану франшизу. Також зазначила, що не погоджується з висновком судового експерта щодо розміру завданої шкоди, оскільки він невірно складений. Цей висновок експерта не має переваги перед іншим висновком оцінювача, наявним в матеріалах справи, щодо розміру завданої позивачу шкоди, який складено на замовлення страхової компанії. Просила відмовити у задоволенні позову повністю.

Позивачу, його представнику, представнику відповідача під час розгляду справи судом неодноразово розяснено право заявити клопотання про призначення у справі судової експертизи з метою уточнення розміру завданої позивачу внаслідок ДТП шкоди, однак відповідних клопотань, як позивачем так і відповідачем, суду не заявлено.

Третя особа у справі ОСОБА_4 до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи.

Третя особа у справі власник пошкодженого в ДТП транспортного засобу ОСОБА_5 до суду не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, повідомив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, зясувавши її обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом установлено, що 29.06.2015 по просп. Полтавський в м. Кременчуці Полтавської області сталася ДТП, участь у якій приймали автомобіль НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіль НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4

Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27.10.2015, який набрав законної сили 28.11.2015, ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (у скоєнні вищевказаного ДТП).

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 позивачу ОСОБА_1 завдано матеріального збитку, який згідно з Висновком судового експерта № 07/58/15 від 21.07.2015 складає 151 752,01 грн.

Із матеріалів справи убачається, що водій ОСОБА_4 на час вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «Полтавський Хлібокомбінат «Кулиничі», керував автомобілем НОМЕР_3, який знаходився на законних підставах (договір оренди) у користуванні його роботодавця.

Матеріальна відповідальність водія ОСОБА_4 на час ДТП була забезпечена полісом страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів та пояснень сторін судом установлено, що страховою компанією «Оранта» на користь позивач сплачено страхове відшкодування у сумі 51 609,66 грн. (матеріальний збиток та шкода завдана здоровю), за шкоду завдану внаслідок вищевказаного ДТП.

Згідно з Дослідженням оцінювача № ВІ3121СА-04.08/5дод від 04.08.2015 складеним ТОВ «Гарант АСІСТАНС» на замовлення страхової компанії, за допомогою компютерної програми «AUDATEX», визначено, що матеріальний збиток, завданий автомобілю позивача становить 41 344,18 грн.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК.

При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі (п. 14 постанови ПленумуВССУ від 01.03.2013 № 4).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Дослідивши наявний у справі висновок експерта, суд уважає, що він є належним та допустимим доказом розміру фактично завданої позивачу шкоди. Також, суд ураховує, що експерт складаючи висновок, на відміну від оцінювача, був попереджений про кримінальну відповідальність за відповідність його змісту фактичним обставинам справи, які досліджувались.

Сторони у справі, незважаючи на неодноразові розяснення судом у ході розгляду справи відповідного права, не заявляли клопотань щодо призначення судової експертизи для уточнення розміру завданої позивачу внаслідок ДТП шкоди, а тому диспозитивно розпорядились своїми правами, зокрема, щодо надання суду доказів на обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Ураховуючи викладене, обмежуючись заявленими позивачем уточненими вимогами, суд уважає за можливе стягнути з відповідача завданий внаслідок ДТП матеріальний збиток у сумі 100 142,35 грн., який становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (151 752,01 грн. 51 609,66 грн.).

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст. 10, 14, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ТОВ«Полтавський Хлібокомбінат «Кулиничі» на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 100 142,35 грн.

Стягнути зТОВ«Полтавський Хлібокомбінат «Кулиничі» на користь держави у відшкодування судових витрат судовий збір у сумі 1 001,42 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Рибалка