АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/829/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Карпусь С.А.

суддів: Баса О.Г., Спірідонової Т.В.

секретаря Кошельника В.М.

з участю: ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 10 березня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 05 жовтня 1999 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького МРУЮ у Хмельницькій області, вказуючи на те, що подружнє життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, більше року проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання і збереження сім'ї, просив розірвати шлюб.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10 березня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. Постановлено розірвати шлюб, укладений ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 05 жовтня 1999 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місті Хмельницькому, актовий запис №1423. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає рішення суду незаконним, просить його скасувати та в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, зокрема положень ч.2 ст. 112 СК України. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд не дав належної оцінки

___________________________________________________________________________________________Головуючий у першій інстанції - Заворотна О.Л. Провадження № 22-ц/792/829/16

Доповідач - Карпусь С.А. Категорія № 48,49

тій обставині, що сторони перебувають у шлюбі 16 років і жодних обставин для розірвання шлюбу не існує, таких і не наведено в рішенні суду. На даний час в сім'ї виникли тимчасові непорозуміння, тому в силу положень ст. 111 СК України суду слід було надати строк на примирення, про що її представником заявлялось відповідне клопотання, проте суд не застосував положення цього закону. Ухвалу про надання строку на примирення вона не отримувала, про таку дізналась з рішення суду.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла письмова заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з хворобою.

Відповідно до частини першої статті 304 ЦПК справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, за винятками і доповненнями, встановленими главою про апеляційне провадження.

Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 не з'явилась в судове засідання на 30 червня 2016 року, подавши клопотання про відкладення розгляду справи, яке було задоволено апеляційним судом, вона ж будучи належним чином повідомленою на 22 липня 2016 року повторно не з'явилась в судове засідання, а також враховуючи строки розгляду апеляційним судом апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, відхиливши її чергове клопотання про відкладення розгляду справи.

В засіданні апеляційного суду позивач заперечив апеляційну скаргу, посилаючись на правильність рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржене рішення у повній мірі відповідає даним вимогам.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно застосувавши норми матеріального права, встановив та обґрунтовано виходив із того, що сторони уклали шлюб 05.10.1999 року, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1423. Від шлюбу дітей не мають. Сім'я сторін фактично розпалася, існує тільки формально, сторони не підтримують шлюбних відносин з липня 2015 року, разом не проживають, не ведуть спільного господарства, за час примирення сімейних відносин не відновили, а тому подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам.

Такі висновки суду підтверджуються матеріалами справи та відповідають закону.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч.ч.3,4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України).

Судом надавався строк для примирення сторін, про що свідчить ухвала суду від 20 січня 2016 року.

Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно роз'яснень, викладених у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

У відповідності до п.11 цієї ж Постанови рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам ст.215 ЦПК.

Виходячи із змісту даного пункту Постанови, у рішенні повинні бути наведені мотиви, з яких суд визнав збереження сім'ї можливим чи неможливим.

Оскаржуване рішення містить достатні мотиви для розірвання шлюбу між сторонами.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано норми матеріального права та дотримано процедуру розгляду справи, передбачену ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 -315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 10 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/ С.А. Карпусь

Суддя /підпис/ О.Г. Бас

Суддя /підпис/ Т.В. Спірідонова

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду С.А. Карпусь