1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/3506/16-ц 2-з/335/66/2016
про забезпечення позову
15 липня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Шалагінової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Герченової А.І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
15 липня 2016 р. ОСОБА_1 через канцелярію суду подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить накласти арешт на все спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3, оскільки в позивача існують побоювання, що відповідач, в якої знаходяться всі правовстановлюючи документи на спадкове майно зможе його відчужити або укласти правочини щодо спірного майна, що в подальшому може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.
Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.
Вивчивши надані матеріали, суд встановив наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Згідно з розясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 94 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
Як вбачається з матеріалів справи та заяви про забезпечення позову, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3, який помер 6 січня 2015 р.
До складу спадщини входить таке майно:
-квартира АДРЕСА_1/вул. Миру в місті Запоріжжя;
-гараж № 84 в громадській організації гаражному товаристві «Електрод-1» по вулиці Миру, 1А в місті Запоріжжя.
Позивач претендує на ? частину квартири, ? частину земельної ділянки, ? частини автомобіля, ? частину гаражу.
На підтвердження своїх вимог позивач надала копію свого свідоцтва про народження, яке посвідчує, що вона є донькою померлого ОСОБА_3
Як вказує позивач в заяві про забезпечення позову, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки відповідач має у наявності оригінали правовстановлюючих документів та має змогу розпорядитись майном.
Аналізуючи надані суду документи, суд доходить висновку, що майно, щодо якого позивач просить застосувати заходи забезпечення позову, є предметом спору про визнання права власності в порядку спадкування, тому невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення.
Обраний позивачем вид забезпечення позову у вигляді арешту на перелічене вище рухоме та нерухоме майно відповідає позовним вимогам. Крім того, судом також враховується і те, що матеріали справи не містять доказів з приводу виділення будь-яких часток у вказаному майні, більше того таке майно як автомобіль є неподільною річчю. Відтак, застосування арешту щодо часток у вказаному майні є обєктивно неможливим.
В даному випадку вжиття заходів забезпечення позову не зможе перешкодити господарській діяльності юридичних або фізичних осіб, а також не порушить інтереси інших осіб.
Таким чином, суд вважає за можливе застосувати у даній справі заходи забезпечення позову, про які просить позивач.
Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд
Задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.
З метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 накласти арешт на:
-квартиру АДРЕСА_1/вул. Миру в місті Запоріжжя;
-гараж № 84 в громадській організації гаражному товаристві «Електрод-1» по вулиці Миру, 1А в місті Запоріжжя.
Данні, що підлягають внесенню до ухвали в порядку частини третьої статті 210 Цивільного процесуального кодексу України, статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»:
Стягувач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2;
Боржник: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4/АДРЕСА_2.
Копію ухвали для виконання направити до Орджонікідзевського відділу ДВС Запорізького міського управління юстиції.
Ухвала на підставі частини девятої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» ухвала може бути предявлена до виконання протягом одного року, починаючи з наступного дня після її постановлення.

Суддя А.В. Шалагінова