Справа № 2-1188/08
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 січня 2008 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Гуревського В.К.

за секретаря Кузнецовій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогою про компенсацію майнової та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на такі обставини. 15 липня 2007 року на вулиці Богдана Хмельницького у м. Одесі відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, у порушення п.10.4 ОСОБА_3 дорожнього руху, затверджених КМЮ від 10.10.2001 року, перед поворотом праворуч, завчасно не зайняв крайнє праве положення на проїзній частині, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки „Форд, під керуванням позивача ОСОБА_1 В результаті зіткнення автомобілю „Форд спричинені механічні пошкодження лівого переднього крила, лівої передньої двері та переднього бампера, що відображено в довідці ДАІ УМВС України та висновку авто-товарознавчої експертизи № 0712 від 25.07.2007 року, згідно якої матеріальна шкода складає 12 759 гривень 41 копійка. Згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2007 року було визнано, що в діях водія ОСОБА_2 присутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, як порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Добровільно відшкодувати збитки, спричинені ДТП відповідач відмовляється, тому позивач змушений звернутися з цією заявою до суду. Такими чином позивачу спричинені матеріальні збитки у розмірі 12 759 гривень 41 коп., згідно висновку експертизи, 120 гривень державного мита при подачі позовної заяви, 30 гривень на ІТЗ, 340 гривень за проведення експертизи та 09 гривень 95 копійок за відправлення телеграми відповідачу, а всього 13 259 гривень 36 копійок. Крім того позивачу була спричинена моральна шкода, через те, що за характером своєї роботи він постійно користуюсь автомобілем, що привело до додаткових витрат. Позивач деякий час повинен був користуватися послугами таксі, витрачав свій час на проведення експертизи, організовував ремонт автомобілю, звертався до адвоката. Моральні хвилювання посилювались тоді, коли відповідач відмовився ремонтувати машину або відшкодувати збитки. Тому позивач моральні переживання оцінює в 20000,0 гривень.

Представник позивача у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання зявився та пояснив, що позов визнає частково. Майнову шкоду, завдану транспортному засобу, він згоден виплатити, а моральну шкоду не згоден, посилаючись на те, що такої шкоди він позивачу не завдавав.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_4 (діє за довіреністю №1-1935 від 12.11.2007 року), представника відповідача ОСОБА_5 (діє за довіреністю №19198 від 22.12.2007р.), дослідивши матеріали справи і представлені письмові докази суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин.

15 липня 2007 року на вулиці Богдана Хмельницького у м. Одесі відповідач ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2, завчасно не зайняв крайнє праве положення на проїзній частині, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки „Форд, під керуванням позивача ОСОБА_1 В результаті таких дій відповідач порушив п. 10.4 ОСОБА_3 дорожнього руху України, затверджених КМЮ від 10.10.2001 року. Як наслідок пригоди в результаті порушення відповідачем ОСОБА_3 дорожнього руху України автомобіль позивача зазнав значних механічних пошкоджень, а саме: пошкодження лівого переднього крила, лівої передньої двері та переднього бампера, що відображено в довідці ДАІ УМВС України та висновку авто-товарознавчої експертизи № 0712 від 25.07.2007 року, згідно якої матеріальна шкода складає 12 759 гривень 41 копійка.

За цим фактом співробітниками ДАІ відносно відповідача у справі складений протокол про адміністративне правопорушення серії АД №547331 від 15.07.2007 року.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.09.2007 року, справа № 3-24648/2007р., ОСОБА_2 був звільнений від адміністративної відповідальності, справа закрита у звязку з закінченням строку за ст. 38 КУпАП. Згідно постанови було визнано, що в діях водія ОСОБА_2 присутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, як порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Добровільно відшкодувати збитки, спричинені ДТП відповідач відмовляється, тому позивач змушений звернутися з цією заявою до суду.

Позивачу спричинені матеріальні збитки у розмірі 12 759 гривень 41 коп. Позивач вимагає також відшкодування витрат, повязаних з розглядом справи: 120,0 гривень державне мито; 30,0 гривень ІТЗ; 340,0 гривень за проведення експертизи; 09 гривень 95 копійок за відправлення кореспонденції; та моральної шкоди, яка виразилася в тому, що за характером своєї роботи позивач постійно користувався автомобілем, що привело до додаткових витрат, а саме користування послугами таксі, витрачання часу на проведення експертизи, організація ремонту автомобіля, звертання за правовою допомогою. Моральні хвилювання також виразилися в у відмові відповідача відремонтувати машину або відшкодувати шкоду. Моральна шкода оцінюється позивачем в сумі 20000,0 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Встановивши факт протиправного пошкодження майна позивача, а також, що своїми протиправними діями відповідач заподіяв моральні й душевні страждання, повязані з пошкодженням майна позивача, наступною відмовою добровільно відшкодувати заподіяний збиток у повному обсязі, суд вважає обґрунтованою позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, настання якої викликано протиправними діями відповідача згідно ст. 23 ЦК України.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, судом прийняті до уваги характер правопорушення, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, його наміри щодо ухилення від відповідальності та з урахуванням розумності, справедливості та адекватності, суд визнає обґрунтованою вимогу про стягнення на користь позивача моральної шкоди в повному обсязі.

За ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 23, 1166, 1167, 1188 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 79, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, суму у розмірі 12759, 41 грн., на відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 20000,0 грн., на відшкодування судових витрат в розмірі 499, 95 грн., що разом складає 33259,36 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення у порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

СУДДЯ: В.К. Гуревський