У х в а л а

іменем україни

23 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбного контракту частково недійним та поділ майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 9 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати частково недійсним шлюбний контракт, укладений між ним та ОСОБА_2 6 квітня 2004 року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 13 липня 2003 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13 серпня 2012 року розірвано. За час шлюбу ними 2 вересня 2003 року придбано квартиру АДРЕСА_1. 6 квітня 2004 року між ним та ОСОБА_2 укладений шлюбний контракт, відповідно до п. 2 якого сторони погодили, що квартира АДРЕСА_1 є особистою власністю ОСОБА_2 Оскільки відповідно до ч. 5 ст. 93 СК України за шлюбним договором не може передаватися у власність одному з подружжя нерухоме майно, просив позов задовольнити, визнавши за ним право власності на Ѕ частку цієї квартири.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 29 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 9 грудня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 жовтня 2015 року та ухвали апеляційного суду Київської області від 9 грудня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, встановивши, що укладений між сторонами шлюбний контракт відповідає вимогам закону і заборон чи обмежень у праві подружжя визначати у шлюбному договорі правовий режим майна, набутого за час шлюбу, законодавство не містить, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 жовтня 2015 року та ухвала апеляційного суду Київської області від 9 грудня 2015 року постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 9 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийС.О.Карпенко
Судді: О.В.Кадєтова Г.І.Мостова