У Х В А Л А

і м е н е м у к р а ї н и

15 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Попович О.В.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Харківської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 28 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з указаним позовом.

Посилались на те, що вони проживають у АДРЕСА_2 на 5-му поверсі 5-ти поверхового будинку.

З 2009 року над їх квартирою протікає покрівля, що спричиняє залиття стін, викликає їх пошкодження та цвіль.

Рішенням виконкому Харківської міськради від 20 грудня 2006 року №1186 його виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова та управителем будинків, споруд або групою будинків визначено КП «Жилкомсервіс».

На їх неодноразові скарги виконавець надання житлово-комунальних послуг КП «Жилкомсервіс» не вживає заходів щодо усунення пошкоджень покрівлі даху, мотивуючи відсутністю належного фінансування таких робіт з боку міської ради, а саме департаменту житлового господарства виконавчого комітету Харківської міської ради.

Посилаючись на наведене, позивачі просили визначити належного позивача у справі, визнати неправомірними дії/бездіяльність керівництва Харківської міської ради та Департаменту житлового господарства міської ради по систематичному незабезпеченню усунення течі покрівлі, встановити, що ушкодження здоров'ю позивача ОСОБА_6 спричинено саме неправомірними діями/бездіяльністю відповідачів; стягнути з відповідачів на користь позивача: матеріальну шкоду у розмірі 1441,00 грн., витрачену на ремонт квартири; витрати на матеріали для повторного ремонту в розмірі 453,00 грн.; моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.; зобов'язати відповідачів вжити належних заходів щодо забезпечення і виконання ремонту покрівлі даху над квартирою; зобов'язати відповідачів ліквідувати наслідки залиття квартири позивачів та провести незалежну експертизу на відсутність цвілі та грибкових створень на стелі та стінах кімнат з оформленням акту виконаних робіт, погодженим з позивачем; зобов'язати відповідачів після усунення наслідків залиттів забезпечити ремонт квартири; виконати рішення негайно та встановити для відповідачів строк подання до суду звіту про виконання постанови (рішення) суду відповідно до законодавства.

23 жовтня 2014 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_4, в якому він просив зобов'язати відповідачів відшкодувати йому завдану матеріальну шкоду в розмірі 1174,37 грн., посилаючись на те, що через неправомірні дії відповідачів він намагався ліквідувати наслідки залиття стіни і при цьому впав з драбини та отримав травму. На лікування витратив 1 174,37 грн., які просив стягнути з відповідача.

Питання про прийняття вказаного клопотання як заяви про збільшення позовних вимог судом не вирішувалось.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 10 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28 січня 2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3., ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Згідноз ч. 2 ст.338 цього ж Кодексу підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливиливстановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлено,що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1.

Актами обстеження, складеними КП «Жилкомсервіс» протягом 2010-2014 років, встановлено, що стіни у квартирі позивачів мають пошкодження внаслідок залиття стелі, стіни у зв'язку з протіканням крівлі будинку (а.с.а.с.34-46).

Також судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 22 липня 2007 року № 188 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року № 1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова» житловий фонд, до якого віднесено будинок позивачів, переданий з господарського відання житлово- експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади м. Харкова в господарське відання КП «Жилкомсервіс». Зазначеним рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради КП «Жилкомсервіс» визначено балансоутримувачем та управителем житлового фонду територіальної громади м. Харкова.

Відповідно до п. 1 Публічного Договору про надання житлово-комунальних послуг, який був опублікований у спецвипуску газети «Слобода» від 28.11.2006 року, зі змінами, внесеними Рішенням Харківської міської ради від 20 грудня 2011 року № 893 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади міста Харкова».

КП Жилкомсервіс» визначений Харківською міською радою виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині: 1. Прибирання прибудинкової території; 2. Технічне обслуговування ліфтів; 3. Обслуговування систем диспетчеризації; 4.Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання; 5.Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання; 6.Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення; 7.Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення; 8. Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем зливової каналізації; 9. Обслуговування димовентиляційних каналів; 10. Освітлення місць загального користування; 11. Енергопостачання для ліфтів.

Звернувшись до суду з позовом, позивачі просили визнати неправомірними дії відповідача Департаменту житлового господарства харківської міської ради неправомірними в частині незабезпечення поточного ремонту покрівлі будинку.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що згідно з розпорядженням Харківської міської ради від 20 грудня 2011 року № 893 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових території» послуги з ремонту не віднесені до складу послуг з утримання будинків та прибудинкових територій. Крім того, Департамент житлового господарства Харківської міської ради посилався на те, що ремонт громадського житлового фонду необхідно проводити за рахунок власних коштів володільців квартир, оскільки дах будинку є власністю громадян, які мешкають у будинку та до повноважень КП «Жилкомсервіс» не входить (а.с.66-71).

При ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, виходив з відсутності підстав для визнання неправомірними дій/бездіяльності відповідачів, оскільки ремонт даху є поточним ремонтом, відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської від 20 грудня 2011 року № 893 до переліку послуг, які надаються для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, проти пожежного та технічного стану житлових будинків послуги з проведення капітального та поточного ремонту не включено, крім того, КП «Жилкомсерввіс» прийняло не себе обов'язок виконувати виключно ті послуги, які визначені наведеним вище рішенням міської ради.

Отже немає підстав для задоволення інших позовних вимог про стягнення з відповідачів матеріальної шкоди, пов'язаної з ремонтами квартири, витрат на лікування, моральної шкоди, зобов'язання вжити належні дії для забезпечення і виконання негайного ремонту покрівлі, зобов'язання ліквідувати наслідки залиття квартири та провести експертизу на відсутність цвілі, зобов'язання здійснити ремонт квартири тощо.

Проте такі висновки не можна визнати обґрунтованими.

Так, основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Стаття 15 цього Закону визначено перелік мінімальних норм житлово-комунальних послуг, які встановлюються з метою забезпечення санітарно-гігієнічних вимог проживання людей та їх перебування в приміщеннях, забезпечення технічних вимог до експлуатації будинку (споруди), підтримання несучої спроможності конструкцій та експлуатаційних характеристик внутрішньобудинкових мереж і систем. Мінімальні норми житлово-комунальних послуг, які визначають мінімальний перелік, мінімальні вимоги до кількості та якості житлово-комунальних послуг, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За ст. 13 цього ж Закону, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

2. Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Примірний перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд затверджений наказом Держжитлокомунгоспу України № 150 від 10 серпня 2004 року (далі- Примірний перелік).

Зокрема, за змістом п. 1.2.6 Примірного переліку (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), до переліку послуг з обслуговування дахів та покрівлі входить, зокрема частковий ремонт покрівлі із рулонних матеріалів (до 10% площі покрівлі будинку) та вибірковий ремонт металевої покрівлі із заміною 10% загальної площі покриття.

Також наказом Держжитлокомунгоспа України від 17 травня 2005 року № 76 затверджені Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій (далі - Правила № 76).

Зокрема, за п.2 Правил № 76, система технічного огляду жилих будинків включає проведення планових та позапланових оглядів. При цьому за змістом Правил, огляди будинків передбачають комплексне обстеження комісією елементів приміщень будинку, а також їх зовнішнього благоустрою з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період.

За п. 2.2.1, 2.2.2. Правил № 76 виконавець послуг повинен уживати термінових заходів для забезпечення безпеки людей, попередження подальшого розвитку деформацій, а також негайно інформувати про те, що трапилося власника будинку чи уповноважену ним особу. Виявлені під час оглядів дефекти, деформації конструкцій або обладнання будинків, що можуть призвести до зниження несучої спроможності й стійкості конструкцій або будинків, обвалів чи порушення нормальної роботи обладнання, усуваються виконавцем послуг із залученням, у разі необхідності, спеціалізованої організації.

- забезпечення нормального функціонування жилих будівель та прибудинкових територій протягом усього періоду їх використання за призначенням;

- проведення єдиної технічної політики в житловій сфері, що забезпечує виконання вимог чинних нормативів з утримання, поточного і капітального ремонту та реконструкції жилих будинків та прибудинкових територій.

Зокрема, за п. 4.4.1 Правил № 76, під час експлуатації даху будинку виконавці послуг з утримання будинків і споруд повинні забезпечувати відсутність дефектів покрівлі, ураження деревини покрівлі, інших пошкоджень покрівлі даху.

З матеріалів справи вбачається, що на протязі 2013 року від мешканців вказаної квартири надійшло два звернення з питання проведення ремонту покрівлі будинку, проведене обстеження даху, складено відповідні акти обстеження, встановлено, що дах будинку потребує ремонту, та роботи з ремонту було включено до титульного списку поточного ремонту на 2013 рік, 2014 роки, але у зв'язку з великим об'ємом робіт виконати зазначені роботи не представлялося можливим.

Отже, ухвалюючи рішення, суди не звернули увагу на те, що дефекти покрівлі будинку можуть призвести до зниження несучої спроможності й стійкості конструкцій або будинків, обвалів чи порушення нормальної роботи обладнання, не перевірили, в якому порядку мають бути усунені виявлені недоліки даху, зокрема чи мають вони бути усунені виконавцем послуг із залученням, у разі необхідності, спеціалізованої організації.

Також суди не взяли до уваги, що частковий ремонт покрівлі із рулонних матеріалів (до 10% площі покрівлі будинку) та вибірковий ремонт металевої покрівлі із заміною 10% загальної площі покриття входить до мінімального обсягу комунально-житлових послуг, що надаються виконавцем цих послуг, отже дійшли передчасного висновку про те, що підстав для визнання дій Департаменту житлового господарства Харківської міської ради щодо незабезпечення усунення пошкоджень даху, які призводять до протікання покрівлі та пошкодження квартири позивачів, неправомірними немає.

Крім того, посилання в судових рішеннях на те, що за змістом позовної заяви позивачі не вважають КП «Жилкомсервіс» відповідачем за їх позовом, є безпідставним, оскільки позивачі в позовній заяві просили визначити належних відповідачів та залучити їх до участі у справі, але суди усупереч ст. 33 ЦПК України позовні вимоги не уточнив, належного відповідача до участі у справі не залучив.

Оскільки порушення судом норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 28 січня 2015 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: Т.П. Дербенцева

Д.О.Остапчук

О.В.Попович

В.О.Савченко