Справа № 464/5909/15 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 22-ц/783/723/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Курій Н.М.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за секретаря Куцика І.Б.,

з участю представника апелянта - ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3, представника третьої особи - прокуратури Львівської області ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, за участі третіх осіб: прокуратури Львівської області, профспілкового комітету працівників прокуратури Львівської області, про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання видати спеціальний ордер на вселення,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 12 листопада 2015 року зазначений позов задоволено частково.

Суд зобовязав Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради видати спеціальний ордер на вселення в однокімнатну квартиру №116 у будинку №27А на пр. Червоної Калини у м.Львові на склад сім`ї одна особа: ОСОБА_3.

Суд стягнув з Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради на користь ОСОБА_3 витрати, понесені у звязку зі сплатою судового збору, у розмірі 243,60 грн.

Рішення суду оскаржив Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що Департамент не має права на закріплення службового житла за позивачем, та відповідно на оформлення та видачу ордеру позивачу без погодження комісією з житлових питань при виконкомі закріплення спірної квартири за позивачем. Відповідно до протоколу №1 засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі від 04 лютого 2014 року, питання закріплення службової квартири, зокрема, за ОСОБА_3 було відкладено до вивчення.

Звертає увагу суду на те, що Департаментом житлового господарства та інфраструктури ЛМР не було відмовлено позивачу у видачі ордеру на службове житло, а тому просить рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові повністю.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно зі ст. ст. 3,4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 2003 року працює в органах прокуратури Львівської області на посадах: помічника прокурора Жовківського району, Личаківського району м. Львова, старшого слідчого Самбірської міжрайонної прокуратури, з червня 2010 року по травень 2015 року працював старшим прокурором відділу прокуратури Львівської області, з червня 2015 року працює на посаді прокурора прокуратури м. Львова. Судом також встановлено, що фактично ОСОБА_3 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Матеріалами справи стверджується, що на виконання рішення громадської комісії з житлових питань при виконкомі Львівської міської ради від 10 грудня 2013 року №17, в.о. директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради затверджено акт №9 від 16 грудня 2013 року, яким управлінням житлового господарства Львівської міської ради передано, а прокуратурою Львівської області прийнято, серед інших, квартиру №116 у будинку №72А на пр. Червоної Калини у м. Львові (а.с. 16-19).

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №985 від 20 грудня 2013 року квартирі №116 у будинку №72А на пр. Червоної Калини у м. Львові надано статус службової (а.с.23).

Наказом прокурора Львівської області №1997к від 25 листопада 2013 року старшому прокурору відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_3 надано однокімнатну квартиру №116 у будинку №72А на пр. Червоної Калини у м. Львові на склад сім'ї одна особа та зазначено, що квартира виділяється адміністрацією прокуратури Львівської області як службова (а.с.10). Надання позивачу зазначеного житла також підтверджується наказом прокурора Львівської області №807к від 13 червня 2014 року (а.с.11).

Із листа прокурора Львівської області від 17 грудня 2013 року №58-77 вих-13, адресованого в.о. директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради встановлено, що прокуратура Львівської області зверталася з проханням провести закріплення службових квартир у будинку №72А на пр. Червоної Калини у м. Львові, серед яких, черговику №3 пільгової черги ОСОБА_3 квартири №116 (склад сім'ї одна особа) (а.с. 20-22).

Відповідно до витягу з протоколу №1 засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі від 4 лютого 2014 року, питання щодо закріплення службових квартир у будинку №72А на пр. Червоної Калини у м. Львові, зокрема, квартири №116 за позивачем, відкладено до вивчення (а.с.34).

Матеріалами справи підтверджується, що 17 листопада 2014 року голова профкому працівників прокуратури Львівської області звертався до в.о. директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради з приводу надання інформації щодо оформлення та видачі ордерів та прийняття рішення стосовно закріплення квартир, серед яких, також і квартири за ОСОБА_3 (30-31).

У звязку із тривалим невирішенням питання про видачу службового ордеру позивач 11 червня 2015 року самостійно звертався із заявою до Львівською міської ради про прийняття рішення щодо закріплення за ним службового житла (а.с.35-36), на що отримав відповідь від 26 червня 2015 року про те, що питання надання службового житла працівникам прокуратури не є пріоритетним (а.с.23).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 121 ЖК України встановлено, що порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації.

Статтею 122 ЖК України передбачено, що на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення. Форма ордера встановлюється Радою Міністрів Української РСР.

Відповідно до наказу Генерального прокурора України від 16 квітня 2004 року №48/13-ок «Про затвердження переліку категорій працівників органів прокуратури, яким може бути надано службове житло, та про затвердження Положення про облік та розподіл службової житлової площі Генеральної прокуратури України», службове жиле приміщення може бути надано, в тому числі, старшим прокурорам відділів, помічникам прокурорів міськрайпрокуратур та прирівняних до них.

Згідно з п.16 «Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР», затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 року №37, службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації, у віданні якої ці приміщення знаходяться, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, на території якої знаходиться відповідне підприємство, установа, організація.

Пунктами 18, 19 розділу 11 «Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради», затвердженого ухвалою Львівської міської ради №219 від 19 жовтня 2006 року (зі змінами та доповненнями), передбачено, що до повноважень Департаменту житлового господарства та інфраструктури міської ради належить оформлення та видача ордерів на жилі приміщення, прийняття рішень щодо закріплення службового житла, виведення службових приміщень з обліку службових.

Разом з тим, відповідно до пунктів 5.1.22, 5.1.23 «Положення про департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради», затвердженого рішенням виконкому від 27 жовтня 2006 року №1206 (зі змінами), до компетенції Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради відноситься оформлення та видача ордерів на жилі приміщення, прийняття рішень щодо закріплення службового житла, виведення службових приміщень з обліку службових.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов та зобовязуючи Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради видати позивачу спеціальний ордер на вселення в однокімнатну квартиру №116 у будинку №27А на пр. Червоної Калини у м. Львові на склад сім`ї одна особа, правильно встановив, що спірна квартира ОСОБА_3 надана на законних підставах, а спеціальний ордер в порядку ст.122 ЖК України до цього часу позивачу не видано, а тому зробив обґрунтований висновок про необхідність захисту порушеного права позивача.

Доводи апеляційної скарги Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради спростовуються наведеним та на висновки суду не впливають.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, фактичні обставини справи, давши належну оцінку доказам, які є в матеріалах справи, правильно застосував матеріальний закон, під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу належить відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Курій Н.М.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_5