РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11310/16-ц

пр. № 2-о/759/494/16

18 серпня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря Чернишук К.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 р. заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, просить суд встановити факт народження особи в певний час, аргументуючи тим, що свідоцтво про народження дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 видане в м. Сімферополі АР Крим, а територія АР Крим є тимчасово окупованою територією і всі документи видаються виключно у відповідності до законодавства Російської Федерації. Встановлення факту народження необхідне для реєстрації народження дитини на території України та отримання свідоцтва про народження.

Заявник у судовому засіданні заяву підтримав, посилаючись на обставини викладені у заяві.

Заінтересована особа у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомила.

Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності заінтересованих осіб на підставі наявних у справі доказів.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 ЦПК України суд встановлює юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, батьком дитини є ОСОБА_3, матір'ю дитини є ОСОБА_4 (а.с. 16).

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до Святошинського РАЦС ГТУЮ у м. Києві для державної реєстрації народження дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народженняна яку 17.08.2016 №3723/04-30б надано відмову державній реєстрації, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини, пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» зареєстрованим у МЮУ 25.10.2006 за №1150/13024 (а.с. 2).

Отже, вирішити питання реєстрації народження дитини у позасудовий спосіб не вбачається можливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану та п. 2 Глави 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. №52/5 підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 р. за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9. Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Виходячи з положень вказаної норми суд вважає, що орган, який видав свідоцтво про народження відділ реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим є не законним, разом з цим суд приймає до уваги в сукупності з іншими доказами дані, наявні у цьому свідоцтві.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Відповідно до п.11 ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування.

Виходячи з встановлених обставин справи та відповідно до наведених положень закону суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 позбавлена можливості отримати свідоцтво про народження дитини на території України, з метою забезпечення гарантії прав, свобод та законних інтересів заявника, суд вважає необхідним встановити юридичний факт народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь АР Крим.

На підставі викладеного, керуючись ч. ч. 2,4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ч. 2 ст. 9, ч.2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», п. 11 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.ст. 6, 10-11, 57-60, 208, ч.1-3 ст. 209, 212-215, 218, 223, 234-235, 256-258, 259, 292, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь АР Крим.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: