АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 620/1089/14-ц Головуючий І інстанції:Яценко Є.І.
Провадження № 22-ц-/790/447/16 Доповідач: Івах А.П.
Категорія: право власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Пономаренко Ю.А., Шевченко Н.Ф.,

при секретарі - Каплоух Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 02 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Бердянська сільська рада Зачепилівського району Харківської області про визначення ідеальних часток в житловому будинку, виділення у користування частини земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визначення ідеальних часток в житловому будинку, виділення у користування частини земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 12 травня 1994 року з ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі.

20 березня 2007 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого відділом РАЦС Зачепилівського району Харківської області, актовий запис №12.

В період шлюбу було побудовано житловий будинок з надвірними будівлями в с. Бердянка Зачепилівського району Харківської області, 10 квітня 1996 року було видано свідоцтво про право власності на даний будинок на ім'я ОСОБА_2.

Рішенням Бердянської сільської ради № 10 від 22.02.1996 року для обслуговування побудованого житлового будинку і ведення підсобного господарства їм була надана у приватну власність земельна ділянка площею 0,77 га..

Державний акт на право приватної власності на вказану земельну ділянку було видано на ім'я ОСОБА_2.

18 червня 1996 року вона отримала свідоцтво про право власності на ? частину житлового будинку у с. Бердянка Зачепилівського району Харківської області.

Згідно договору дарування від 13 січня 1998 року ОСОБА_2 подарував їй ? частину житлового будинку з надвірними будівлями.

Таким чином на даний час вона є власником 3/4 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в с. Бердянка Зачепилівського району Харківської області.

Оскільки між нею та відповідачем склалися неприязні відносини, в результаті чого вона не може повноцінно користуватися своєю часткою житлового будинку, яка фактично не визначена, відповідач відмовляється продати їй свою частину будинку яка належить йому, а також не погоджується укласти нотаріально посвідчений договір про визначення ідеальних часток у праві сумісної власності, просила суд задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 02 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Розділено в натурі житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступним чином:

Виділено ОСОБА_1 в натурі на 3/4 частини домоволодіння АДРЕСА_1:

1) приміщення житлового будинку загальною площею 68,0 кв. м., інвентаризаційною вартістю 100633,00 грн., зафарбовані на додатку № 10 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3808/6003від 17.06.2015 року синім кольором, а саме: частину коридору № «2» площею 8,1 кв. м.; житлову кімнату № «4» площею 19,6 кв. м.; житлову кімнату № «5» площею 16,9 кв. м.; кухню № «6» площею 10,3 кв. м.; ванну № «7» площею 5,7 кв. м.; котельну №«8» площею 7,4 кв. м.

2) надвірні споруди на загальну суму 49860,00 грн., зафарбовані на додатку № 2 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3808/6003 від 17.06.2015 синім кольором, а саме: частину сараю літ. «Б»; прибудову літ. «б», погріб літ.»В»; частину огорожі літ. «Н»

Доля ОСОБА_1 по відношенню до вартості всіх будівель та споруд складає 74/100, замість 75/100.

Виділено ОСОБА_2 в натурі на 1/4 частину домоволодіння АДРЕСА_1:

1) приміщення житлового будинку загальною площею 23,6 кв. м., інвентаризаційною вартістю 34310,00 грн., зафарбовані на додатку № 10 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3808/6003 від 17.06.2015 року жовтим кольором, а саме: частину коридору № «2» площею 2,0 кв. м.; коридор № «1» площею 6,2 кв.м.; житлову кімнату № «3» площею 15,4 кв. м.;

2) господарські будівлі на загальну суму 19606,00 грн., зафарбовані на додатку № 2 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3808/6003 від 17.06.2015 року жовтим кольором, а саме: частину сараю літ. «Б» гараж «7»; ворота «Н-1»; частину огорожі «Н».

Доля ОСОБА_2 по відношенню до вартості всіх будівель та споруд складає 26/100, замість 25/100.

Розподіл горищного приміщення житлового будинку між співвласниками, суд здійснює згідно лінії розподілу будинку, визначеної у додатку № 10 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3808/6003 від 17.06.2015 без обладнання поділяючої перегородки. Кожному із співвласників влаштувати собі окремий лаз.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсація за відхилення від частки в розмірі 2813,5 грн.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на домоволодіння АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 закласти двірні прорізи між приміщеннями : коридору «2» та житлової кімнати «3»; між коридором «2» та ванною «7», між приміщенням коридору «1» та котельні «8»; в приміщенні коридору «2» влаштувати перегородку, організувавши приміщення коридорів площею 2,0 кв.м. та 8,1 кв.м.;

Зобов'язано ОСОБА_1 влаштувати дверні прорізи між приміщеннями : житлової кімнати «6» та ванної «7», між ванною «7» та котельною «8», між приміщенням житлової кімнати «3» та коридором «2». В кухні «6» розширити існуючий віконний проріз та влаштувати дверний та віконні прорізи. Добудувати тамбур глибиною не менше 1,5 м. В приміщенні ванної «7» влаштувати перегородку, організувавши приміщення коридору площею 2,1 кв.м. та ванної площею 3,6 кв.м.

Зобов'язано ОСОБА_2 влаштувати кухню у приміщенні коридору «1».

Зобов'язано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 устаткувати кожну квартиру самостійними інженерними мережами водопостачання, каналізації, опалення, електроосвітлення і газопостачання.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння, що знаходиться за адресою: буд. АДРЕСА_1 наступним чином:

1) виділено ОСОБА_1 на 3/4 частину житлового будинку, земельну ділянку площею 5775 кв. м., яка у додатку № 11 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3808/6003 від 17.06.2015 року зафарбована синім кольором;

2) виділено ОСОБА_3 на 1/4 частину житлового будинку, земельну ділянку площею 1925 кв. м., яка у додатку № 11 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3808/6003 від 17.06.2015 року зафарбована жовтим кольором.

Границя розподілу земельної ділянки у додатку № 11 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3808/6003 від 17.06.2015 року вказана лінією червоного кольору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про зміну рішення суду та ухвалення нового по суті позовних вимог провести розподіл домоволодіння та земельної ділянки у відповідності до першого варіанту поділу запропонованого у висновку будівельно-технічної експертизи №3808/6003 від 17 червня 15 року

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування зазначеного судового рішення та ухвалення по справі нового.

В обґрунтування доводів апеляційної посилається на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, вважає, що 4 варіант є більш правильним до ідеальних часток його та ОСОБА_1.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Відповідно до положень ст. ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання:

-чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та яким доказами вони підтверджуються;

-чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

-які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

-яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядом справи достеменно встановлено, що в період шлюбу сторони за спільні кошти побудували будинок з надвірними будівлями, що розташований АДРЕСА_1.

На підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок 1/4 частка вказаного житлового будинку належить ОСОБА_2.

ОСОБА_1 належить 3/4 частки вказаного домоволодіння у зв'язку зі збільшенням з 1/2 частини на підставі договору дарування, відповідно до якого ОСОБА_2 подарував останній 1/4 частину від належної йому 1/2 частини домоволодіння.

Для вирішення питання про можливість поділу житлового будинку та можливості користування земельною ділянкою, судом першої інстанції за клопотанням ОСОБА_1 була призначена будівельно-технічна та земельно-технічна експертизи для визначення можливих варіантів поділу житлового будинку і надвірних будівель та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3808/6003 від 17.06.2015 року, судовим експертом запропоновано п'ять варіантів розподілу між співвласниками домоволодіння та порядку користування земельною ділянкою, що розташовані в АДРЕСА_1.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та обираючи п'ятий варіант поділу будинку суд першої інстанції виходив із того, що саме п'ятий варіант найбільш наближений до ідеальних часток співвласників в частині поділу житлового будинку. Крім того суд враховував, що при поділі будинку за даним варіантом відповідач повинен сплатити на користь позивача грошову компенсацію за відхилення від частки в найменшому розмірі, що при застосуванні інших варіантів розподілу може викликати труднощі, оскільки відповідач є пенсіонером, інвалідом другої групи, та не має можливості здійснювати виплати у великому розмірі. Крім того при даному варіанті розподілу проведення робіт сторонами по відокремленню належних їм частин житлового будинку потребуватиме мінімального розміру робіт та витрат.

Такий висновок суду відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обовязковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Пунктом 18-2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що відповідно до положень статей 81, 116 ЗК України окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК України.

За змістом частин 1 та 2 ст. 120 ЗК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Судова колегія також погоджується з висновком суду першої інстанції, що для обслуговування своїх частин домоволодіння необхідно визначити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками спірного домоволодіння, та з урахування висновків судової будівельно-технічної експертизи вирішив поділити земельну ділянку саме за варіантом вказаним у додатку №11 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3808/6003 від 17.06.2015 року, оскільки вказаний варіант користування є найбільш сприятливим для обслуговування кожного із співвласників своєї частини домоволодіння.

Посилання в апеляційних скаргах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на незаконність та необґрунтованість рішення, так як на їх думку п'ятий варіант запропонований експертом у своєму висновку при проведенні судової будівельно-технічної експертизи №3808/6003 від 17 червня 2015 року порушує їх права, судовою колегією не приймається до уваги, оскільки при ухваленні рішення судом першої інстанції були встановленні та з'ясовані дійсні обставини справи, вивчено, проаналізовано та надано оцінку висновкам експертизи з урахуванням наявних у справі документів та пояснень сторін, обрано найбільш сприятливий варіант поділу спірного домоволодіння та порядок користування земельною ділянкою

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, ухвалив законне рішення на основі повно в всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 02 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -