Справа №442/4302/16-ц
Провадження №2/442/1568/2016
17 жовтня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді: Коваля Р.Г.
з участю секретаря: Нестір А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 06.08.1992 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області про що зроблено відповідний актовий запис № 349.
В обґрунтування позовної заяви позивач покликається на те, що їхнє сімейне життя не склалось, у звязку з тим, що між ними часто виникали сварки та постійні конфлікти, ініціатором яких був відповідач, які останній вчиняв на очах іхніх дітей, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сімейне життя та побут, у звязку з чим вони припинили шлюбні відносини та на протязі 7-ми років разом не проживають. Вона переконана, що їх шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, вони не підтримують шлюбних відносин, а тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, на день розгляду справи подала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги повністю підтримує, наполягає на розірванні шлюбу.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про можливість розгляду справи у його відсутності не надав. На підставі вище вказаного, суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи на підставі наявних у ній доказів, постановивши заочне рішення.
Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам, вважає, що позов слід задовольнити, оскільки є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, так як вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах.
Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.
В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 06.08.1992 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області про що зроблено відповідний актовий запис № 349, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії І-СГ за № 270854.
Беззаперечно встановлено той факт, що сімя позивача та відповідача фактично розпалась, існує тільки формально, так як вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин.
Як встановлено судом, позивач твердо переконана, що у їх шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття любові, поваги та на протязі 7-ми років разом не проживають.
Згідно із ст. 24 СК України, шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Беззаперечно встановлено той факт, що сімя позивача та відповідача фактично розпалася, існує тільки формально, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства, позивач твердо переконана, що міцної сімї у них не буде, примирення між ними неможливе, вони втратили один до одного почуття поваги та любові.
Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає до задоволення.
Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір в сумі 551,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 10, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст., ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд. -
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 06.08.1992 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 349.
Після розірвання шлюбу за позивачем залишити прізвище: «Антоник».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 гривню 20 копійок, понесених судових витрат.
Рішення суду, після набрання ним чинності, направити відділу РАЦСу м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області для реєстрації факту розірвання шлюбу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом шляхом подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії, або може бути оскаржене у загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя: Р.Г.Коваль