АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/5488/16 Головуючий 1-ї інстанції - Горбунова Я.М.
Категорія : сімейне.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Івах А.П., Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2012 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини від його заробітку.

В обґрунтування позову посилалась на те, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

Відповідач, батько дитини, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає і добровільної угоди про сплату аліментів не досягнуто.

На час подання позову шлюб не розірвано

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2012 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітків та доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 серпня 2012 року і до повноліття дитини, а також в дохід держави судовий збір 214,60 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та призначити справу до розгляду в загальному порядку в іншому складі суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. У нього на утриманні знаходяться ще одна неповнолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_2, крім того протягом 2012-2015 років він добровільно надавав бувшій дружині та дитині матеріальну допомогу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 червня 2004 року (а.с.4).

Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3, яка на даний час проживає разом з матір'ю, позивачем по справі, та знаходиться на її утриманні (а.с.3,6).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Згідно до частин 1, 3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов'язку по утриманню малолітньої дитини, зокрема, сплати аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо способу утримання доньки ОСОБА_4 та розміру аліментів, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення аліментів з батька на користь матері, з якою постійно проживає дитина.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки на користь позивача в частці від заробітку (доходу) батька. Визначаючи розмір аліментів, суд врахував всі обставини справи та докази, що подані до позовної заяви. Разом з тим, відповідач не надав суду доказів які б підтверджували

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач протягом 2012-2015 років матеріально допомагав дружині та доньці визнаються безпідставними, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цих доводів про добровільну сплату ним аліментів на утримання дитини ОСОБА_1 не надав.

Дійсно, справа судом першої інстанції розглянута у відсутність відповідача ОСОБА_1 Проте до апеляційної скарги також не надано доказів які б вплинули на рішення суду першої інстанції.

Згідно вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: