АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/2851/15-ц Головуючий І інстанції Черняк В. Г.
Провадження № 22-ц/790/3972/16 Доповідач Карімова Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участюсекретаря ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за Апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_4 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 06 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду з указаним позовом, в якому з урахуванням уточнень, просила стягнути з відповідача на її користь: заборгованість за договором банківського вкладу "Марафон лояльності максимум доходу" № 782947/2014 від 28 квітня 2014 року, суму внеску у розмірі 35954 доларів США 56 центів; суму грошових коштів, що підлягають сплаті у якості відсотків за користування вкладом за договором банківського вкладу "Марафон лояльності максимум доходу" № 782947/2014 від 28 квітня 2014 року в розмірі 11 доларів США 82 цента за кожен день користування вкладом, починаючи з 10 березня 2015 року до дня ухвалення рішення суду; пеню внаслідок не виконання грошового зобовязання за вищевказаним договором банківського вкладу в розмірі 3 долари США 60 центів за кожен день прострочення зобовязання, починаючи з 10 березня 2015 року до дня ухвалення рішення суду; 3% річних від простроченої суми внаслідок невиконання грошового зобовязання за період з 31 жовтня 2014 року до 10 березня 2015 року за договором банківського вкладу "Марафон лояльності максимум доходу" № 782947/2014 від 28 квітня 2014 року в розмірі 456 доларів США 30 центів; 3% річних від простроченої суми внаслідок невиконання грошового зобовязання за договором банківського вкладу "Марафон лояльності максимум доходу" № 782947/2014 від 28 квітня 2014 року в розмірі 2 долари США 96 центів за кожен день прострочення зобовязання, починаючи з 10 березня 2015 року до дня ухвалення рішення суду; суму моральної шкоди в розмірі 50000 гривень; судові витрати покласти на відповідача.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 28.04.2014 року між нею та відповідачем було укладено договір банківського вкладу "Марафон лояльності максимум доходу" № 782947/2014 на суму 42745 доларів США на строк 1 місяць. Після настання дати вимоги за договором, вона неодноразово зверталась до відповідача з вимогою про повернення суми внеску, але їй було відмовлено. 10 березня 2015 року їй було повернуто тільки 200 000 гривень. Залишок коштів і проценти за депозитом відповідачем виплачені не були.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 06 серпня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_6 банк» на користь ОСОБА_5 заборгованість за договором банківського вкладу "Марафон лояльності максимум доходу" № 782947/2014 від 28 квітня 2014 року, суму внеску у розмірі 35954 доларів 56 центів США;

суму грошових коштів, що підлягають сплаті в якості відсотків за користування вкладом за договором банківського вкладу "Марафон лояльності максимум доходу" № 782947/2014 від 28 квітня 2014 року, за період з 10.03.2015 року по 06.08.2015 року, в розмірі 1773 долари США;

пеню внаслідок невиконання грошового зобовязання за договором банківського вкладу "Марафон лояльності максимум доходу" № 782947/2014 від 28 квітня 2014 року, за період з 10.03.2015 року по 06.08.2015 року, в розмірі 540 доларів США;

3% річних від простроченої суми внаслідок невиконання грошового зобовязання за період з 31.10.2014 року до 10.03.2015 року за договором банківського вкладу "Марафон лояльності максимум доходу" № 782947/2014 від 28 квітня 2014 року в розмірі 456 доларів 30 центів США

3% річних від простроченої суми внаслідок невиконання грошового зобовязання за період з 10.03.2015 року до 06.08.2015 року за договором банківського вкладу "Марафон лояльності максимум доходу" № 782947/2014 від 28 квітня 2014 року в розмірі 444 долари США.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Судові витрати віднесені на рахунок держави.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2015 року заяву ПАТ "ВіЕйБі Банк" про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2015 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_4 просить скасувати вказане рішення судку першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права. Вказує, що судом першої інстанції не враховано, що позовні вимоги ОСОБА_5 щодо виплати заборгованості за договором банківського вкладу є неможливими, адже з 20.03.2015 року почалася ліквідація ПАТ "ВіЕйБі Банк", що унеможливлюэ стягнення коштів у будь-який інший спосіб, а ніж це передбачено ЗакономУкраїни «Про систему гарантуванн явкладів фізичних осіб».

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, враховуючи вимоги ст. 77 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов ОСОБА_5, виходив з того, що оскільки остання уклала договір банківського вкладу, на неї розповсюджується застереження, передбачене п.1 ч.5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому наявні правові підстави для задоволення позову. Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_5 в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що умовами укладеного сторонами договору не передбачено підстав для відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення зобовязань.

З такими висновками суду першої інстанції погодитися у повному обсязі не можна, оскільки вони зроблені без належного зясування дійсних обставин справи, без належної оцінки наявних у матеріалах справи доказів, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення стро^/ позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає не у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи 28.04.2014 року між ОСОБА_5 та ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_6» був укладений договір банківського вкладу "Марафон лояльності максимум доходу" № 782947/2014 на строк один місяць. Відповідно до п.п.1.1,1.2, 1.3 цього договору ОСОБА_5 передала, а відповідач прийняв на кладний рахунок № 2899 грошові кошти у сумі 42 745 доларів США відповідно до меморіального ордеру № 1376813 від 28.04.2014 року. Банком був відкритий на імя ОСОБА_5 вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» № 1668(рахунок-кореспондент), на який відповідач перераховує проценти за збереження вкладу та може бути перерахований вклад.

Відповідно до п.1.7 договору датою вимоги є 28 травня 2014 року, а датою вимоги пролонгованого вкладу є дата, що співпадає з першим днем по закінченні кожного наступного строку від дати укладання договору.

Після настання дати вимоги за пролонгованим договором ОСОБА_5 з 31 жовтня 2014 року неодноразово зверталась до відповідача з вимогою про повернення суми внеску, але їй було відмовлено.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 188 « Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20 березня 2015 року прийнято рішення № 63 « Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4 строком з 20.03.2015 по 19.03.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу

(депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та процентина неї або дохід віншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ізч. 1ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Крім того, згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 10 червня 2015 року, викладеною у постанові № 6-36цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для усіх судів України, закінчення строку дії договору банківського вкладу і невиконання зобов'язань не припиняє зобов'язальні правовідносини, а трансформує їх в охоронні, що містять обов'язок відшкодувати заподіяні збитки, які встановлені договором чи законом.

На підставі вищезазначених норм права, суд першої інстанції обґрунтовано зробив висновок про те, що відповідач не звільняється від виконання обов'язків за депозитним договором з урахуванням вимог ч.1 ст. 612, ч.2 ст. 625 ЦК України, але помилково вважав, що встановлення черговості виконання зобовязань банку під час введення тимчасової адміністрації знаходиться в площині процесу виконання рішення суду.

Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 січня

2015 року у справі № 6-2001цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для усіх судів України.

Однак суд першої інстанції на порушення вимог ст.. 212 ЦПК України вищезазначені положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не врахував, не звернув уваги на те, що з 20 березня 2015 року Фонд запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру виведення ПАТ «ВіЕйБі Банк» з ринку.

На час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За вищезазначених обставин рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог ОСОБА_5 підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні її позовних вимог.

В іншій частині про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2015 року відповідає вимогам ст.ст. 16, 23 ЦК України та укладеному між сторонами договору, умови якого не передбачають підстав для відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення зобовязань за цим договором. Доводи апеляційної скарги про скасування цього рішення у повному обсязі є безпідставними.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області від 19 травня 2016 року задоволено клопотання ПАТ "ВіЕйБі Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичнихосіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_4 про відстрочення сплати судового збору в сумі 4019,40 грн. за вимоги майнового характеру до розгляду апеляційним судом справи по суті.

Оскільки апеляційна скарга ПАТ "ВіЕйБі Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичнихосіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" в частині вимог майнового характеру задоволена, а позивач ОСОБА_5 звільнена від сплати судових витрат на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», колегія суддів вважає, що судовий збір слід віднести за рахунок держави відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.3 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309,313,314,316,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 06 серпня 2015 року змінити, скасувавши його в частині задоволення позову ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, та відмовити ОСОБА_5 у задоволенні цих вимог.

В іншій частині заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 06 серпня 2015 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: