Справа № 161/5474/16-ц
Провадження № 2/161/2417/16
У Х В А Л А

05 травня 2016 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кирилюк В.Ф., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Житлово-комунального господарства № 11 про зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Житлово-комунального господарства № 11 про зобовязання вчинити дії.

Однак дану позовну заяву слід повернути позивачу з наступних підстав.

Ухвалою суду від 27.04.2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до Житлово-комунального господарства № 11 про зобовязання вчинити дії було залишено без руху та позивачу був наданий строк для усунення недоліків.

04.05.2016 року позивач на виконання ухвали суду від 27.04.2016 року подала суду заяву про усунення недоліків.

Однак, з поданої заяви вбачається, що остання не усунула недоліки, які були зазначені в ухвалі Луцького міськрайонного суду від 27.04.2016 року, а саме: позивач не сплатила судовий збір.

Законом України від 22 травня 2015 № 484-VIII, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав не передбачено.

Відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України провадження у цивільних правах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки ОСОБА_1 звернулася до Луцького міськрайонного суду із позовною заявою 25.04.2016 року, тобто на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, то правові підстави для звільнення від сплати судового збору за подання та розгляд позовної заяви ОСОБА_1 відсутні.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 зазначає, що згідно положень Закону України «Про захист прав споживачів» вона, як споживач, звільняється від сплати судового збору.

Дійсно, частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Про це, зокрема, зазначив Верховний суд України в ухвалі від 16.01.2016 року у справі №6-3084ц15.

Тому, виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, позивач ОСОБА_1 не звільняється від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Житлово-комунального господарства № 11 про зобовязання вчинити дії повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк