Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/790/16-ц
провадження № 2-о/632/20/16
18 липня 2016 р. м. Первомайський
РІШЕННЯ

Іменем України

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

судді - Кочнєва О.В.,

за участі секретаря Бойченко С.В.,

заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у режимі відеоконференції у місті Первомайський Харківської області заяву окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа відділення виконавчої дирекції фонду соціального захисту населення від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Калінінському району м. Горлівка Донецької області, про встановлення факту проживання однією сім`єю,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2016 року заявниця звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просила суд встановити факт її постійного проживання однією сім`єю з батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 з лютого 2010 року по день його смерті 01.06.2011 року. Вказаний факт заявниці потрібний для отримання державної соціальної допомоги у звязку із втратою годувальника. Підставою для звернення до Первомайського міськрайонного суду Харківської області вважала ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області по справі №243/1367/16-ц, провадження 2-о/243/135/2016 від 25.02.2016 року, яка набула законної сили 02.03.2016 року, в якій її заява була повернута їй у звязку з тим, що справа не була підсудна Слов`янському міськрайонному суду Донецької області. Підставою для звернення до суду вказує те, що усі докази по справі були знищені під час проведення антитерористичної операції у Донецькій області.

Ухвалою суду від 04.04.2016 року заява була залишена без руху.

Ухвалою суду від 20.04.2016 року після усунення недоліків заяви провадження у справі було відкрито.

Ухвалою суду від 21.06.2016 року справа призначена до розгляду у режимі відеоконференції зі Слов`янським міськрайонним судом Донецької області.

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені нею вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на доводи викладені у її заяві, інших доказів суду не надала.

Представник заінтересованої особи заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на те, що заявниця немає право на утримання страхових виплат за ОСОБА_3, оскільки не входить до кола осіб, яким така допомога може бути призначена, про що надала письмові заперечення засобами електронної пошти (а.с.39).

Відповідно до ч.3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вислухавши заявницю, представника заінтересованої особи, дослідивши надані суду докази, суд приходить до думки, що заяву ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 10.12.2015 року, яке набрало законної сили 22.12.2015 року, було встановлено факт батьківства ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 01.06.2011 року та заявниці по справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.19-20).

01.06.2011 року у м. Горлівка помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-НО №548792, виданого Калінінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області 06.06.2011 року (актовий запис №668) (а.с.13).

До реєстрації місця проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3 заявниця ОСОБА_1 була взята на облік як особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції за адресою постійного місця проживання до переміщення: АДРЕСА_2 (а.с. 24).

Даних по реєстрацію ОСОБА_3 з лютого 2010 року до дня його смерті 01.06.2011 року за адресою: АДРЕСА_1 матеріали справи не містять.

Судом було встановлено, що у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні дані про те, що квартира АДРЕСА_3 зареєстрована на праві власності (а.с.52).

Таким чином, єдиним доказом, який нібито підтверджує факт постійного проживання заявниці з померлим батьком за адресою: АДРЕСА_1 є заява, оформлена в нотаріальному порядку громадянки ОСОБА_4 від 09.02.2016 року (а.с.16). В той же час суд вважає, що даний доказ є неналежним і заявлені ОСОБА_1 вимоги не підтверджує, а навпаки спростовує, оскільки у вказаній заяві зазначено, що ОСОБА_1 здійснювала догляд та піклування за ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з 01.02.2010 року до 06.01.2014 року. В той же час ОСОБА_3 помер 01.06.2011 року, а ОСОБА_5 06.01.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-НО №664041, виданого Калінінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.14), а вказана особа зазначає, що піклування щодо вказаних осіб з боку заявниці відбувалося після смерті ОСОБА_5 ще рік.

Інших доказів заявниця суду не надала. Посилання заявниці на те, що під час проведення антитерористичної операції були знищена медична документація з поліклініки, архіви, жодними доказами по справі не підтверджуються. Навпаки, заінтересована особа вказує на те, що її облікові дані щодо виплат ОСОБА_3 збереглися та були вивезені з непідконтрольної України території, а заявниця жодної письмової довідки про те, що медична документація з відповідної поліклініки м. Горлівка Донецької області, необхідні їй архіви, не були вивезені або були знищені суду не надала (зокрема довідки управління охорони здоров`я у Донецькій області, довідка державного архіву у Донецькій області), а тому суд вважає її доводи такими, що не підтверджуються належними доказами.

Заперечення заінтересованої особи суд до уваги не приймає, оскільки вказані заперечення стосуються не встановлення факту проживання однією сім`єю, про що ставила питання ОСОБА_1, а можливості отримання нею допомоги після смерті ОСОБА_3 як при втраті годувальника, що не може бути предметом розгляду саме в даній справі.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особових або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначений інший порядок їх встановлення.

Постановою пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що такі справи розглядаються, якщо відповідно до закону, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення та встановлення факту не пов'язане з подальшим вирішенням суперечки про право.

Згідно з ч.2 ст. 258 ЦПК України до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до ч.7 ст. 235 ЦПК України судові витрати у справах окремого провадження не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, ст.ст. 234, 235, ч.2 ст.256, ст.ст.257-258 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю з батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 з лютого 2010 року до дня його смерті 01.06.2011 року залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги у десятиденний строк з дня проголошення судового рішення. Особи, які приймали участь у справі, однак не були присутніми під час проголошення судового рішення, можуть оскаржити судове рішення у десятиденний строк з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_6