25.03.2016 Єдиний унікальний номер 205/7379/15-ц
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

25 березня 2016 рокум. ДніпропетровськСправа № 205/7379/15-ц
2/205/340/16

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання незаконними дій щодо видання наказу, визнання недійсним наказу, зобовязання скасувати наказ, поновлення на займаній посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якому просить:

визнати незаконними дії посадових осіб ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області щодо видання наказу від 07.09.2015р. №44-0, та недійсним наказ ДПІ від 07.09.2015р. №44-0 щодо його звільнення;

зобов'язати ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області скасувати наказ від 07.09.2015р. №44-0, та з урахуванням проведеної реорганізації ДПІ шляхом приєднання, негайно поновити його на посаді начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ Державної фіскальної служби;

зобов'язати ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області надати довідку про нараховану та виплачену заробітну плату за період з 01.01.2015 р. по 07.09.2015р.;

зобов'язати виплатити передбачений статтею 117 КЗпП середній заробіток за весь час затримки з 07.09.2015р. по день остаточного розрахунку;

стягнути з ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати проведення остаточного розрахунку по день поновлення на роботі;

стягнути з ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області на його користь моральну шкоду в сумі 2000 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.10.2015р. відмовлено у відкритті провадження у справі, оскільки публічно-правові спори, зокрема, про звільнення з публічної служби розглядаються та вирішуються в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.12.2015р. скасовано ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.10.2015р. та направлено справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі з посиланням на те, що робота позивача на посаді начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Красногвардійському районі ГУ ДФС у Дніпропетровській області не є публічною службою.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 03.02.2016р. відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання на 18.02.2016р.

У звязку з клопотанням позивача попереднє судове засідання, призначене на 18.02.2016р., відкладено на 10.03.2016р., у судовому засіданні 10.03.2016р. оголошено перерву до 25.03.2016р.

У судовому засіданні 25.03.2016р. на розгляд сторін судом поставлено питання про підвідомчість даного спору загальному суду.

Позивач з посиланням на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.12.2015р. стверджував, що дана справа повинна розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Представник ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області заявив, що дана справа підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки стосується проходження позивачем публічної служби.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Водночас, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

За змістом п. 15 ст. 3 КАС України публічна служба діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну службу» державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує своє звільнення з посади начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області.

За змістом п. 1 Положення про Міністерство доходів і зборів України, затвердженого Указом Президента України від 18.03.2013р. № 141/2013, Міністерство доходів і зборів України (Міндоходів України) є головним центральним органом виконавчої влади, у системі центральних органів виконавчої влади з питань: забезпечення формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізації єдиної державної податкової, державної митної політики; забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок); забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Згідно з п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Згідно з п.342.4 ст. 342 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

З аналізу викладеного видно, що посадові особи органів Міндоходів України є державними службовцями, а відтак проходять публічну службу у розумінні ст. 3 КАС України.

Крім того, відповідно до ч.ч. 7, 13 ст. 26 Закону України «Про державну службу» при прийнятті на державну службу службовцю присвоюється ранг у межах відповідної категорії посад. У трудовій книжці державного службовця робиться запис про присвоєння, зміну і позбавлення відповідного рангу.

Як вбачається з трудової книжки позивача, при прийнятті на вищевказану посаду йому було присвоєно 11 ранг державного службовця, що підтверджує факт проходження позивачем саме державної служби у системі органів Міндоходів України.

Крім того, за змістом п. 27 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» суди повинні мати на увазі, що позовна вимога публічних службовців про стягнення заробітної плати (грошового утримання) за час вимушеного прогулу або виконання нижче оплачуваної роботи у зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, у тому числі в разі, коли її заявлено окремо від вимоги про поновлення на роботі, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки стосується проходження особою публічної служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Таким чином, оскільки позивачем заявлені вимоги про вирішення спору, повязаного із звільненням його з публічної служби, а також повязану з цим вимогу про відшкодування шкоди, суд доходить висновку, що відповідно до ст.ст. 3, 17, 21 КАС України такі вимоги підлягають розгляду у порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Одночасно суд розяснює позивачу, що відповідно до вимог ст. 18 КАС України справи про звільнення громадян з публічної служби розглядаються окружними адміністративними судами.

Керуючись ст.ст. 15, 197, 205, 210 ЦПК України, ст. 3, 17, 18, 21 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання незаконними дій щодо видання наказу, визнання недійсним наказу, зобовязання скасувати наказ, поновлення на займаній посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Розяснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих саме підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 5 днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи , яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_2