АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/2266/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1070/16Головуючий у 1-й інстанції Куц Т.О. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі :

головуючого судді : Кузнєцової О.Ю.

суддів : Хіль Л.М., Мартєва С.Ю.

при секретарі: Колодюк О.П.

за участі представника позивача Колеснікова В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 25 листопада 2015 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із вказаним позовом та просило стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №б/н від 03 жовтня 2012 року у розмірі 22 581,29 грн. та судові витрати у розмірі 1218 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 03 жовтня 2012 року між ним та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку у розмірі 16 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Однак, взяті на себе договірні зобов'язання ОСОБА_3 не виконала, внаслідок чого станом на 31 липня 2015 року утворилася заборгованість на загальну суму у розмірі 22 581,29 грн.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 25 листопада 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПиватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 03 жовтня 2012 року у розмірі 22 581,29 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_3, просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 03.10.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено у письмовій формі кредитний договір , згідно якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку у розмірі 16 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки (а.с.7).

Відповідно до розрахунку, наданого ПАТ КБ «ПриватБанк», станом на 31 липня 2015 року за ОСОБА_3 рахується заборгованість у розмірі 22 581,29 грн. та складається з: 14 870,05 грн. заборгованості за кредитом; 6059,75 грн. заборгованості по процентам; 100 грн. заборгованості за комісією; 1551,49 грн. штрафів.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі й на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і виплатити відсотки.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими коштами боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до його виконання.

Згідно вимог чинного законодавства України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов'язанні строк (термін) його виконання (ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе договірні зобов'язання, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню на користь кредитора.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі вказує, що договір №б/н від 03 жовтня 2012 року був укладений, кредитні кошти у розмірі 16 000 грн. нею отримані. Вказані кошти використовувалися з 2012 по 2013 роки.

За таких обставин, враховуючи, що відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, неспроможними слід вважати доводи апеляційної скарги, щодо ненадання позивачем достатніх доказів укладення кредитного договору.

Незгода апелянта з розрахунком заборгованості, наданого банком, не підкріплена будь-якими доказами. Альтернативного розрахунку, який ОСОБА_3 вважає правильним, нею надано не було.

Посилання апелянта на невідповідність вказаного розрахунку вимогам ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Таким чином, положення ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» не визначають форму письмових доказів, що подаються до суду в порядку визначеному ЦПК України.

Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині не проведення попереднього судового засідання, ОСОБА_3 не вказано, яким чином таке порушення могло б вплинути на рішення суду. За таких обставин, не проведення попереднього судового засідання у вказаній справі не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість, ОСОБА_3 не наведено.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_3 не було сплачено судовий збір.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 16 березня 2016 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

За таких обставин, з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1339,80 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 25 листопада 2015 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (Отримувач УДКСУ у м. Полтаві; Код ; Банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області; Код банку отримувача 831019; Розрахунковий рахунок 0002; Код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір у розмірі 1339,80 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді Л.М. Хіль

С.Ю. Мартєв

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: О.Ю. Кузнєцова