Ухвала

іменем україни

20 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гвоздика П.О.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення збитків за необліковану електричну енергію за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від

25 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від

24 вересня 2015 року,

встановила:

У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго» (далі - ПАТ «Полтаваобленерго») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 21 січня 2014 року під час контрольного огляду та технічної перевірки електроустановки по

АДРЕСА_1 представниками Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» був виявлений факт порушення було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від

26 липня 1999 року №1357 (далі - Правила), яке виразилося у самовільному підключенні електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника. Про порушення було складено акт від 21 січня 2014 року та нараховані збитки у сумі

14 519, 56 грн, які добровільно не відшкодовані.

Ураховуючи наведе, з урахуванням уточнень, просило стягнути з

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за необліковану електричну енергію у розмірі 14 519,56 грн у солідарному порядку.

Рішенням рішення Октябрського районного суду м. Полтави від

25 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 24 вересня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Полтаваобленерго» в особі філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» 14 519, 56 грн завданої шкоди та 243,60 грн.

Додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від

27 липня 2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4

14 519,56 грн, завданої шкоди на користь Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» та сплачений судовий збір по

121,80 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 24 вересня 2015 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суди посилались на те, що працівниками Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» було складено акт про порушення правил користування електричною енергією з боку споживача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 21 січня 2014 року. Акт підписали три представники енергопостачальника, ОСОБА_3 та

ОСОБА_4, а відтак він відповідає Правилам користування електричною енергією для населення. Розрахунок вартості безобліково спожитої електроенергії зроблено відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією. Заподіяна майнова шкода відповідно до положень ст. 1166 ЦК України підлягає відшкодуванню особою, яка її завдала.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна з наступних підстав.

Установлено, що згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом ОСОБА_3 є власником 12/25 часток житлового будинку АДРЕСА_1 та зареєстрований за вказаною адресою.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами та Мектодикою. Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією.

Виходячи з положень статей 6, 626-631, 526 ЦК Україниукладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Нормою ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику»передбачається, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил.

Установлено, що 21 січня 2014 року працівниками Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» складено акт про порушення Правил, згідно якого у будинку АДРЕСА_1, було виявлено самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника.

На підставі акту про порушення від 21 січня 2014 року нарахована вартість електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення Правил у сумі 14 519,56 грн.

Пунктом 48 Правил визначено перелік порушень, за які споживач несе відповідальність згідно із законодавством, в тому числі за розкрадання електричної енергії у разі споживання електричної енергії без приладів обліку.

Порядок складання актів про порушення споживачем правил користування електричною енергією передбачений п. 53 Правил, згідно з яким у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

Установлено, що акт про порушення від 21 січня 2014 року підписаний трьома представниками Полтавської філії міських електромереж

ПАТ «Полтаваобленерго», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Зауважень даний акт не містить.

Пред'являючи позов, ПАТ «Полтаваобленерго» просило стягнути завдані збитки з ОСОБА_3, однак у подальшому, позов було уточнено та нараховані збитки просило стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За положеннями ст. 213 ЦПК України рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У мотивувальній частині рішення суд першої інстанції дійшов висновку про порушення Правил, яке виразилося у самовільному підключенні електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, але при цьому жодних обставин щодо з'ясування вини кожного з відповідачів не встановив.

Згідно із ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Тобто додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України, і не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

У порушення вказаних процесуальних норм 27 липня 2015 року Октябрський районний суд м. Полтави ухвалив додаткове рішення відносно солідарного стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за необліковану електричну енергію у розмірі 14 519,56 грн у солідарному порядку, щодо якого сторони доказів не подавали й пояснень не давали. Обставин щодо покладення такого стягнення суд не встановив.

Крім того, доводи касаційної скарги щодо неповідомлення ОСОБА_3 про день та час розгляду справи для ухвалення додаткового рішення є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Про належне повідомлення особи про час і місце розгляду справи може свідчити лише розписка.

Наявна в матеріалах справи розписка для вручення в суді (а. с. 133) не містить відомостей про вручення, а відтак не є належним доказом про повідомлення сторони про час розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.

Апеляційний суд на допущені місцевим судом помилки уваги не звернув.

За таких обставин ухвалені у справі судові рішення є такі, що ухвалені з порушенням норм процесуального права, а відтак в силу положень ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 березня

2015 року, додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від

24 вересня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук

Судді:В.С. Висоцька

П.О. Гвоздик

О.В. Умнова

І.М. Фаловська