Справа № 536/585/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

з секретарем судового засідання Левицькою І.П.,

за участю представника позивача по довіреності ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 сільської ради по довіреності

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 13 квітня 2016 року звернулася в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення 59 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 16 жовтня 2015 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр.ОСОБА_5».

В обґрунтування позову вказувала, що 10 грудня 2012 року ОСОБА_2 сільською радою Кременчуцького району прийнято рішення 28 сесії 6 скликання «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки». Згідно даного рішення їй надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду сільськогосподарського призначення (сіножаті) орієнтовною площею 13 га для ведення товарного виробництва із земель запасу ОСОБА_2 сільської ради, а також їй було запропоновано подати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розгляду та затвердження у встановленому законом порядку.

Згодом, рішенням 32 сесії шостого скликання ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району від 12 квітня 2013 року було вирішено внести зміни до рішення 28 сесії 6 скликання від 10 грудня 2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», а саме: частину 1 рішення викладено в наступній редакції: «Надати громадянці ОСОБА_4 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду сільськогосподарського призначення (сіножаті) орієнтовною площею 13 га для ведення фермерського господарства із земель не наданих у власність та постійне користування в межах населеного пункту ОСОБА_2 сільської ради».

На підставі договору про розроблення проекту відведення земельної ділянки № 54 від 04 червня 2013 року та рішення ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району від 10 грудня 2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», рішення 32 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району від 12 квітня 2013 року - приватним підприємством «Бюро земельного кадастру» був розроблений Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 - для ведення фермерського господарства із земель не наданих у власність та постійне користування в межах населених пунктів в селі Максимівка ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

У порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, примірники Проекту землеустрою були подані для погодження у відділ Держземагентства у Кременчуцькому районі Полтавської області.

24 грудня 2013 року відділ Держземагентства у Кременчуцькому районі Полтавської області своїм висновком за вихідним №01-10/2025 погодив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Вищезазначений Проект землеустрою вона надала в ОСОБА_2 сільську раду Кременчуцького району для подальшого його затвердження.

Проте, рішенням 41 сесії 6 скликання від 25 квітня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр.ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства» ОСОБА_2 сільська рада Кременчуцького району вирішила відмовити їй у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства за рахунок земель не наданих у власність та постійне користування в межах населених пунктів в селі Максимівка ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Також, рішенням 41 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району було відмінено рішення 28 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільської ради від 10 грудня 2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства».

Не погодившись з рішеннями 41 сесії 6 скликання від 25 квітня 2014 року ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району, вона оскаржила їх до Кременчуцького районного суду Полтавської області.

Чинним рішенням Кременчуцького районного суду від 25 березня 2016 року визнано незаконними та скасовані: рішення 41 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільської paди Кременчуцького району Полтавської області від 25 квітня 2014 року «Про відміну рішення 28 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільської ради від 10 грудня 2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства» - в частині, що стосується надання громадянці ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та рішення 41 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25 квітня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства».

Вище вказаним рішенням суду було встановлено, що проект землеустрою відповідає вимогам законів та прийнятий відповідно до них нормативно-правовим актам, погоджений з територіальним органом центрального органу виконавчої влади.

Земельна ділянка, кадастровий номер 601:002:0328, відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення. Заявлений вид використання не суперечить її цільовому призначенню (для ведення фермерського господарства. Земельна ділянка розташована за межами об'єктів природо-заповідного фонду, за межами прибережних захисних смуг, за межами культурної спадщини та не входить до території історичних ареалів населених місць. У приватну власність або користування іншим особам не передавалась. Прийняті відповідачем ОСОБА_2 сільською радою Кременчуцького району від 25 квітня 2014 року два оспорювані рішення про відмову позивачу ОСОБА_4 у затвердженні проекту землеустрою та про відміну свого раніше прийнятого рішення від 10 грудня 2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства не відповідають вимогам Конституції України, чинному законодавству України та суперечать рішенню Конституційного Суду України, є невмотивованими та необґрунтованими.

Їй стало відомо, що спірна земельна ділянка площею 13 га була розподілена між кількома особами.

На її запит щодо виділення земельної ділянки іншим особам, ОСОБА_2 сільська рада Кременчуцького району надала їй копії рішень 59 сесії 6 скликання від 16 жовтня 2015 року, згідно яких дозвіл на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства надавався 12 різним фізичним особам (кожному по 1,28 га.)

Зі змісту наданих рішень 59 сесії 6 скликання від 16.10.2015 року вбачається, що земельна ділянка площею 13,0 га для ведення фермерського господарства, фактично була розділена на 12 ділянок площею 1,28 га кожна для ведення особистого селянського господарства, шляхом надання дозволу іншим особам на розроблення проектів землеустрою.

Так, рішенням 59 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району від 16 жовтня 2015 року громадянці ОСОБА_5 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,28 га за рахунок земель не відведених у власність та постійне користування в межах населених пунктів в селі Максимівка ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Вважає, що дане рішення є незаконним та таким, що прийняте з порушенням її прав, оскільки вона також має право на одержання даної земельної ділянки у користування, у зв'язку з чим це рішення підлягає скасуванню з наступних підстав.

По-перше, на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, спірна земельна ділянка вже була сформована в процесі виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки площею 13 га для ведення фермерського господарства, тобто визначена її площа, межі, присвоєно кадастровий номер та внесена інформація до Державного земельного кадастру.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-013 від 25 грудня 2013 року земельна ділянка має наступні загальні відомості: кадастровий номер :01:002:0328; місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця) - село Максимівка Кременчуцького району Полтавської області; цільове призначення - 01.02. для ведення фермерського господарства; категорія земель - землі сільськогосподарського призначення; вид використання земельної ділянки - для ведення фермерського господарства; форма власності - інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня; площа земельної ділянки, гектарів 13,0000.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Таким чином, земельна ділянка площею 13 га для ведення фермерського господарства, що розташована в селі Максимівка вже визначена як об'єкт цивільних прав. Формування даної земельної ділянки відбувалося за її замовленням з дозволу ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району, в результаті чого на момент звернення ОСОБА_5 з відповідним клопотанням, сформована земельна ділянка за її заявою вже пройшла державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі, з присвоєнням їй кадастрового номеру. А тому вона, як зацікавлена особа, в порядку статті 123 Земельного кодексу України, має право на одержання її в користування в порядку черговості звернення до органу місцевого самоврядування.

Отже, не зважаючи на те, що проект землеустрою щодо відведення їй в користування земельної ділянки площею 13 га був вже розроблений та затверджений у порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України, дана земельна ділянка фактично вже сформована, в Державному земельному кадастрі внесені всі її відомості, в тому числі щодо її цільового призначення (для ведення фермерського господарства, відповідач оскаржуваним рішенням надав дозвіл на розробку іншого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки іншій особі, іншого розміру (1,28 га) та з іншим цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

На момент прийняття оскаржуваного рішення було і зараз залишається чинним рішення 32 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцькою району від 12 квітня 2013 року «Про внесення змін до рішення 28 сесії 6 скликання від 10 грудня 2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», яким частину 1 рішення викладено в наступній редакції: «Надати громадянці ОСОБА_4 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду сільськогосподарського призначення (сіножаті) орієнтовною площею 13 га для ведення фермерського господарства, із земель запасу ОСОБА_2 сільської ради».

Тобто, за наявності чинного рішення про надання дозволу ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 13 га для ведення фермерського господарства, ОСОБА_2 сільська рада Кременчуцького району свідомо та упереджено прийняла рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення частини спірної земельної ділянки іншій особі ОСОБА_5, але вже для ведення особистого селянського господарства.

Крім цього, на момент прийняття оскаржуваного рішення 59 сесії 6 скликання від 16 жовтня 2015 року, незаконними вважалися рішення 41 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25 квітня 2014 року «Про відміну рішення 28 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільської ради від 10 грудня 2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_4» та рішення, яким йому було відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 13 га для ведення фермерського господарства, які згодом взагалі були скасовані в судовому порядку.

При прийнятті оскаржуваного рішення 59 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільської ради від 16 жовтня 2015 року депутатам достеменно було відомо про незаконність раніше прийнятих рішень 41 сесії 6 скликання, якими безпідставно та необгрунтовано відмовлено їй у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки та у подальшому його затвердженні, так як ці рішення були прийняті не у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Тому при вирішенні питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення частини спірної ділянки ОСОБА_5, відповідач в межах своїх повноважень зобов'язаний був з'ясувати питання щодо прав інших осіб на цю земельну ділянку.

Згідно чинного земельного законодавства держава гарантує кожній особі, яка, маючи право на отримання у користування чи власність земельної ділянки, виявила на це бажання, отримання її в кінцевому результаті, за умови наявності вільних земельних ділянок, дотримання норм та встановленого для цього порядку, а також не порушення прав інших осіб. Такий підхід передбачає рівність прав всіх громадян, який забезпечується шляхом справедливого та об'єктивного розгляду таких питань органами уповноваженими на передачу земельних ділянок у власність чи користування.

Одним, із важливих принципів, який забезпечує справедливий та об'єктивний розгляд клопотань вказаними органами, є принцип черговості звернення громадян, тобто підставою для набуття права на отримання земельної ділянки для особи, є наявність вільної земельної ділянки, або відмова від неї попередньої особи, яка отримала на неї право або претендувала на її отримання, вживши передбачених для цього заходів.

Підтвердженням наявності даного принципу є відсутність у існуючих нормах земельного законодавства положень, які б регулювали випадки одночасного вирішення клопотань різних осіб, про отримання у користування одних і тих земельних ділянок, із зазначенням умов, які б визначали переважне право однієї з осіб, в разі дотримання обома особами всіх правил та порядку.

Отже, вона мала правомірні очікування на реалізацію свого права на оренду земельної ділянки в селі Максимівка Кременчуцького району для ведення фермерського господарства.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем при здійсненні розгляду її заяв та заяви ОСОБА_5, було допущено порушення її прав на отримання у користування бажаної земельної ділянки для ведення фермерського господарства, оскільки вона першою отримала на це право, дотрималася встановлених для цього умов та порядку, не вчиняла дій, які б свідчили про зміну своїх намірів або відмову від них. Тому вона вимушена звернутися з вказаним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі.

Представник позивача по довіреності ОСОБА_1А в судовому засіданні підтримав позовні вимоги ОСОБА_4, в їх обґрунтування пояснив так, як викладено вище в описовій частині рішення.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району по довіреності ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що депутати при голосуванні вважали рішення 41 сесії є законним та приймаючи рішення 16 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_5, вважали земельну ділянку вільною, хоч в дійсності вона була спірною та це рішення ними було прийняте не в правовий спосіб.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, хоч була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчить поштова зворотня розписка на а.с..28, своїх пояснень чи заперечень щодо позову не подала.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до наступного.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що рішенням 28 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району від 10 грудня 2012 року позивачці був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду сільськогосподарського призначення (сіножаті) орієнтовною площею 13 га для ведення товарного виробництва із земель запасу ОСОБА_2 сільської ради. Громадянці ОСОБА_4 було запропоновано подати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розгляду та затвердження у встановленому законом порядку (а.с.9)

12 квітня 2013 року рішенням 32 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району були внесені зміни до рішення 28 сесії 6 скликання від 10 грудня 2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», а саме: в частині 1 та викладено їх в наступній редакції: Надати громадянці ОСОБА_4 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду сільськогосподарського призначення (сіножаті) орієнтовною площею 13 га для ведення фермерського господарства, із земель запасу ОСОБА_2 сільської ради (а.с.9 на звороті).

Рішенням 41 сесії 6 скликання від 25 квітня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр.ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства» ОСОБА_2 сільська рада Кременчуцького району вирішила відмовити у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства за рахунок земель не наданих у власність та постійне користування в межах населених пунктів в селі Максимівка ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (а.с.10).

За позовом ОСОБА_4 чинним рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 березня 2016 року визнано незаконним та скасоване рішення сорок першої сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25 квітня 2014 року «Про відміну рішення 28 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільської ради від 10 грудня 2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства» - в частині, що стосується надання громадянці ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Визнано незаконним та скасоване рішення сорок першої сесії шостого скликання ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25 квітня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства», яким було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою (а.с.14-18).

Оспореним рішенням 59 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району від 16 жовтня 2015 року Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_5 надано громадянці ОСОБА_5 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,28 га за рахунок земель не наданих у власність та постійне користування в межах населених пунктів в селі Максимівка ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (а.с.19).

Вказане рішення органу місцевого самоврядування прийняте всупереч чинного законодавства.

Так, згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1,2,5 статті 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Відповідно до роз'яснення пункту 7 постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного Кодексу України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Згідно пунктів г, д ч.3 статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів.

За змістом п.10 ч.2 статті 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до частин 1,10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до частин 1,2,10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні рада в межах своїх повноважень приймає нормативні акти та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Суд вбачає в діях відповідача ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району також порушення вказаних статтею 4 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні принципів законності, правової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами.

Позовні вимоги ОСОБА_4 та їх обгрунтування з посиланням на встановлені факти та законодавство відповідачами не були спростовані.

Оцінивши досліджені у справі докази відповідно до статті 212 ЦПК України та беручи до уваги встановлені факти, суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_4 є законними та обгрунтованими належними доказами.

Рішення ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району від 16 жовтня 2015 року, яким було надано ОСОБА_5 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,28 га за рахунок земель не наданих у власність та постійне користування в межах населеного пункту в селі Максимівка Кременчуцького району було прийняте без урахування раніше прийнятих цією сільською радою 10 грудня 2012 року, 12 квітня 2013 року попередніх рішень про надання ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду сільськогосподарського призначення (сіножаті) орієнтовною площею 13 га, погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства з визначенням її площі, кадастрового номеру та місця розташування.

Позивач ОСОБА_4 в силу принципу правової визначеності мала правомірні очікування на реалізацію свого права на оренду земельної ділянки в селі Максимівка Кременчуцького району для ведення фермерського господарства.

ОСОБА_2 сільською радою Кременчуцького району при розгляді заяви ОСОБА_5 про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою було допущено порушення прав позивача ОСОБА_4 на отримання у користування бажаної земельної ділянки для ведення фермерського господарства, оскільки вона першою отримала на це право, дотрималася встановлених для цього умов та порядку, не вчиняла дій, які б свідчили про зміну своїх намірів або відмову від них.

Права та інтереси позивача ОСОБА_4 на отримання в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства були порушені органом місцевого самоврядування ОСОБА_2 сільською радою шляхом прийняття цим органом 16 жовтня 2015 року незаконного рішення (акту індивідуальної дії), а тому порушене право та інтереси позивача підлягають судовому захисту, а її позовні вимоги задоволенню.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

За таких обставин суд постановляє рішення про задоволення позову ОСОБА_4 в повному обсязі, визнає незаконним та скасовує рішення 59 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району від 16 жовтня 2015 року Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_5.

Відповідно до ч.1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи те, що порушення вимог закону було допущено ОСОБА_2 сільською радою Кременчуцького району, суд присуджує судові витрати тільки з цього відповідача.

Тому суд стягує з відповідача ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь позивача ОСОБА_4 судові витрати, пов'язані зі сплатою позивачем судового збору в сумі 551 гривень 20 копійок (а.с.1).

Керуючись статтями 10,11,60,88,209,212,214,215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Визнати незаконним та скасувати рішення 59 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 16 жовтня 2015 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства громадянці ОСОБА_5», згідно якого ОСОБА_5 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,28 га за рахунок земель не наданих у власність та постійне користування в межах населених пунктів у селі Максимівка ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Стягнути з ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_7 судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривень 20 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складене 27 квітня 2016 року.

Суддя Ю. І. Степаненко