Справа № 141/652/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року смт. Оратів

Оратівський районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого судді Слісарчука О.М.

при секретарі Ставничому С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Оратів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Оратівського району Вінницької області про скасування державної реєстрації та визнання права власності на житловий будинок з погосподарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом , у відсутність сторін, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_2 сільської ради Оратівського району Вінницької області про скасування державної реєстрації та визнання права власності на житловий будинок з погосподарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши заяву, щоб справу розглянули без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у звязку з чим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із слідуючого.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-АС №002501 від 17.10.2005 року 15.10.2005 року в с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області померла сестра позивача ОСОБА_4.

Згідно із заповітом від 05.03.2002 року посвідченого ОСОБА_2 сільською радою Оратівського району Вінницької області та зареєстрованого в реєстрі за №73 ОСОБА_4 Володимирівна все своє майно заповідає позивачу ОСОБА_1. Заповіт не змінено і не скасовано.

Осіб, які згідно ст. 1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадщині немає.

На день смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю), майнового паю, грошових вкладів та житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вул. Садова, 6 в с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 27.03.2006 року, справжність підпису на якій засвідчено секретарем Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_5 та зареєстрованої в реєстрі за №196 ОСОБА_1 приймає спадщину після смерті сестри ОСОБА_4.

Спадкова справа №141/2006 року відкрита у Оратівській державній нотаріальній конторі Вінницької області.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.06.2006 року виданого державним нотаріусом Оратівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за №945 ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, яка складається з земельної частки (паю), майнового паю, грошових вкладів.

Однак в нотаріальній конторі позивач ОСОБА_1 отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Садова, 6 в с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області позбавлений можливості, оскільки за життя спадкодавця не було виготовлено технічної документації на вказане майно.

04.12.2015 року Гайсинським міжрайонним бюро технічної інвентаризації виготовлено безіменний технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. Садова, 6 в с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області.

Однак як стало відомо позивачу ОСОБА_1, що відповідно до рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 26.01.2016 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Садова, 6 в с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області визнано за ОСОБА_7.

В подальшому позивачу ОСОБА_1 з інформаційної довідки №53710944 від 22.02.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна стало відомо, що ОСОБА_7 уже зареєстрував житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Садова, 6 в с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області на своє ім'я в реєстраційній службі.

Позивач ОСОБА_1 переглянув за нововиявленими обставинами та ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 12.04.2016 року скасовано рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 26.01.2016 року.

Однак, юридично оформити прийняття спадкового майна позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості, оскільки за життя спадкодавця не було виготовлено правовстановлюючих документів на житловий будинок, та житловий будинок зареєстровано на іншу особу, тому змушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-ХІІ "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV «Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі-Постанова Пленуму) дав відповідні розяснення.

Відповідно до частин 2 та 3 п.1 Постанови Пленуму відносини спадкування регулюються правилами ЦК ( 435-15 ), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004-року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась 15.10.2005 року в день смерті спадкодавця ОСОБА_4. В цей час діяв ЦК України (2004 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом..

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Крім цього, на державну реєстрацію речового права на нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Садова, 6 в с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області здійснену 22.02.2016 року державним реєстратором ОСОБА_8 реєстраційної служби Оратівського районного управління юстиції Вінницької області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 31, власник: ОСОБА_7, реєстраційний номер облікової картки платників податку 6 слід скасувати, оскільки ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 12.04.2016 року скасовано рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 26.01.2016 року, яким було визнано право власності на житловий будинок за ОСОБА_7

За статтею 41 Конституції України (1996 р.) кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За статтею 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

На підставі ст.ст. 16, 346, 321, 328,1216, 1218, 1235 ЦК України, ст. ст. 10, 15, 57-62, 64, 174, 208, 209, 212-215, 218, 256, 294 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Оратівського району Вінницької області про скасування державної реєстрації та визнання права власності на житловий будинок з погосподарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом -задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію речового права на нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Садова, 6 в с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області здійснену 22.02.2016 року державним реєстратором ОСОБА_8 реєстраційної служби Оратівського районного управління юстиції Вінницької області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 31, власник: ОСОБА_7, реєстраційний номер облікової картки платників податку 6.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по вул. Садова, 6 в с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 15.10.2005 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Оратівський районний суд Вінницької області.

СУДДЯ О.М. Слісарчук