Провадження № 2/761/1849/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 липня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу № 761/28477/15-ц за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського РУ ГУ МВС про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку в квартирі,-

встановив:

У вересні 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського РУ ГУ МВС про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку в квартирі.

Позивач зазначив, що ОСОБА_1 є власником особового рахунку та з 15.12.1994 року співвласником частки квартири АДРЕСА_1.

У грудні 1979 року дочка ОСОБА_5, позивач-2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, відповідач-1, якого у червні 1989 року зареєстровано у цій квартирі на той час не приватизованій.

У 1980 році у їх сім'ї народилася дочка ОСОБА_6, відповідач-2, у 1989 році народилася дочка ОСОБА_7. Всі проживали разом за місцем реєстрації.

У 1992 році сім'я ОСОБА_3 із 4-х осіб поїхала до Сполучених Штатів Америки.

У 1994 році квартири АДРЕСА_2 приватизована на 5-х осіб - всіх зареєстрованих на той час осіб, і відповідно кожному належить рівна частка квартири в спільній сумісній власності по 1/5 частці.

На початку 2000-х років дочка Позивачки разом зі своєю молодшою дочкою ОСОБА_7 повернулася до України і вони проживають разом втрьох за тією ж адресою до цього часу. У 2007 році ОСОБА_2, отримала свідоцтво про розірвання шлюбу з ОСОБА_3

Старша дочка ОСОБА_4, відповідач-2 залишилася проживати в США, отримала освіту, вийшла заміж, народила дітей.

З врахуванням викладених обставин позивачі просили: 1.Визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 Відповідача 1 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з дня його вибуття з 1992 року. 2. Визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 Відповідачку 2 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з дня її вибуття з 1992 року. 3.Зобов'язати Третю особу - Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського РУ ГУ МВС Відповідача 1 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 зняти з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_3. 4. Зобов'язати Третю особу - Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського РУ ГУ МВС зняти Відповідачку 2 - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 зняти з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_4. 5. Виконання рішення суду в частині зняття Відповідача 1 та Відповідача 2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_5 покласти на третю особу - Відділ громадянства, міграції те реєстрації фізичних осіб Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник підтримали позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. Просить провести заочний розгляд справи без участі відповідачів на підставі наданих суду доказів та підтвердження повідомлення відповідачів про місце, час, дату проведення судового засідання заявою про згоду з позовними вимогами. Додатково суду пояснила, що з моменту добровільної зміни Відповідачем ОСОБА_3, місця проживання та перебування до цього часу, в іншій країні, Позивачі неодноразово зверталися до нього з вимогою знятися з реєстраційного обліку у зазначеній квартирі, так як їм доводиться сплачувати по житлово-комунальним рахункам за не проживаючих мешканців. Як зазначила позивачка ОСОБА_1 в своїх поясненнях, що відповідачі через нотаріуса в США в м. Філадельфія-сіті оформлено заяву, яку вислано Позивачам для подальших дій - для зняття з реєстрації.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, не з'явилися у судове засідання, судова повістка була направлена за останнім відомим місцем постійного проживання, будь яких заяв щодо участі у справі не надійшло.

Представник третьої особи Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського РУ ГУ МВС особи у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судовою повісткою, через цивільну канцелярію суду направив заяву про розгляд справи у відсутності представника.

Ухвалою суду від 14 липня 2016 року постановлено про заочний розгляд справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 761/28477/15-ц за цим позовом, позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 з 24.03.1977 року, є власником особового рахунку та з 15.12.1994 року співвласником частки квартири АДРЕСА_1.

У грудні 1979 року ОСОБА_5, дочка позивачки ОСОБА_1, зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_3. У 1980 році у молодої сім'ї народилася дочка ОСОБА_6 (відповідач ОСОБА_4). У 1989 році народилася дочка ОСОБА_7.

У червні 1989 року позивач ОСОБА_1, зареєструвала у її не приватизованій квартирі АДРЕСА_6 зятя ОСОБА_3, тобто чоловіка своєї дочки, ОСОБА_2, в якій вони проживали усі разом до 1992 року, за місцем спільної реєстрації.

У 1992 році вся сім'я ОСОБА_2 із 4-х осіб поїхала до Сполучених Штатів Америки.

У 1994 році позивачка ОСОБА_1, здійснила приватизацію квартири АДРЕСА_7 на зареєстрованих в цій квартирі 5-х осіб, і відповідно кожному належить рівна частка квартири в спільній сумісній власності по 1/5 частці.

На початку 2000-х років дочка ОСОБА_2 позивачки ОСОБА_1, разом зі своєю молодшою дочкою ОСОБА_7 повернулася до України і вони проживають разом втрьох за тією ж адресою і на час розгляду цього позову судом.

Як пояснила в судовому засіданні представник позивача оскільки, сімейне життя дочки позивачки ОСОБА_1 не склалось і фактично сім'я позивачки ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3, у кінці 90-х років не офіційно розпалася. Так як на початку 2000-х років дочка ОСОБА_2 позивачки ОСОБА_1, разом зі своєю молодшою дочкою ОСОБА_7 повернулася до України а відповідачі ОСОБА_3, та їх дочка ОСОБА_4 залишилися проживати постійно в США. Відповідачка ОСОБА_4, в США отримала освіту, вийшла заміж, народила дітей. ОСОБА_2, з своїм чоловіком ОСОБА_3, офіційно розлучилася лише у 2007 році, відповідно до Свідоцтва про розлучення.

Також представник позивача до своїх поясненнях додала те що, сім'я відповідача ОСОБА_3, із 4-х осіб у 1992 році виїжджаючи з квартирі АДРЕСА_1 на постійне місце проживання до іншої країни США, з собою вивезли всі особисті речі та майно. Позивачкам доводиться сплачувати по житлово-комунальним рахункам за не проживаючих мешканців. Тому ОСОБА_1, за згодою дочки ОСОБА_2, позиваються до суду про зняття колишнього зятя (ОСОБА_3.) та внучку і одночасно дочку з реєстраційного обліку, котрі не заперечуватимуть.

Частиною 2 статті 107 ЖК УССР передбачено, що у разі вибуття наймача або членів його сім'ї, в даному випадку відповідачі батько ОСОБА_3, з дочкою ОСОБА_4, є колишніми членами сім'ї власника квартири) на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення (в даному випадку право користування житловим приміщенням) вважається розірваним (в даному випадку - право користування житловим приміщенням втраченим) з дня вибуття.

Як вбачається з матеріалів справи відповідно довідки КП «Керуючої компанії» від 22.05.2015 року № 1060 позивачка ОСОБА_1 з 24.03.1977 року є власником особового рахунку, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Разом з нею з 26.01.1989 року зареєстровані в АДРЕСА_1 її дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, з зять ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, онуки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 15).

Відповідно до свідоцтва про право власності від 15.12.1994 року квартира АДРЕСА_1, загальною площею 84,2 кв.м., належить на праві сумісної приватної власності ОСОБА_1 та членам її сім'ї ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9 в рівних долях (а.с. 7).

Позивачка ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про її народження НОМЕР_1 від 25 квітня 2003 року є дочкою позивачки ОСОБА_1 (а.с. 9).

Відповідачка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 відповідно до свідоцтва про її народження НОМЕР_2 від 19 листопада 1980 року є дочкою позивачки ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 (а.с. 20).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 від 19 липня 2007 року шлюб між чоловіком ОСОБА_3, та дружиною ОСОБА_2, розірвано актовий запис № 502 від 19 липня 2007 року (а.с. 22).

Як встановлено судом відповідачі ОСОБА_3 та його дочка ОСОБА_4 не проживають за вказаною адресою з 1992 року. До суду надано письмову згоду, яку вони оформили через нотаріуса в США. Відповідно до їх заяв на жилу площу квартири АДРЕСА_1 претензій не мають (а.с. 23 - 25).

Оскільки квартира АДРЕСА_1, загальною площею 84,2 кв.м., належить на праві сумісної приватної власності ОСОБА_1 та членам її сім'ї ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9 в рівних долях відповідно до положень ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України має право володіння користування та розпорядження власністю.

Згідно з пунктом 53 "Правових позицій, висловлених судовою колегією в цивільних справах Верховного Суду України в зв'язку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах у 1996 році" Ухвали Судової колегії в цивільних справах ВСУ від 01.12.1997 року норми глави 2 розділу III Житлового кодексу Української РСР, (до якої входить стаття 107 ЖКУ РСР), про користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду, до житлових відносин у приватному житловому фонді застосовуються у випадках, коли у главі 6 Житлового кодексу УРСР є посилання на них, або коли схожі житлові відносини не врегульовані нормами глави 6 і застосування до них норм глави 2 не суперечить їх змісту. Глава 6 розділу III Житлового кодексу УРСР не містить норми як 5 регулювали правовідносини між власником квартири і колишніми членам сім'ї при добровільному вибутті їх з квартири на інше місце постійного проживання тому, у даному випадку, вважаємо правомірним застосування, при таких і спірних відносинах, частина 2 статті 107 ЖК У РСР за аналогією закону, якою врегульовані схожі відносини.

Тривале не проживання відповідачів без поважних причин у спірній квартирі відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України є підставою до зняття їх з реєстраційного обліку у зв'язку з втратою права користування жилим приміщенням. Зазначені обставини підтверджені зібраними судом доказами, яким дана оцінка у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що відповідачі вибули із спірної квартири у 1992 року і з тих пір не пред'являв будь-яких претензій щодо спірної квартири, обома відповідачами написана заява що претензій до жилої площі квартири АДРЕСА_1, загальною площею 84,2 кв.м., не мають, відповідачі постійно проживають в США, не приймав участі у оплаті комунальних платежів, не цікавився спірним жилим приміщенням.

Тому суд дійшов висновку про те, що відповідачі у зв'язку з їх відсутністю у спірній квартирі понад встановлені строки, втратили право користування спірною квартирою № 39 по провулку Бехтерєвський, 13-б у місті Києві, загальною площею 84,2 кв.м., і підлягають зняттю з реєстрації.

На підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. 383 ЦК України, п. 53 Ухвали Судової колегії в цивільних справах ВСУ від 01.12.1997 року та керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського РУ ГУ МВС про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку в квартирі - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 з дня його вибуття з 1992 року.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути в рівних долях з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 243 (двісті п'ятдесят три) грн., 60 коп.

Заява про перегляд заочного рішення, судом, що його ухвалив може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Малинников О.Ф.