Справа № 289/1251/15-ц
Номер провадження 2/289/26/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2016 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Прокопчук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 до Кичкирівської с/ради Радомишльського району Житомирської області, ОСОБА_4 про тлумачення заповіту померлого, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом, перерозподіл спадщини між спадкоємцями за законом та визнання права власності на спадкове майно ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів з зазначених підстав. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що після смерті їх з відповідачкою батька та матері залишилось спадкове майно,інших спадкоємців на дане майно не має, спадкове майно батько при житті розподілив між спадкоємцями,на думку позивачів заповіт має неоднозначне волевиявлення, тому просили судрозтлумачити заповіт померлого батька, визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом,видані на «ім.»я» відповідачки, перерозподілити спадщини (в порядку ст. 1280 ЦК України) між спадкоємцями за законом та визнати за ними право власності на спадкове майно (в порядку ст.ст. 1241,1261 ЦК України).

В судовому засіданні позивачі та їх представник ОСОБА_5 з»явились, позовні вимоги підтримали у повному обсязі,просили їх задовольнити,при цьому представник від імені довірителів пояснив суду про те,що 09 серпня 2010 року у віці 68 років помер рідний батько позивачів і спадкодавець - ОСОБА_6, про що в книзі реєстрації актів про смерть «09» числа «серпня» місяця «2010» року було зроблено відповідний запис за № «15», що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 262475, яке видане /повторно/ «1,8» червня 2015 року ВД РАЦС Радомишльського РУЮ у Житомирській області. Муравей-

ник ОСОБА_7 на випадок своєї смерті залишив заповіт, який був посвідчений 18 березня 2004 р. секретарем Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області за реєстром №19. Відповідно до зазначеного заповіту, який є чинний, тобто: не був змінений, не був відмінений і не був скасований заповідачем на час своєї смерті, спадкодавець вирішив всім своїм майном розпорядитися наступним чином:

«...будинок, що знаходиться в с. Кичкирі по провулку Південний, 8 з надвірними будівлями, ощадний вклад,який знаходиться в Радомишльському ощадному банку, належне мені право на земельну частку /пай/ ПКСП Світанок с.Кичкирі, Радомишльського району Житомирської обл., площею 4,29 умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) заповідаю дочці ОСОБА_4, приватизовану земельну ділянку площею 1,01 га заповідаю сину ОСОБА_1 і дочці ОСОБА_4, в рівних частинах. Будинок, що знаходиться по провулку Південний, 10 с. Кичкирі, який я успадкував після смерті матері ОСОБА_8, заповідаю сину ОСОБА_1».

Тобто,приймаючи до уваги викладене у цьому заповіті, станом на 18.03.2004 р. спадкодавець вважав, що у нього у власності, є:

-будинок по пров. Південний, 8 в с. Кичкирі, що належав йому безпосередньо;

-будинок по пров. Південний, 10 в с. Кичкирі, що перейшов йому від матері - ОСОБА_8;

-земельна ділянка площею 1,01 та;

-право на земельну частку /пай/ розміром 4,29 умовних кад. га, без визначення ділянки в натурі (на місцевості);

-ощадний вклад (грошові заощадження в установі банку)

Після смерті спадкодавця відкрилась конкретна спадщина, яка складається з :

1) цілого житлового будинку (загальною площею - 111,2 м2 і житловою площею 50,9 м2) з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, який складається з двох житлових квартир:

-за № 1 (загальною площею - 74,8 м2 і житловою площею 32,4 м2)

-за № 2 (загальною площею - 36,4 м2 і житловою площею 18,5 м ).

яким за даними Технічного паспорту на житловий будинок який виданий 25.06.2015 р. КП «Житомирське МБТІ», визначена адреса будинку: село Кичкирі, провулок Південний, № 8;

а тому просив суд:

-ухвалити рішення суду, яким тлумачити заповіт померлого ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер «09» серпня 2010 року, який був посвідчений 18 березня 2004 р. Кичкнрівською сільською радою Радомишльського району Житомирської області за реєстром № 19, як про вираження волі померлого заповісти: --------

- квартиру № 1 (загальною площею - 74,8 м2 і житловою площею 32,4 м2), що знаходиться в с. Кичкирі по провулку Південний, 8 Радомишльського району Житомирської області,

- грошові вклади зі всіма процентами, компенсаціями та нарахуваннями по них, які знаходяться на особових рахунках № 1662, № 91551304, № 282 тощо в Радомишльському ТВБВ ПАТ «Державний ощадний банк України» на імя ОСОБА_6,

- земельну ділянку площею 3,0100 га, (що складається з: ділянки площею 2,9100 га кадастровий номер :04:000:0194 та ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :08:000:0331), розташованої на території Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державнОого акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 2120739, виданого 13.06.2005 р. Радомишльською райдержадміністрацією Радомишльським райвідділом земельних ресурсів Житомирської обл., заповідаю дочці ОСОБА_4,

- земельну ділянку площею 0,2500 га кадастровий номер :05:004:0017 цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташованої по пров. Південний, № 8 (вісім) в с. Кичкирі Радомишльського р-ну Житомирської обл., на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 033011, виданого 27.04.2005 р. Кичкирівською сільською радою та Радомишльським районним відділом земельних ресурсів Житомирської обл.,

- земельну ділянку площею 0,7608 га (яка складається з ділянок: площею 0,0690 га кадастровий номер - :05:004:0018, площею 0,0903 га кадастровий номер - :05:004:0019, площею 0,1647 га кадастровий номер - :05:004:0020, площею 0,2133 га кадастровий номер - :05:004:0021, площею 0,2235 га кадастровий номер - :05:004:0022), цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по пров. Південний, № 8 (вісім) в с. Кичкирі Радомишльського р-ну Житомирської обл., на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 033012, виданому 27 квітня 2005 р. Кичкирівською сільською радою та Радомишльським районним відділом земельних ресурсів Житомирської обл.

Відповідачка та її представник ОСОБА_9 в судове засідання з'явилися, з позовними вимогами не погодилися та надали до суду письмові заперечення на позов.

Суд,вислухавши пояснення сторін у справі,дослідивши матеріали справи,оцінивши зібрані докази в їх сукупності,приходить до наступного,виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін,при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

У судовому засіданні встановлено,що 09 серпня 2010 року у віці 68 років помер рідний батько позивачів і спадкодавець - ОСОБА_6, про що в книзі реєстрації актів про смерть «09» числа «серпня» місяця «2010» року було зроблено відповідний запис за № «15», що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 262475, яке видане повторно«18» червня 2015 року ВД РАЦС Радомишльського РУЮ у Житомирській області.

При житті ОСОБА_6 на випадок своєї смерті залишив заповіт, який був посвідчений 18 березня 2004 р. секретарем Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області за реєстром №19. Відповідно до зазначеного заповіту, який є чинний, тобто не був змінений, не був відмінений і не був скасований заповідачем на час своєї смерті, спадкодавець вирішив всім своїм майном розпорядитися наступним чином:

«...будинок, що знаходиться в с. Кичкирі по провулку Південний, 8 з надвірними будівлями, ощадний вклад,який знаходиться в Радомишльському ощадному банку, належне мені право на земельну частку (пай) ПКСП Світанок с.Кичкирі, Радомишльського району Житомирської обл., площею 4,29 умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) заповідаю дочці ОСОБА_4, приватизовану земельну ділянку площею 1,01 га заповідаю сину ОСОБА_1 і дочці ОСОБА_4, в рівних частинах. Будинок, що знаходиться по провулку Південний, 10 с. Кичкирі, який я успадкував після смерті матері ОСОБА_8, заповідаю сину ОСОБА_1».

У відповідності до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб,незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних,родинних відносин,а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч.2 ст.1235 ЦК України заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за Законом.У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Статтею 213 ч.2 ЦК України передбачено,що на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Відповідно до ч.3 ст.213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять,а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення слів. Якщо буквальне значення слів і понять,а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з»ясувати зміст окремих частин правочину,їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин,усім його змістом,намірами сторін.

З матеріалів спадкової справи №442/2010 до майна померлого 09 серпня 2010 року ОСОБА_10 вбачається,що в передбачений Законом шестимісячний термін для подачі заяви до нотконтори про прийняття спадщини звернулися:

- ОСОБА_11(дружина померлого),яка відмовилася від прийняття спадщини;

- ОСОБА_4(дочка померлого) про прийняття спадщини,котрій були видані Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно:

25.03.2016земельну ділянку площею 3,01 Га, розташовану на території Кичкирівської с/ради Радомишльського району Житомирської області цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

25.03.2017грошовий вклад з процентами та нарахуваннями на них в Радомишльському відділенні «Державний ощадний банк України» на рахунку №262.

В передбачений Законом термін ОСОБА_4 використала своє право на спадщину та зареєструвала право власності на вказану вище земельну ділянку.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов»язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до положень ч.ч.1,2 ст.1220, ч.1 ст. 1222, ч.3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування.

У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Судом також встановлено,що Рішенням Радомишльського районного суду в Житомирській області від 01.12.2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Кичкирівської с/ради Радомишльського району Житомирської області визнано право власності на спадкове майно(житловий будинок) після смерті її батька ОСОБА_6,який помер 09.08.2010 року у віці 68 років в с.Кичкирі Радомишльського району Житомирської обл. (а.с.122).

З витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається,що власником будинку з господарськими будівлями та спорудами,шо розташований за адресою: Житомирська обл. Радомишльський район с.Кичкирі пров.Південний,8,загальною площею 111,2 кв.м.,житловою площею 50,9 кв.м. на підставі Рішення суду є ОСОБА_4 (а.с.123).

Рішення суду не оскаржувалося, на даний час воно є чинним.

З довідки Кичкирівської с/ради за №252 від 17.06.2015 року вбачається,що згідно нумерації сільської ради в с.Кичкирі Радомишльського району Житомирської обл.. провул. Південний домоволодінню були присвоєні два порядкових номери: №8,загальною площею 42 кв.м.- голова двору ОСОБА_10 та №10, загальною площею 35,9 кв.м.- голова двору ОСОБА_8.

З довідки Кичкирівської с/ради за №129 від 17.02.2016 року вбачається,що ОСОБА_1 на день смерті свого батька ОСОБА_6, який помер 09.08.2010 року прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом з ним за адресою: с.Кичкирі Радомишльського району Житомирської обл.провул.Південний,10. Крім сина ОСОБА_1 більше ніхто з спадкодавцем на момент смерті не проживав та не був зареєстрований.

В судовому засіданні на думку суду, не здобуто доказів того, що ОСОБА_12 та ОСОБА_2 вчиняли дії, передбачені чинним Законом, направлені на прийняття спадщини після смерті свого батька - ОСОБА_6, який помер 09.08.2010 року в с.Кичкирі Радомишльського району Житомирської області,шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса або шляхом постійного проживання зі спадкодавцем та проживання з ним на день його смерті.

У відповідності до ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку,встановленого ст.1270 ЦК України (шість місяців) не подав заяву про прийняття спадщини,він вважається таким,що не прийняв її.

Згідно з ч.2 ст.1272 ЦК України за письмовою згодою всіх спадкоємців,які прийняли спадщину,спадкоємець,який пропустив строк для прийняття спадщини,може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено,що ОСОБА_4,яка прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_6,письмової згоди на прийняття спадщини ОСОБА_12 або ОСОБА_2 не надавала.

У відповідності до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із ч.ч. 1-3,6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Звертаючись до суду з вимого про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за Заповітом,виданих на «ім.»я» ОСОБА_4 позивачі не надали будь-яких доказів,які б свідчили про незаконність отримання останньою спадщини та відповідно правовстановлюючих документів на спадщину. При цьому позивачі не заявляли перед судом вимогу про визнання недійсними правовстанов-люючих документів на землю та житловий будинок відповідачки.

Головний мотив у вимозі про визнання правочину недійсним позивачі вбачають у неправильному, на їх думку, розподілі спадкового майна,визначеного Заповітом.

Відповідно до ст..328 ЦК України право власності набувається на підставах,що не заборонені Законом,зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,якщо інше прямо не випливає із Закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст.ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність належних правових підстав для задоволення позовних вимог, а відтак позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,60,209,213-215, 218 ЦПК України,ст.ст.213,238,1216, 1217, 1221-1223, 1225, 1256,1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 41, 55 Конституції України суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1, ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог до Кичкирівської с/ради Радомишльського району Житомирської області,ОСОБА_4 про тлумачення заповіту померлого, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом, перерозподіл спадщини між спадкоємцями за законом та визнання права власності на спадкове майно за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів, починаючи з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. М. Невмержицький