У х в а л а

про залишення без руху

"12" липня 2016 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Садака Маханд Сукеун про усунення перешкод спілкування з дитиною та заборону вивозу дитини до іншої країни ,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовною заявою про усунення перешкод спілкування з дитиною та заборону вивозу дитини до іншої країни..

Як вбачається з матеріалів позову позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набув чинності 01.09.2015 року за позовну заяву немайнового характеру сплачується 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору.

Однак, зазначені вимоги позивачем при подачі позовної заяви не виконано.

У прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, на підставі матеріальних обставин по вині відповідачів та як потерпілого від кримінального злочину,однак позивачем не надано доказів про те, що він є потерпілим у кримінальному провадженні та доказів про його тяжкий майновий стан .

Відповідно до ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі або може звільнити від сплати судового збору.

Виходячи зі змісту ч.ч.1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, враховуючи майновий стан сторони.

Тобто законодавець передбачив можливість звільнення від сплати судового збору лише з підстав повязаних з майновим станом сторони.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обовязок щодо звільнення від сплати судового збору

Враховуючи вищевикладене, категорію справи та розмір позовних вимог, та те, що заявником не надано жодних доказів в підтвердження свого скрутного матеріального стану, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог викладених у статтях 119, 120 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

За таких обставин, вважаю, що заяву слід залишити без руху та запропонувати позивачу, протягом п'яти днів з дня отримання ухвали, усунути вказані недоліки позову.

Керуючись ст.ст. 82,121, 209,210 ЦПК України,-

ухвалив:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

матеріали заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Садака Маханд Сукеун про усунення перешкод спілкування з дитиною та заборону вивозу дитини до іншої країни - залишити без руху та запропонувати позивачу, протягом п'яти днів з дня отримання ухвали, усунути вказані недоліки позову, попередивши, що у випадку невиконання даної ухвали заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу для відома.

Суддя: (підпис) ОСОБА_5

Копія вірна.

Суддя: Мартинишин М.О.