Справа № 369/828/16-ц Головуючий у І інстанції Волчко А. Я.
Провадження № 22-ц/780/3407/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 24 23.08.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

23 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Верланова С.М., Іванової І.В.

За участі секретаря: Тимошевської С.І.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 березня 2016 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу , -

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року позивач ПАТ "Київський страховий дім" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу про відшкодування шкоди в порядку регресу, зокрема просило стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування в сумі 14 818 грн. та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Свої вимоги мотивував тим, що 09.12.2014 року в м. Києві по вул. О. Теліги сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "Lexus", д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіль та "ЗАЗ", д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 05.01.2015 року винним у скоєнні вищезгаданої дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача, цивільно-правова відповідальність якого на час зазначеної події була застрахована СК "Київський страховий дім" згідно з полісом за №АІ 6283190 від 16.04.2014 року.

За наслідками даної пригоди транспортний засіб ОСОБА_3 було пошкоджено на суму 16625 грн.

В подальшому, з урахуванням поданих ПрАТ "СК "Аха Страхування" документів по виплаті страхового відшкодування в порядку регресу, Приватним акціонерним товариством "Київський страховий дім" 23.07.2015р. з урахування того, що позивачем було подано неповний комплект документів, Страховиком на підставі страхового акту №712-2846/1 від 31.07.2015року наказу №712-2846/1/1 від 31.07.2015року було частково здійснене страхове відшкодування в розмірі 10 000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №617 від 31.07.2015року.

Після отримання всіх необхідних документів по справі, Страховиком було прийнято рішення про доплату страхового відшкодування за вирахуванням франшизи.

19.08.2015 року Страховиком на підставі страхового акту №712-2846/2 від 19.08.2015року було здійснено доплату страхового відшкодування в розмірі 4 818,92 грн., що підтверджується платіжним дорученням №641 від 20.08.2015року

Таким чином, Страховиком було здійснене страхове відшкодування ПрАТ "СК "Аха Страхування" у розмірі 14 818,92грн.

Проте, як вбачається з тверджень позивача, відповідач не повідомив про страховий випадок.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду І інстанції скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на його користь шкоду, завдану ДТП в порядку регресу в розмірі 14 818 грн. 90 коп. та судові витрати.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом І інстанції встановлено, що 09.12.2014 року в м. Києві по вул. О. Теліги сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "Lexus", д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіль та "ЗАЗ", д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 05.01.2015 року винним у скоєнні вищезгаданої дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача, цивільно-правова відповідальність якого на час зазначеної події була застрахована СК "Київський страховий дім" згідно з полісом за №АІ 6283190 від 16.04.2014 року.

За наслідками даної пригоди транспортний засіб ОСОБА_3 було пошкоджено на суму 16625 грн.

В подальшому, з урахуванням поданих ПрАТ "СК "Аха Страхування" документів по виплаті страхового відшкодування в порядку регресу, Приватним акціонерним товариством "Київський страховий дім" 23.07.2015р. з урахуванням того, що позивачем було подано неповний комплект документів, Страховиком на підставі страхового акту №712-2846/1 від 31.07.2015року наказу №712-2846/1/1 від 31.07.2015року було частково здійснене страхове відшкодування в розмірі 10 000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №617 від 31.07.2015року.

Після отримання всіх необхідних документів по справі, Страховиком було прийнято рішення про доплату страхового відшкодування за вирахуванням франшизи.

19.08.2015року Страховиком на підставі страхового акту №712-2846/2 від 19.08.2015року було здійснено доплату страхового відшкодування в розмірі 4 818,92 грн., що підтверджується платіжним дорученням №641 від 20.08.2015р.

Таким чином, Страховиком було здійснене страхове відшкодування ПрАТ "СК "Аха Страхування" у розмірі 14 818,92грн.

Судом також було встановлено, що відповідач не повідомив про страховий випадок.

Із внесенням Законом України від 17.02.2011 року № 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" змін у ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" було розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту "ґ" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Суд І інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, керувався вищевказаними положеннями закону, та виходив з того, що наведеними вище правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП, проте не визначено наслідків та відповідальності особи у разі невиконання вказаного обов'язку (оскільки у пп. "г" пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не було замінено вказівку на п. 33.1.2 Закону на п. 33.1.4). Тобто, такий обов'язок установлений законодавством лише для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Суд І інстанції зазначив, що у даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, зафіксований правоохоронними органами, відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, сам страховик його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі має ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

У зв'язку з вищевикладеним, суд І інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Проте колегія суддів не погоджується з такими висновками суду І інстанції.

З огляду на ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як передбачено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як визначено у ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про страхування" страховиками, які мають право здійснювати страхову діяльність на території України, є фінансові установи, які створені у формі акціонерних, повних, командитних товариств або товариств з додатковою відповідальністю згідно із Законом України "Про господарські товариства", з урахуванням того, що учасників кожної з таких фінансових установ повинно бути не менше трьох, та інших особливостей, передбачених цим Законом, а також одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

У п. 1.2 ст. 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування".

З огляду на п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з підпунктом ґ підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Підпунктом 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону встановлено, що учасники ДТП зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання ДТП. Якщо ці особи з поважних причин не могли виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально.

Оскільки закон прямо передбачає можливість звернення страховика з регресним позовом до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу в разі відсутності повідомлення учасниками ДТП (яким також є відповідач) про настання страхового випадку в передбачений законом строк, то висновок суду про відсутність у відповідача обов'язку повідомити страхову компанію про настання страхового випадку є помилковим.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду І інстанції з ухваленням нового, яким позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 14 818, 90 грн. в порядку регресу та судові витрати у розмірі 2 893, 80 грн.

Керуючись ст. ст. 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім»задовольнити.

Рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 22 березня 2016 рокускасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити. Стягнути із ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім»14818,90 грн. в порядку регресу та судові витрати у розмірі 2893,80 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: