Справа № 172/1515/15-ц
Провадження № 2/172/142/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.05.2016 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Філіппова Є.Є.,

секретаря - Сергійчик Л.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Васильківської державної нтораріальної контори в особі державного нотаріуса ОСОБА_2 про визнання відмови у вчиненні нотаріальних дій неправомірною, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Васильківського районного суду Дніпропетровської області з позовом до державного нотаріуса ОСОБА_2 про про визнання відмови у вчиненні нотаріальних дій неправомірною.

В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 08.12.2015 року, державний нотаріус Васильківської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, нібито розглянувши його заяву, про вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті батька ОСОБА_4 померлого 15 лютого 2015 року на все належне спадкодавцю майно в тому числі і на житловий будинок, розташований за адресо м. Синельникове с. Новогніде, вул.Гагаріна, буд. 5, встановив що він не підлягає до кола спадкоємців відповідно до ст.1241 ЦК України. Та з цих підстав відмовив у вчинені нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

В дійсності, він надав до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори всі документи (оригінали та копії) які необхідні по закону, та керувався памяткою, яку йому вручив нотаріус з переліком документів та відповідними розясненнями стосовно питань спадкування. Крім того він надавав довідку КП СМБТІ Дніпропетровської області №705 від 08.04.2015 року та Свідоцтво про право власності від 13.05.1997 року №95.

До Васильківської державної нотаріальної контори в особі Державного нотаріуса ОСОБА_2 він з зазначеними зверненнями чи заявами не звертався, яким чином та з яких підстав вона взяла на себе відповідальність приймати рішення відносно спадщини його батька вона не пояснила.

Також зазначив, що згідно п.п. 1.2 п. 1 Глави 10 Порядку при зверненні спадкоємця у звязку відкриттям спадщини нотаріус з'ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, час, місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкової майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Згідно зі ст.13-1 закону "Про нотаріат" нотаріальний округ територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса.

Нотаріальні округи визначаються відповідно до адміністративно-територіального устрою України. У містах з районним по дідом округом діяльності нотаріуса є вся територія міста. У разі зміни адміністративно-територіального поділу України, в результаті якого розташування робочого місця (контори) приватного нотаріуса увійшло до іншого нотаріального округу, нотаріальна діяльність відповідних нотаріусів повинна бути зареєстрована в цьому нотаріальному окрузі.

Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим законом.

Державний нотаріус ОСОБА_2 не мала права приймати рішення та видавати постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії виходячи з вищенаведеного,та враховуючи ті обставини, що він звертався з відповідною заявою саме до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори а саме до нотаріуса ОСОБА_5Ж .де і була відкрита спадкова справа № 87/2015.

Тобто, державний нотаріус ОСОБА_2 як що і мала намір відмовити у вчинені нотаріальної дії то з мотивів що ця дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом.

Саме на це вказав Верховний Суд у своїй Постанові від 20 лютого 2013 року № 6-158ЦСІ2.

У своїй постанові ВС, посилається на норми закону "Про нотаріат" та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 3.03.2004 №20/5, зареєстрованим в Мінюсті 3.03.2004 за №283/8882.

Згідно з положеннями глави І Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" нотаріальні дії можуть вчинятися будь-яким нотаріусом на всій території України, за винятком обмежень у праві вчинення нотаріальних дій, установлених Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України.

Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса. В окремих випадках, коли фізична особа не може з'явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу.

Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса, у посвідчувальному написі та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій зазначається місце вчинення нотаріальної дії (удома, у лікарні, за місцезнаходженням юридичної особи та ін.) із зазначенням адреси, а також причин, з яких нотаріальна дія була вчинена поза вказаними приміщеннями.

Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених Законом.

Нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб, у день подачі нотаріусу всіх необхідних документів.

Нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у її статуті чи положенні, або виходить за межі її діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених Законом.

Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 зазначеного Закону.

Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язаний викласти причини відмови в письмовій формі і розяснити порядок її оскарження у цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

У постанові про відмову вказуються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та адреса державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); мотиви, з яких відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на цивільне процесуальне законодавство.

Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

На підставі викладеного вважає, що він є єдиним спадкоємцем всього майна померлого батька по закону з наступних підстав:

1.Він, як син належить до першої черги спадкоємців за законом.

2.На час смерті батька разом з ним постійно мешкали його брат ОСОБА_6, та він, і тільки вони мали отримати відповідні документи від нотаріальної контори відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, в цій частині його права порушені та потребують судового захисту.

Крім того у нього виникли певні сумніви,що до самого заповіту про який йдеться в постанові від 08.12.201515 року. Державний нотаріус ОСОБА_2 зміст цього заповіту до нього не доводила, а йому відомо, що батько оформив заповіт на всіх дітей родини ОСОБА_4 тобто і на нього теж. Тому є свідки.

Крім того, в нього є рідний брат ОСОБА_7 (10 серпня 1970 р.н.) який є інвалідом, однак чомусь в постанові про це не йдеться зовсім, факт його каліцтва відомий всій родині з самого дитинства про це знає й державний нотаріус але Другої Синельниківської державної нотаріальної контори - ОСОБА_5, куди він дійсно звертався з відповідною заявою і про це є відомості в спадковій справі. йому також відомо, що ОСОБА_7 і який є інвалідом звертався (або збирався звернутися) до органів нотаріату за свідоцтвом про право на спадщину.

Виходячи з наведеного, має певні підстави вважати, що у державного нотаріуса не було жодних правових підстав для відмови в вчинені нотаріальних дій.

В звязку з чим, просив визнати дії Васильківської державної нотаріальної контори в особі Державного нотаріуса ОСОБА_2 неправомірними в частині відмови в видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 померлого 15 лютого 2015 року на все належне спадкодавцю майно в тому числі і на житловий будинок, розташований за адресо місто Синельникове Селище Новогніде, вул.Гагаріна, буд. 5.

01.03.2016 року ОСОБА_3 надіслав до суду заяву про зміну підстав позову та уточнення позовних вимог в порядку ст..3,31 ЦПК України в якій зазначив, що нотаріусом порушено правила територіальної компетенції.

В звязку з чим, просив визнати дії Васильківської державної нотаріальної контори в особі Державного нотаріуса ОСОБА_2 неправомірними в частині відмови в видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 померлого 15 лютого 2015 року на все належне спадкодавцю майно в тому числі і на житловий будинок, розташований за адресо місто Синельникове Селище Новогніде, вул.Гагаріна, буд. 5 виходячи з порушення правила територіальної компетенції нотаріальної дії.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, позовні вимоги не визнала, проти їх задоволення заперечувала.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів, а згідно ст. ст. 58, 59 ЦПК України докази повинні бути належними та допустимими.

В ході судового розгляду справи встановлено, що 15 лютого 2015 року помер ОСОБА_4. 26 лютого 2015 року нотаріусом Другої Синельниківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 була відкрита спадкова справа №87/2015.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, 28 квітня 2015 року до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини звернувся ОСОБА_6, 20 березня 2015 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася ОСОБА_8, 25 лютого 2015 року з заявою про прийняття спадщини за законом та заповітом звернувся ОСОБА_3, 06 червня 2015 року з заявами про відмову від спадщини звернулися ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області №1827-к від 23 червня 2015 року, в звязку з хворобою завідувача Другої Синельниківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, виконання обовязків завідувача Другої Синельниківської державної нотаріальної контори з 24 червня 2015 року було покладено на ОСОБА_2, завідувача Васильківської державної нотаріальної контори.

Згідно листа Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області №05-62/806 від 02.03.2016 року завідувач Другої Синельниківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 був відсутній на робочому місці у звязку з тимчасовою непрацездатністю в період з 24 червня 2015 року по 24 вересня 2015 року, на час хвороби ОСОБА_5 обовязки завідувача Другої Синельниківської державної нотаріальної контори було покладено на ОСОБА_2, завідувача Васильківської державної нотаріальної контори.

22 вересня 2015 року до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, звернулась ОСОБА_8

22 вересня 2015 року виконуючим обовязки завідувача Другої Синельниківської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом ОСОБА_2 на імя ОСОБА_8 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого 15 лютого 2015 року ОСОБА_4

08 грудня 2015 року Державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 у звязку зі зверненням ОСОБА_3 щодо отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого 15 лютого 2015 року ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в звязку з тим, що померлим був посвідчений заповіт на іншого спадкоємця, а ОСОБА_3 не входить до кола спадкоємців зазначених в ст.1241 ЦК України, та видати свідоцтво про право на спадщину за законом не можливо.

Згідно ст.7 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Нотаріуси у встановленому порядку в межах своєї компетенції вирішують питання, що випливають з норм міжнародного права, а також укладених Україною міждержавних угод.

Згідно зі ст.13-1 закону "Про нотаріат" нотаріальний округ територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса.

Нотаріальні округи визначаються відповідно до адміністративно-територіального устрою України. У містах з районним по дідом округом діяльності нотаріуса є вся територія міста. У разі зміни адміністративно-територіального поділу України, в результаті якого розташування робочого місця (контори) приватного нотаріуса увійшло до іншого нотаріального округу, нотаріальна діяльність відповідних нотаріусів повинна бути зареєстрована в цьому нотаріальному окрузі.

Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим законом.

Відповідно до ст. 49 Закону України про "Про нотаріат" нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України, не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії, є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства, з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень, правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності, особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення, пов'язані з її вчиненням, в інших випадках, передбачених цим Законом. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Згідно ст.50 Закону України про "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

В позовній заяві, а також під час судового розгляду, представником позивача, в обґрунтування позовних вимог було зазначено, що нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, під час заміщення завідувача Другої Синельниківської державної нотаріальної контори було допущено порушення правил ведення нотаріального діловодства.

Порушення полягало у тому, що відповідно до "Правил ведення нотаріального діловодства" затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 N 3253/5, місцем вчинення нотаріальних дій у порядку заміщення є державна нотаріальна контора, де працює нотаріус, якого заміщують, натомість, нотаріусом ОСОБА_2 нотаріальні дії вчинялись не за місцем розташування Другої Синельниківської державної нотаріальної контори а в приміщенні Васильківської державної нотаріальної контори, крім того, оскаржувана постанова винесена нотаріусом 08 грудня 2015 року, тобто після припинення її повноважень по заміщенню завідувача Другої Синельниківської державної нотаріальної контори. Відповідно до п. 7.4. "Правил ведення нотаріального діловодства" після припинення повноважень державним нотаріусом, який заміщує, складається акт приймання-передавання, в якому зазначаються кількість справ нотаріальних документів у нотаріальному діловодстві, переданих у зв'язку із заміщенням і повернутих державному нотаріусу, якого заміщують, відомості про зміни у складі та обсязі фонду, причини такої зміни. Реєстр та напрацьовані документи зберігаються в державній нотаріальній конторі за місцем заміщення. Натомість зазначена спадкова справа не була передана за атом приймання-передавання, і постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій була винесена нотаріусом з порушенням норм територіальності.

Однак, погодитись з твердженнями представника позивача у повній мірі не можливо.

Так, дійсно, відповідно до п.7.3 "Правил ведення нотаріального діловодства" затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 N 3253/5, місцем вчинення нотаріальних дій у порядку заміщення є державна нотаріальна контора, де працює нотаріус, якого заміщують.

Натомість, згідно п.5 наказу Міністерства юстиції України №1066/5 від 07.07.2014 року "Про забезпечення організації доступності населення до нотаріальних послуг та поліпшення роботи з надання таких послуг" у разі відсутності всіх державних нотаріусів у державній нотаріальній конторі терміново покладати обов'язки щодо нотаріального обслуговування населення наказом начальника відповідного головного управління юстиції на іншу державну нотаріальну контору, місце розташування якої найбільш наближено до державної нотаріальної контори, яка тимчасово не працює у зв'язку з відсутністю державних нотаріусів, чи на державну нотаріальну контору, у якій існує оптимальна можливість для належного надання нотаріальних послуг.

Організувати нотаріальне обслуговування населення у приміщенні цієї державної нотаріальної контори, а також забезпечити здійснення прийому громадян державними нотаріусами з виїздом до населеного пункту, у якому розташована державна нотаріальна контора, що тимчасово не працює, або іншого населеного пункту, нотаріальне обслуговування населення якого здійснювала ця державна нотаріальна контора.

Отже, у даному випадку виникає неузгодженість між двома чинними нормативно-правовими актами.

Із листа розяснення Міністерства юстиції України №758-0-2-08-19 від 26 грудня 2008 року "Щодо практики застосування норм права у випадку колізії" вбачається, що у разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності. Така неузгодженість може виникнути внаслідок того, що прийняття нової норми не завжди супроводжується скасуванням "застарілих" норм з одного й того ж питання.

З огляду на встановлені обставини в даному випадку слід застосовувати нормативно-правовий акт, який виданий пізніше, тобто наказ Міністерства юстиції України №1066/5 від 07.07.2014 року "Про забезпечення організації доступності населення до нотаріальних послуг та поліпшення роботи з надання таких послуг" в якому чітко визначено місце вчинення нотаріальних дій в порядку заміщення.

Стосовно тверджень представника позивача, про те, що при винесенні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, нотаріусом порушено межі свого територіального округу, слід зазначити наступне.

В період з 24 червня 2015 року по 24 вересня 2015 року завідувач Васильківської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 виконувала обовязки завідувача Другої Синельниківської державної нотаріальної контори в порядку заміщення.

08 грудня 2015 року Державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 у звязку зі зверненням ОСОБА_3 щодо отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого 15 лютого 2015 року ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в звязку з тим, що померлим був посвідчений заповіт на іншого спадкоємця, а ОСОБА_3 не входить до кола спадкоємців зазначених в ст.1241 ЦК України, та видати свідоцтво про право на спадщину за законом не можливо.

Нотаріальні дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого 15 лютого 2015 року ОСОБА_4, які вчинялися нотаріусом ОСОБА_2 в порядку заміщення, вчинялись відповідно до наказу Міністерства юстиції України №1066/5 від 07.07.2014 року в приміщенні Васильківської державної нотаріальної контори.

Відповідно до п. 7.4. "Правил ведення нотаріального діловодства" після припинення повноважень державним нотаріусом, який заміщує, складається акт приймання-передавання, в якому зазначаються кількість справ нотаріальних документів у нотаріальному діловодстві, переданих у зв'язку із заміщенням і повернутих державному нотаріусу, якого заміщують, відомості про зміни у складі та обсязі фонду, причини такої зміни. Реєстр та напрацьовані документи зберігаються в державній нотаріальній конторі за місцем заміщення.

Виходячи з викладеного, оскільки нотаріальні дії, в порядку заміщення, вчинялись в приміщенні Васильківської державної нотаріальної контори, то і напрацьовані документи повинні зберігатися в нотаріальній конторі за місцем заміщення.

Крім того, Відповідно до п. 11.5 "Правил ведення нотаріального діловодства" кожна спадкова справа являє собою окремий наряд (справу), має внутрішній опис, нумерується, оформлюється титульним аркушем та прошивається.

Справа вважається закінченою за датою видачі свідоцтва про право на спадщину, якщо на підставі поданих заяв про видачу свідоцтва про право на спадщину було видано відповідні свідоцтва всім спадкоємцям, які закликалися до спадкування, та на все майно, заявлене такими спадкоємцями. Усі інші заяви, що будуть подаватися після закінчення спадкової справи, вважаються такими, що подані додатково.

Оформлення спадкової справи покладається на державного чи приватного нотаріуса, у провадженні (на виконанні) якого знаходиться справа.

Як вбачається з матеріалів справи (копії спадкової справи №87/2015), на титульному аркуші зазначено що спадкову справу закінчено 22.09.2015 року і передано на зберігання.

24 вересня 2015 року завідувач Васильківської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 припинила виконувати обовязки завідувача Другої Синельниківської державної нотаріальної контори в порядку заміщення, при цьому відповідно до п. 7.4. "Правил ведення нотаріального діловодства" напрацьовані документи залишились на зберіганні в державній нотаріальній конторі за місцем заміщення.

Таким чином, на момент винесення оскаржуваної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, нотаріус ОСОБА_2 діяла вже не в порядку заміщення, а як нотаріус у провадженні якого знаходилась спадкова справа та втеперішній час перебуває на зберіганні та в межах свого нотаріального округу.

За таких обставин, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимоги позивача і доходить висновку про необхідність в задоволенні позову відмовити.

З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.7,13-1, 47, 49, 50 Закону України "Про нотаріат", ст. 10,11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Васильківської державної нтораріальної контори в особі державного нотаріуса ОСОБА_2 про визнання відмови у вчиненні нотаріальних дій неправомірною - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: