Справа № 569/7840/16-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2016 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Абашиній О.В.,
з участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся шляхом поміщення оголошення у газеті «Урядовий курєр» № 137 від 23 липня 2016 року.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи, просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 52 по вулиці Пушкіна, 5 в місті Рівне.
Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.
Як вбачається із копії Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 831205, виданим нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 28 лютого 2013 року ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1.
Відповідно до копії будинкової книги, відповідач ОСОБА_3 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10.12.1999 року.
Як встановлено з пояснень представника позивача, в даній квартирі відповідач ОСОБА_3 не проживає з 2005 року, комунальні платежі не сплачує.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Як зазначено в ч.1 ст. 231 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Оскільки судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, а відповідач тільки в ній зареєстрований і не проживає, то за таких обставин є всі підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом.
На підставі ст.ст. 231, 316, 317, 319, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226, 233 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задоволити.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 52 по вулиці Пушкіна, 5 в місті Рівне.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_5