Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого

спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі

суддів: Гончара В.П., Касьяна О.П., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 27 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом.

Зазначав, що 10 жовтня 2010 року ОСОБА_3 склав на його ім'я заповіт, який був посвідчений секретарем Мирутинської сільської ради Славутського району Хмельницької області та зареєстрований у реєстрі за № 35.

До складу спадкового майна увійшла земельна частка (пай), що розташована на території Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер.

Згідно із повідомленням державного нотаріуса Славутської державної нотаріальної контори від 24 вересня 2014 року № 1337/01-16 спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

ОСОБА_1 у встановлений законом строк спадщину не прийняв, вважає, що строк був пропущений з поважних причин, оскільки він не знав про смерть спадкодавця, так як проживає в іншому селі та не являється родичем останнього.

Просив суд визначити йому додатковий строк тривалістю у три місяці для подання заяви до Славутської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 27 серпня 2015 року, у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 10 жовтня 2010 року ОСОБА_3 склав заповіт на ім'я ОСОБА_1, яким заповів останньому земельну ділянку площею 1,10 га, що розташована на території Славутського району Хмельницької області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер.

ОСОБА_1 у встановлений законом термін спадщину не прийняв, оскільки проживав окремо від ОСОБА_3 та не знав про смерть останнього.

24 вересня 2014 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, яка відповідно до положень ст. 360‑7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Відмовляючи у позові суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, вірно визначився із характером спірних правовідносин та нормою права яка підлягала застосуванню, дійшов обґрунтованого висновку про те, що незнання про смерть спадкодавця не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки така причина пропуску строку не пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 27 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.П. Гончар

О.П.Касьян

О.В. Попович