У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Львівської області, за участю прокурора Галицького району м. Львова, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління юстиції у Львівській області, Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на рішення апеляційного суду Львівської області від 2 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Львівської області на його користь 6 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Львівської області в межах виконавчого провадження винесено постанову про накладення арешту на його автомобіль ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1, оголошено заборону на його відчуження та оголошено автомобіль в розшук.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15 червня 2011 року визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Львівської області від 19 травня 2011 року про розшук автомобіля ВАЗ 21043, держаний номер НОМЕР_1, та визнано протиправною і скасовано постанову про накладення арешту на автомобіль та оголошення заборони на його відчуження.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 2 квітня 2015 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнено з Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Львівської області на користь ОСОБА_1 425 грн у відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення апеляційного суду Львівської області від 2 квітня 2015 року та залишення в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції, встановивши, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15 червня 2011 року визнано протиправними і скасовано постанови державного виконавця від 19 травня 2011 року, дійшов висновку про наявність правових підстав для відшкодування завданої позивачу моральної шкоди.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1.

Державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Львівської області 19 травня 2011 року винесено постанову про накладення арешту на його автомобіль ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1, та оголошено заборону на його відчуження і оголошено автомобіль в розшук.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15 червня 2011 року вказану постанову визнано протиправною та скасовано.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичні особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою.

До таких висновків суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Частиною другою статті 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним. оскільки пункт три статті передбачає наявність інших випадків, встановлених законом.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст. 1173 ЦК України).

Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів.

Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції, вищезазначені норми закону не врахував та дійшов помилкового висновку про відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, Галицьким відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Львівської області.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Ураховуючи викладене, рішення суду апеляційної підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції задовольнити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 2 квітня 2015 року скасувати, залишити в силі рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 лютого 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов
Судді: О.В.Кадєтова С.О.Карпенко Г.І.Мостова М.І.Наумчук