№ 336/1014/16-ц
пр. № 2/336/1788/2016
У Х В А Л А

15 липня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Жупанової І.Б., при секретарі Кошліченко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про виселення,

В С Т А Н О В И В:

В судове засідання не зявилася відповідач, про день і час судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про отримання повістки про виклик до суду, підписаною її чоловіком.

Ст. 76 ЦПК України визначено порядок вручення судових повісток, зі змісту якої слідує, що судова повістка може бути вручена будь-кому з повнолітніх членів сімї, які проживають разом з собою, якій судова повістка адресована.

Крім того, 15.07.2016 року ОСОБА_3, який є чоловіком ОСОБА_2, від імені ОСОБА_2 було подано заяву про відкладення розгляду справи в звязку з тим, що двоє її неповнолітніх дітей захворіли, в тому числі дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Розгляд справи відкладався неодноразово за клопотанням відповідача, однак будь-яких дій щодо надання заперечень проти позову, доказів цього, ОСОБА_2 не вчинялось, що призвело до тривалого часу, протягом якого справа не розглядалась і свідчить про зловживання нею своїми процесуальними правами. До того ж, позивач має право у разі неможливості самостійно приймати участь у справі, мати представника, однак жодних кроків з цього приводу нею зроблено не було. Тому суд вважає, що законних підстав для відкладення розгляду справи немає.

Ч. 1 ст.169 ЦПК України передбачено випадки, в разі настання яких суд відкладає розгляд справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення) в незалежності від поважності причин неявки.

Згідно ст. ст. 5, 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності сторін, змагальності та диспозитивності. У відповідності до ст. 11, ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки, і, разом з тим, з огляду на принцип диспозитивності у цивільному судочинстві, сторони розпоряджаються процесуальними правами на свій розсуд.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

У зв'язку з наведеним, дії суду на вимогу ч. 4 ст. 169 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Позивач не заперечує проти повторного заочного розгляду справи.

Як випливає зі змісту ст. 232 ЦПК України після скасування заочного рішення, суд ухвалює повторне заочне рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2016 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ПАТ «Дельта Банк», про виселення був задоволений, а ухвалою від 13.05.2016 року Шевченківського районного суду м. Запоріжжя вказане заочне рішення було скасовано за заявою ОСОБА_2 та призначено до судового розгляду в загальному порядку.

Таким чином, суд вважає за необхідне ухвали про повторний заочний розгляд справи.

Керуючись ст. 224, 225 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Розглянути цивільну справу повторно заочно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: