АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 654/897/16-ц Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 22ц/791/1581/16 Доповідач Орловська Н.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Орловської Н.В.

Суддів: Кутурланової О.В.

ОСОБА_2

секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 17 травня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в порядку спадкування

В С Т А Н О В И Л А:

02 березня 2016 року представник Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк») звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в порядку спадкування.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 13.04.2007р. між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк», та ОСОБА_4 укладено договір про надання останньому споживчого кредиту в сумі 11380 доларів США зі сплатою 13,5 відсотків річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 13.04.2014р. згідно з графіком погашення кредиту.

Додатковою угодою № 1 від 12.02.2009р., укладеної між банком та ОСОБА_4, змінено графік погашення по кредиту. Додатковою угоду № 2 від 15.02.2010р. змінено розмір відсоткової ставки по кредиту і строки сплати процентів з 01 по 25 число кожного місяця.

За умовами додаткової угоди № 3 від 14.06.2010р. до кредитного договору, п.2.5 кредитного договору викладено в новій редакції, в якій зазначено, що предмет застави є власністю позичальника на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.2007р., укладеного між ТОВ «Автоприват» та ОСОБА_4, та немає жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів, на підставі яких позичальник набув право власності на предмет застави.

16.04.2014р. Банку стало відомо про те, що позичальник ОСОБА_4 помер, у звязку з чим 07.10.2014р. банк направив на адресу Третьої Херсонської державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців.

Враховуючи, що ОСОБА_3, на момент смерті ОСОБА_4, був неповнолітнім, тому вважається таким що прийняв спадщину, просив стягнути в порядку спадкування з ОСОБА_3, на користь банка заборгованість за кредитним договором від 13.04.2007р. у розмірі 3637,93 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 3549,02 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 88,91 доларів США, та судовий збір в сумі 1378 грн.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 17 травня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «УкрСиббанк», посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та виключити з мотивувальної частини судового рішення посилання на ст. 89 ЦПК України, здійснити перерозподіл судових витрат.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегією суддів встановлені такі обставини.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив із того, що про час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 позивач дізнався 21.10.2014р., але вимогу про повернення кредитних коштів до його спадкоємця ОСОБА_3 заявив з пропуском встановленого ст. 1281 ЦК України шестимісячного строку, крім того вартість отриманого спадкоємцем у спадщину майна не визначена, що позбавляє можливості задоволення вимог кредитора у відповідності до ст. 1282 цього Кодексу.

Проте, з таким висновком погодитись не можна.

За визначенням ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, як це встановлено ч.2 ст. 1220 ЦК України.

Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 608 ЦК України зобовязання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязане з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою.

Зобовязання за кредитним договором входять до складу спадщини.

За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Судом встановлено і визнано сторонами, що 13.04.2007р. між ПАТ «УкрСиббанк», який є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 укладений кредитний договір із наступними змінами і доповненями згідно додаткових угод до нього від 12.02.2009р., 15.02.2010р. та 14.06.2010р. За умовами договору ОСОБА_4 отримав кредит в розмірі 11380 доларів США, який зобовязався повертати шляхом сплати щомісячних платежів у відповідності до обумовленого сторонами графіку та строк. Кінцевий термін повернення кредитних коштів визначений 13.04.2014р.

Останній платі за кредитним зобовязанням позичальником здійснено 27.06.2012р.

Платіж в сумі 36 доларів США 15.10.2012р. зараховано за рахунок переплати за кредитним договором від 13.04.2007р., які ОСОБА_4 здійснював за життя, згідно п.11 кредитного договору.

Отже, заборгованість за кредитним договором за життя ОСОБА_4 відсутня.

ОСОБА_4 помер 31.08.2012р. у звязку із чим відкрилась спадщина до складу якої, за визначенням ст. 1216 ЦК України, окрім майнових прав спадкодавця на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 належать і боргові зобовязання за вказаним кредитним договором, що на день смерті складають 3637,93 доларів США із яких: борг по тілу кредиту - 3549,02 доларів США та 88,91 доларів США відсотки нараховані станом на 01.08.2012р.

За договором страхування від 12.04.2012р., укладеним між АТ «СК АХА Страхування» та ОСОБА_4, вигодонабувачем визначено ПАТ «УкрСиббанк». Страхове відшкодування вигодонабувач за вказаним договором не отримав.

Судом першої інстанції встановлено і сторони не заперечували, що останнім відомим місцем проживання позичальника для Банку була адреса за місцем знаходження, належного позивачу майна в м. Херсоні.

Однак, за отриманими в ході апеляційного розгляду справи відомостями спадкодавець із 03.10.2012р. зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 «б», що і є місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на час відкриття спадщини, був неповнолітнім та постійно проживає і зареєстрований за місцем відкриття спадщини. Заява щодо відмови від прийняття спадщини його законним представником у встановлений шестимісячний строк не подана, а тому в силу положень ч. 3 і 4 ст.1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину.

Судом також встановлено і визнано відповідачем, що про факт зміни місця проживання позичальника Банк повідомлений не був, а про факт смерті ОСОБА_4 Банк дізнався 16 квітня 2014р. в ході розгляду справи за позовом Банку до позичальника та поручителя ОСОБА_5 про дострокове стягнення кредитної заборгованості.

Письмова вимога до спадкоємців про сплату кредитної заборгованості на включення її до спадкового майна направлена кредитором 07.10.2014р. на адресу нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, до повноважень якої згідно положень ч.2 ст. 61, та ст.64 Закону України «Про нотаріат» належить обовязок вчиняти нотаріальні дії спрямовані на охорону спадкового майна. У даному випадку за зверненням кредитора спадкодавця із вимогою про погашення боргу має повідомити про таку вимогу спадкоємців, які прийняли спадщину.

Сторони також не заперечували того факту, що про коло спадкоємців Банк повідомлений не був.

Враховуючи вказані обставини справи та наведені норми матеріального права, не можна визнати правильним висновок суду першої інстанції про те, що вимога позивача до спадкоємця заявлена із пропуском строку для такої вимоги, оскільки суд помилково вважав, що час звернення із вимогою кредитора слід визначати із 21.10.2014р. з часу коли кредитор довідався про наявність спадкоємця ОСОБА_3

Проте, суд не врахував, що про смерть позивальника Банку стало відомо 16.04.2014р. До нотаріальної контори направлена вимога кредитора 14.09.2014р. (а.с.25).

Отже, звернення кредитора із відповідною вимогою до нотаріальної контори є належним підтвердженням дотримання позивачем строку, встановленого ч.2 ст. 1281 ЦК України (а.с. 21-29).

Крім того, не є перешкодою для задоволення позовних вимог і той факт, що частка, належного спадкодавцеві нерухомого майна, не виділена в натурі і відсутні відомості щодо її ринкової вартості станом на час розгляду справи, оскільки згідно ч.2 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольняти вимоги кредитора шляхом одноразового платежу, якщо домовленостями між ними інше не встановлено.

Доказів щодо дійсної вартості спадкового майна відповідач та його представник не надали. Обставини щодо недостатності отриманого відповідачем у спадщину майна для покриття боргових зобовязань спадкодавця предметом розгляду у даному спорі не були.

Оскільки висновки суду першої інстанції суперечать фактичним обставинам справи та наведеним нормам матеріального права, ухвалене у справі рішення належить скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 17 травня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» задовольнити.

Стягнути на користь ПАТ «УкрСиббанк» із ОСОБА_3 в межах вартості отриманої ним частки спадкового майна, після смерті батька ОСОБА_4, померлого 31.08.2012р., за його кредитним зобовязанням згідно кредитного договору від 13.04.2007р. суму в розмірі 3637,93 доларів США із яких: борг по тілу кредиту 3549,02 доларів США та 88,91 доларів США відсотки нараховані станом на 01.08.2012р.

Стягнути на користь ПАТ «УкрСиббанк» із ОСОБА_3 судові витрати в сумі 2929 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ О.В.Кутурланова

________________ ОСОБА_2