У х в а л а

іменем україни

11 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Попович О.В., Савченко В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 25 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з позовом, у якому просило в рахунок погашення боргу за кредитним договором від 29 вересня 2006 року звернути стягнення на предмет іпотеки - квартири АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_5

На обґрунтування своїх вимог посилався на ті обставини, що 29 вересня 2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_5 укладено кредитним договір, за яким банк надав йому 200 000 доларів США строком до 29 вересня 2016 року включно зі сплатою 14 % річних за користування коштами щомісячно.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором в цей же день відповідач передав в іпотеку банку належні йому квартири АДРЕСА_1.

Відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань за кредитним договором внаслідок чого утворився борг у розмірі 1 022 888, 52 доларів США, що становить 13 246 767 грн 42 коп.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 липня 2015 року позов задоволено частково.

Урахунок погашення заборгованості в сумі 388 135,03 дол. США, що еквівалентно 5 026 348,64 грн., за кредитним договором № 014/0077/82/66440 від 29 вересня 2006 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 29 вересня 2006 року, а саме на квартири АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_5 шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 25 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції змінено та викладено резолютивну частину рішення суду в наступній редакції:

Звернуто стягнення на предмет іпотеки -квартири АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_5 в рахунок сплати заборгованості ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», яка виникла на підставі договору про надання кредиту № 014/0077/82/66440 від 29 вересня 2006 року, в розмірі 388 135,03 доларів США, що еквівалентно 5 026 348,64 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 80 190,00 дол. США, що становить 1 038 460,50 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 56 703,35 дол. США, що еквівалентно 734 308,38 грн., пені 3 253 579,76 грн, що еквівалентно 251 241,68 дол. США; встановлено спосіб реалізації нерухомого майна, що належить відповідачу, із застосуванням процедури продажу шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», початкову ціну встановлено на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки предметів іпотеки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду і ухвалити нове рішення, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суди першої та апеляційної інстанцій, повно та всебічно з'ясували та встановили обставини справи, надали належну оцінку доказам, що подані сторонами (ст. 212 ЦПК України), і правильно виходили з того, що боржник не виконав взятих на себе зобов'язань за кредитним договором у результаті чого виник борг, тому іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки, як передбачено ст. 33 Закону України «Про іпотеку» та умовами договорів іпотеки.

Крім того, суд апеляційної інстанції змінюючи рішення місцевого суду, дійшов обґрунтованого висновку про те, що його резолютивна частина не відповідає вимогам ст. 39 Закону України «Про іпотеку», та зазначив загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, а також визначив початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 липня 2015 року в частині, що залишена без змін рішенням апеляційного суду, та рішення апеляційного суду Одеської області від 25 листопада 2015 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 липня 2015 року в частині, що залишена без змін рішенням апеляційного суду, та рішення апеляційного суду Одеської області від 25 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.П. Касьян

О.В. Попович

В.О.Савченко