Справа № 729/251/16-ц
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2016 р. суддя Бобровицького районного суду Бойко В.І., вивчивши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Новобиківська сільська рада про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину спільно нажитого майна ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом доОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Новобиківська сільська рада про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину спільно нажитого майна.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 1 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільний справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4, 5, 6 ч. 2 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, в позовній заяві повинні бути зазначені: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, якою позивач обґрунтовує свої вимоги, наявність підстав для звільнення від доказування. Відповідно до частини четвертою цієї ж статті, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дотримання вимог ст. 119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Підстави для звільнення від доказування передбачені у ст. 61 ЦПК України.

Згідно роз'яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, на основі яких звертається до суду та обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, без зазначення доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог, та без зазначення підстав для звільнення від доказування.

А саме надані докази (квитанції про придбання будівельних матеріалів та побутової техніки) щодо позовних вимог позивачки про визнання права власності на будівельні матеріали та товари побутової техніки, суд не може вважати належними, адже на чеках відсутня будь-яка інформація, яка б підтверджувала особу, яка оплачувала дані речі.

Крім того позивачкою не надані документи, які б підтверджували придбання мікрохвильової печі, пральної машини, холодильника, телевізора.

Також позивачка просить суд витребувати наступні документи: копію спадкової справи відносно ОСОБА_4, довідку, яка б підтверджувала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сімєю без реєстрацію шлюбу, правовстановлюючі документи на будинок по вул. Толстого, 8, с. Новий Биків Бобровицький район Чернігівська область на імя ОСОБА_4 та документи на рушницю і автомобіль «Таврія».

У відповідності з ч. 1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Всупереч приписам наведеної норми позивачкою не надано відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто.

У порушення вимог п. ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позивачем не зазначена ціна позову щодо вимог майнового характеру та не зазначені докази, що підтверджують ціну позову.

Відповідно ч. 1 ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, не дотримуючись вказаної норми чинного законодавства, позивачем не долучено до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Право на звернення до суду із позовом не є абсолютним, відтак відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод також чітко регламентує, що право на звернення в суд із позовом не є абсолютним і процедура користування ним має бути чітко регламентована нормами національного права, в нашому випадку - це ст. 119 ЦПК України.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Керуючись ст. ст. 119, 120, 121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Новобиківська сільська рада про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину спільно нажитого майна - залишити без руху, та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Розяснити, що у разі неусунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Бойко