АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 758/7264/14-ц Головуючий у 1 інстанції -Роман О.А.
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М
.№ 22-ц/796/5440/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Невідомої Т.О.

- Соколової В.В.

при секретарі - Меженко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Аструм Капітал» ОСОБА_4 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 11 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аструм Капітал» про визнання недійсною частини угоди до договору про брокерське обслуговування та стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а:

24 червня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Подільського районного суду м.Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аструм Капітал» про визнання недійсною частини угоди до договору про брокерське обслуговування та стягнення коштів, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 23.08.2011 року між ним та відповідачем було укладено договір на брокерське обслуговування №485076-Б, згідно з умовами якого брокер взяв на себе зобов'язання надати йому, як клієнту, послуги щодо вчинення правочинів з цінними паперами та/або деривативами від свого імені та за його рахунок на підставі замовлень, а він взяв на себе зобов'язання прийняти від брокера все виконане за цим договором, сплатити обумовлену сторонами винагороду та відшкодувати понесені брокером витрати, а також здійснити інші необхідні для виконання його замовлень дії. 23.08.2011 року між ним та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору, де пунктом 6.12. передбачено, що сторони погодили, що тарифи можуть бути змінені брокером в односторонньому порядку, шляхом розміщення їх нової редакції на сайті брокера не раніше, ніж за 14 днів до запланованої дати набуття ними чинності. 01.10.2013 року на сайті брокера було розміщено інформацію про те, що по плану «Оптимальний», учасником якого він є, передбачено, що, починаючи з 14.10.2013 року, комісійна винагорода за денний оборот в сумі до 50000,00 грн. становить 0,12%, а за денний оборот в сумі від 50000,00 грн. становить 0,07%. Також передбачено, що мінімальна комісійна винагорода за один день становить 9500,00 грн. В жовтні 2013 року він не давав замовлень брокеру, але, не дивлячись на це, згідно зі звітом на отримання та виконання замовлень за цей період винагорода з нього на користь брокера визначена в сумі 133 000,00 грн., у зв'язку з чим йому було безпідставно відмовлено в поверненні належних йому коштів в сумі 133,307,55 грн. Вважає, що пункт 6.12.додаткової угоди порушує його права, як споживача, є несправедливим, так як рішення про зміну тарифів приймається брокером одноособово. Крім того, в результаті дій брокера йому заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача та вимагає він нього додаткових зусиль для поновлення попереднього стану. Просив суд: визнати несправедливим та недійсним п.п.6.12 додаткової угоди до договору на брокерське обслуговування №485076-Б від 23 серпня 2011 року «Про порядок виконання замовлень клієнта, переданих з використанням систем інтернет трейдингу», стягнути з ТОВ «Аструм Капітал» на його користь безпідставно одержані внаслідок односторонньої зміни тарифів комісійної винагороди грошові кошти в сумі 133 307,55 грн., пеню в розмірі 54 268,96 грн., інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 96 514,67 грн. та три відсотки річних в розмірі 6 245,37 грн., а всього 290 336,55 грн., стягнути з ТОВ «Аструм Капітал» на його користь суму завданої моральної шкоди в розмірі 150 000 грн.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 11 червня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Аструм Капітал» на користь ОСОБА_2 кошти сумі 187 576,51 грн., з яких: 133 307,55 грн. кошти, які належать позивачу, 54 268,96 грн. пеня за несвоєчасне повернення коштів в період з 25 жовтня 2013 року по 18 травня 2015 року.

Стягнуто з ТОВ «Аструм Капітал» в дохід держави кошти в сумі 1875,76 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив рішення Подільського районного суду м.Києва від 11 червня 2015 року змінити, задовольнити решту його позовних вимог, визнати несправедливим та недійсним п.п. 6.12 додаткової угоди до договору на брокерське обслуговування № 485076-Б від 23 серпня 2011 року, стягнути з ТОВ Аструм Капітал» на його користь інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 96 514, 67 грн. та три відсотки річних в розмірі 6 245, 37 грн. та у відшкодування моральної шкоди 150 000, 00 гривень. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки суду в частині відмови у задоволенні його позовних вимог не ґрунтується на встановлених обставинах справи, досліджених судом доказах та не відповідають вимогам ст. 18 Закону України « Про захист прав споживачів», ст. ст. 203, 215 ЦК України, його права як споживача порушені і підлягають захисту в судовому порядку. Помилковим вважає також рішення суду в частині відмови в задоволенні його позову про стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох відсотків річних на підставі ст.. 625 ЦК України, так як зобов»язання щодо повернення йому відповідачем безпідставно списаних з його рахунку грошових коштів є грошовим зобов»язанням, а тому до вказаних правовідносин підлягає застосуванню ст. 625 ЦК України. Його позовні вимоги про відшкодування відповідачем заподіяної йому моральної шкоди в розмірі 150 000,00 гривень є також обґрунтованими та доведеними, оскільки дії відповідача щодо неповернення йому списаних з рахунку коштів завдали йому душевних страждань, переживань, він змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, через відсутність коштів він не зміг лягти в лікарню на операцію.

Товариство з обмеженою відповідальністю « Аструм Капітал» також не погодилось з рішення суду. Представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Аструм Капітал» ОСОБА_4 було подано апеляційну скаргу в якій він просить скасувати рішення Подільського районного суду м.Києва від 11 червня 2015 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Свої доводи обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене при неповному з»ясуванні дійсних обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Так, стягуючи з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 133 307, 55 грн., суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про безпідставність списання цих коштів з рахунку позивача, так як не взяв до уваги, що тарифний план « Оптимальний» передбачає мінімальну щоденні комісію у розмірі 9 500 грн., яка підлягає обов»язковій оплаті позивачем. Пункти 6.7 та 6.10 додаткової угоди, укладеної між сторонами, передбачають, що позивач уповноважує відповідача списувати кошти по сплаті винагороди з торгівельного рахунку позивача. Якщо на протязі трьох робочих днів, з моменту відправлення звіту, відповідач не отримає підписаний позивачем звіт, відповідач має право самостійно списати грошові кошти з рахунку клієнта. Таким чином, відповідач діяв в межах своїх повноважень, передбачених договором.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 30 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Аструм Капітал» відхилено.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 11 червня 2015 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання недійсним п.п.6.12 додаткової угоди до договору на брокерське обслуговував №485076-Б від 23 серпня 2011 року «Про порядок виконання замовлень Клієнта, переданих з використанням систем інтернет трейдингу», про стягнення інфляційного збільшення суми боргу та трьох відсотків річних скасовано й ухвалено в цій частині нове рішення, яким визнано недійсним п.п.6.12 Додаткової Угоди до Договору н Брокерське обслуговування №485076-Б від 23 серпня 2011 року «Про порядок виконання замовлень Клієнта, переданих з використанням систем інтернет трейдингу», стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аструм Капітал» на користь ОСОБА_2 інфляційне збільшення боргу в сумі 14 930 грн. та три відсотки річних в сумі 2 662 грн. 50 коп.

В решті дане рішення суду залишено без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 лютого 2016 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю « Аструм Капітал» задоволено частково.

Рішення апеляційного суду м.Києва від 30 вересня 2015 року в частині стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до апеляційного суду. В іншій частині оскаржуване судове рішення залишено без змін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 повністю підтримали доводи своєї апеляційної скарги та просили її задовольнити. Проти доводів апеляційної скарги представника ТОВ « Аструм Капітал» заперечували.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю « Аструм Капітал» втретє в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи судом повідомлений у встановленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомив, а тому, колегія суддів вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга представника Товариства з обмеженою відповідальністю « Аструм Капітал» ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 серпня 2011 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Капітал Аструм» було укладено договір на брокерське обслуговування.

Пунктами 2.1, 2.2 вказаного договору визначено, що брокер бере на себе зобов'язання надати позивачу, як клієнту, послуги щодо вчинення правочинів з цінними паперами та/або деривативами від свого імені, за його рахунок на підставі разових замовлень, а він взяв на себе зобов'язання прийняти від брокера все виконане за укладеним договором, сплатити обумовлену сторонами винагороду та відшкодувати понесені брокером витрати, а також здійснити інші необхідні для виконання разових замовлень клієнта дії. Сторони шляхом укладення додаткової у іди до цього договору можуть врегулювати порядок та умови надання послуг, спрямованих на вчинення правочинів з деривативами.

Відповідно до п. 4.1 договору брокер зобов'язується укладати правочини щодо цінних паперів тільки на підставі разових замовлень клієнта, складених відповідно до вимог чинного законодавства та умов цього договору.

Згідно з п. п. 4.9., 6.2., 6.3. договору замовлення клієнта вважається виконаним з моменту укладання та виконання брокером відповідного договору (договорів) на виконання. Розмір винагороди брокера встановлюється в замовленні клієнта, якщо інше не передбачено додатковими угодами до цього договору. Клієнт відшкодовує брокеру витрати, пов'язані з виконанням умов цього договору, які здійснені або будуть здійснені брокером та зазначені у звіті брокера.

23 серпня 2011 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору на брокерське обслуговування «Про порядок виконання замовлень Клієнта, переданих з використанням систем інтернет трейдингу», пунктом 6.12. якої сторони погодили, що тарифи можуть бути змінені брокером не раніше, ніж за 14 днів до запланованої дати набуття ними чинності.

Із матеріалів справи убачається та не заперечується сторонами, що позивач припинив надавати відповідачу замовлення на здійснення операцій на фондовому ринку, починаючи з серпня 2013 року, комісійна винагорода за цей період ним не сплачувалася, що підтверджується звітом на отримання виконання замовлень до договору на брокерське обслуговування та додатків до них (а.с. 16-24 ).

Протягом жовтня 2013 року позивач так само не здійснював замовлень на вчинення правочинів з цінними паперами та/або деривативами, однак, 01 жовтня 2013 року на сайті відповідача була розміщена інформація, яка передбачала сплату комісії за брокерське обслуговування, на підставі якої й було нараховано відповідачем в односторонньому порядку на свою користь винагороду, у відповідності до п. 6.12. додаткової угоди, що підтверджується витягом з журналу адміністрування сайту брокера (а.с. 99, 103).

Пунктом 8.1 договору на брокерське обслуговування передбачено, що за порушення однією із сторін строків виконання або за невиконання своїх грошових зобов'язань за цим договором, така сторона сплачує другій стороні пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми невиконаного зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 жовтня 2013 року ТОВ «Аструм Капітал» отримало заяву позивача про повернення належних йому грошових коштів та припинення дії укладеного між сторонами договору, однак такі вимоги відповідачем не було задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю « Аструм Капітал» на користь ОСОБА_2 пені за несвоєчасне повернення коштів за період з 25 жовтня 2013 року по 18 травня 2015 року в розмірі 54 268, 96 грн., суд першої інстанції посилався на те, що п.8.1 укладеного між сторонами договору про брокерське обслуговування передбачає, що за порушення однією із сторін строків виконання або за невиконання своїх грошових зобов»язань за цим договором, така сторона сплачує другій стороні пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми невиконаного зобов»язання. З досліджених судом доказів встановлено, що брокером порушені строки повернення належних позивачу коштів в розмірі 133 307,55 грн., з урахуванням поданої ним заяви про припинення договору 25 жовтня 2015 року, а тому позовні вимоги про стягнення пені є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність встановлених договором підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені за невиконання своїх грошових зобов»язань за цим договором, а саме: зобов»язання щодо повернення належних позивачу та безпідставно списаних брокером з його рахунку грошових коштів в сумі 133 307,55 грн. з огляду на наступне.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України, неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов»язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Пунктами 2.1, 2.2 вказаного договору визначено, що брокер бере на себе зобов'язання надати позивачу, як клієнту, послуги щодо вчинення правочинів з цінними паперами та/або деривативами від свого імені, за його рахунок на підставі разових замовлень, а він взяв на себе зобов'язання прийняти від брокера все виконане за укладеним договором, сплатити обумовлену сторонами винагороду та відшкодувати понесені брокером витрати, а також здійснити інші необхідні для виконання разових замовлень клієнта дії. Сторони шляхом укладення додаткової угоди до цього договору можуть врегулювати порядок та умови надання послуг, спрямованих на вчинення правочинів з деривативами.

Відповідно до п. 4.1 договору брокер зобов'язується укладати правочини щодо цінних паперів тільки на підставі разових замовлень клієнта, складених відповідно до вимог чинного законодавства та умов цього договору.

Згідно з п. п. 4.9., 6.2., 6.3. договору замовлення клієнта вважається виконаним з моменту укладання та виконання брокером відповідного договору (договорів) на виконання. Розмір винагороди брокера встановлюється в замовленні клієнта, якщо інше не передбачено додатковими угодами до цього договору. Клієнт відшкодовує брокеру витрати, пов'язані з виконанням умов цього договору, які здійснені або будуть здійснені брокером та зазначені у звіті брокера.

Пунктом 8.1 договору на брокерське обслуговування передбачено, що за порушення однією із сторін строків виконання або за невиконання своїх грошових зобов'язань за цим договором, така сторона сплачує другій стороні пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми невиконаного зобов'язання.

З досліджених судом доказів достовірно встановлено, що позивач припинив надавати відповідачу замовлення на здійснення операцій на фондовому ринку, починаючи з серпня 2013 року, комісійна винагорода за цей період ним не сплачувалася, що підтверджується звітом на отримання виконання замовлень до договору на брокерське обслуговування та додатків до них. Протягом жовтня 2013 року позивач так само не здійснював замовлень на вчинення правочинів з цінними паперами та/або деривативами. 25 жовтня 2015 року подав відповідачу заяву про припинення дії договору на брокерське обслуговування. Грошові кошти в розмірі 133 307,55 грн. були безпідставно списані відповідачем з рахунку позивача і на його вимогу йому повернуті не були, що вже встановлено рішенням суду, яке залишено в цій частині в силі судом касаційної інстанції, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача передбаченої п. 8.1 договору на брокерське обслуговування пені за період невиконання своїх грошових зобов»язань за цим договором .

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції про те, що період просрочки виконання грошового зобов»язання відповідачем, за який підлягає стягненню пеня, відповідно до п. 8.1 договору на брокерське обслуговування № 485076-Б від 23.08.2011 року, обчислюється з 25.10.2013 року - з моменту отримання відповідачем заяви позивача про повернення йому безпідставно списаних з його рахунку грошових коштів в розмірі 133 307,55 грн. і становить з 25.10.2013 року по 18.05.2015 року 54 268,96 грн., з огляду на наступне.

Підставою виникнення грошового зобов'язання вважався факт пред'явлення позивачем 25.10.2013 вимоги відповідачу про повернення коштів.

Відповідно до п. 3.4.6 основного договору на брокерське обслуговування» № 485076-Б брокер зобов'язується протягом 7 (семи) робочих днів з моменту отримання вимоги клієнта повернути належні клієнту грошові кошти.

Так як вимога позивача про повернення грошових коштів була отримана відповідачем 25.10.2013 року, то зобов»язання відповідача по поверненню вказаних коштів підлягали виконанню протягом 7 робочих днів і тому з 06.11.2013 року обчислюється період невиконання відповідачем грошового зобов»язання за договором і до 18.05.2015 року, відповідно до позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до вимог п. 8.1 договору на брокерське обслуговування» № 485076-Б пеня за невиконання грошового зобов»язання за договором у розмірі 133 307,55 грн. за період просрочки з 06.11.2013 року по 18.05.2015 року становить 53 746,68 грн.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що рішення Подільського районного суду м.Києва в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аструм Капітал» на користь ОСОБА_2 54 268,96 грн. пені за несвоєчасне повернення коштів в період з 25 жовтня 2013 року по 18 травня 2015 року необхідно змінити, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аструм Капітал» на користь ОСОБА_2 пеню за несвоєчасне повернення грошових коштів за період з 06.11.2013 року по 18 травня 2015 року в розмірі 53 746, 68 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Аструм Капітал» про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, суд першої інстанції посилався на те, що такі умови не передбачені укладеним між сторонами договором на брокерське обслуговування та додатковою угодою до нього.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не відповідають змісту позовних вимог та вимогам закону, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За положеннями статті 11 ЦК України зобов'язання виникають з цивільних прав і обов'язків, підставами виникнення яких є - договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України кредитор має право на отримання боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання, а також трьох відсотків річних від простроченої суми.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначені кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 901 ЦК України, договір про надання послуг є складним зобов'язанням, що складається з двох зобов'язань: правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник має право вимагати виконання цього обов'язку, та правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Відповідно до статей 524, 533 - 535, 625 ЦК грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто, будь-яке зобов'язання зі сплати коштів.

З урахуванням положень ч. З ст. 510 ЦК грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, в тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити грошові кошти на користь кредитора, зокрема й договір про надання послуг, в якому установлена ціна договору - абонентська плата.

Ст. 625 розміщена в розділі І книги. 5 ЦК України « Загальні положення про зобов'язання», у зв'язку з чим, поширює свою дію на всі зобов'язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах.

Висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційного збільшення суми боргу та трьох відсотків річних задоволенню не підлягають, оскільки ці умови не передбачені укладеним між сторонами договором та додатковою угодою до договору не ґрунтується на встановлених обставинах справи та нормах матеріального права, так як на правовідносини, що виникли із укладеного між сторонами договору на брокерське обслуговування, поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Підставою застосування відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України, є прострочення боржником грошового зобов'язання. Така відповідальність настає у разі встановлення, що зобов'язання є грошовим, у інших випадках ця норма застосуванню не підлягає

Стягнуті за рішення суду безпідставно списані відповідачем з рахунку позивача грошові кошти в сумі 133 307,55 грн. за своєю правовою природою є грошовим зобов»язанням сторін, що випливає з укладеного між сторонами договору на брокерське обслуговування. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про обґрунтованість вимог в частині стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних ґрунтуються на встановлених фактичних обставинах справи та вимогах закону.

З досліджених судом доказів достовірно встановлено, що період прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання розпочався з 06.11.2013 року і за позовними вимогами визначений позивачем станом на 18.05.2015 року, так як зобов»язання продовжує не виконуватись. За вказаний період ( 558 днів) 3 % річних з суми 133 307,55 грн. становить 6 113,69 грн., інфляційні втрати в межах позовних вимог, заявлених в суді 1-ї інстанції, становлять суму 96 514, 67 грн.

Доводи апеляційної скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Аструм Капітал» ОСОБА_7 стосуються неправильності висновків суду першої інстанції про стягнення з товариства на користь позивача грошових коштів в сумі 133 307, 55 грн., а в цій частині рішення суду першої інстанції залишено судом касаційної інстанції без змін.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення Подільського районного суду м.Києва від 11 червня 2015 року в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аструм Капітал» на користь ОСОБА_2 54 268,96 грн. пені за несвоєчасне повернення коштів в період з 25 жовтня 2013 року по 18 травня 2015 року необхідно змінити, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аструм Капітал» на користь ОСОБА_2 пеню за несвоєчасне повернення грошових коштів за період з 06.11.2013 року по 18 травня 2015 року в розмірі 53 746, 68 грн. В частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аструм Капітал» про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат рішення суду скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аструм Капітал» на користь ОСОБА_2 трьох відсотків річних в розмірі 6 113,69 грн. та інфляційні втрати в сумі 96 514, 67 грн.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 546, 611, 625 ЦК України, ст.ст.11, 303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Аструм Капітал» ОСОБА_4 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м.Києва від 11 червня 2015 року в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аструм Капітал» на користь ОСОБА_2 54 268,96 грн. пені за несвоєчасне повернення коштів в період з 25 жовтня 2013 року по 18 травня 2015 року змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аструм Капітал» ( ) на користь ОСОБА_2 ( ідентифікаційний код НОМЕР_1) пеню за несвоєчасне повернення грошових коштів за період з 06.11.2013 року по 18 травня 2015 року в розмірі 53 746, 68 грн.

Рішення Подільського районного суду м.Києва від 11 червня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аструм Капітал» про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аструм Капітал» ( ) на користь ОСОБА_2 ( ідентифікаційний код НОМЕР_1) три відсотки річних в розмірі 6 113,69 грн. та інфляційні втрати в сумі 96 514, 67 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: