пр. № 2-п/759/107/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Шелудько В.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 -представника за довіреністю ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

Заочним рішенням Святошинського районного суду м.Києва ухваленим у вищезазаначеній справі 08.06.2016 року, позовні вимоги позивача були задоволені. Судом ухвалено рішення за яким було вирішено стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Правекс-Банк» (, адреса: м. Київ, вул. Кловський узвіз, буд. 9/2) заборгованість за кредитним договором № 719-047/08Р від 05.06.2008 року укладеним між ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним банком "Правекс-Банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Правекс-Банк» у розмірі 45838,43 дол. США (24025,00 дол. США - заборгованість за кредитом, 21813,43 дол. США заборгованість за відсотками), а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 14531,02 грн.

Представник відповідача своєю заявою про перегляд заочного рішення просить рішення скасувати та призначити справу до розгляду у загальному порядку посилаючись на факти неявки відповідача у судові засідання з поважних причин- за причини хвороби, а також не отримання відповідачем судової повістки у судове засідання, що було призначене на 08.06.2016 р. Крім того вважає, що рішення суду ухвалене за недоведеними обставинами, оскільки: позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 45838,43 дол. США в той час як у тексті позовної заяви зазначений загальний розмір заборгованості у розмірі 86644,39 доларів США. Також вважає, що судом не було досліджено та не було взято до уваги причину неможливості вчасної сплати заборгованості за крединими зобов»язаннями, що полягає у наявності факту трьох дорожно-транспортних пригодах 22.06.2008 р., 21.12.2008 р., 27.10.2009 р., учасником яких була ОСОБА_3 і яка керувала застрахованим автомобілем «Хюндай Туксон» д.н.з.4404НЕ внаслідок чого отримала розлад здоров»я. Вважає, що суд повинен був витребувати висновок експерта щодо неможливості відновлення автомобіля, дослідити його та з»ясувати правильність дій страхової компанії «Дженералі Гарант», яка без відому ОСОБА_3 направила автомобіль на ремонт, що є порушенням кредитного договору та договору добровільного страхування транспортного засобу, внаслідок чого частина грошових коштів, що направлена страховою компанією до ФОП ОСОБА_5 була розкрадена, а автомобіль не було відремонтовано у повному обсязі.

У судове засідання відповідач та її представники повторно не з»явились, про місце та час повідомлялись належним чином про що свідчать також дві заяви ОСОБА_2 про відкладення двох засідань з розгляду даної заяви про скасування заочного рішення.

Представник позивача у судовому засіданні заперечує проти задоволення заяви про скасування заочного рішення посилаючись на належне повідомлення відповідача, її представників про місце та час судових засідань, що відбувались у даній цивільній справі. Звертає увагу суду на те, що відповідачем наданий один листок непрацездатності, а на інші дати судових засідань відповідач надає довідки про звернення до лікаря, а не підтвердження непрацездатності. Щодо обставин, які суд мав врахувати при ухваленні рішення зазначає, що у відповідності до ч.2 ст.11 ЦПК України, особа, що бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а тому незважаючи на зазначений загальний розмір заборгованості у 86644,39 доларів США просив стягнути лише 45838,43 долари США. Крім того повідомив, що ні відповідач, ні її представники не звертались до банку із заявами про реструктуризацію боргу та не пропонували у даному цивільному провадженні укладання мирової угоди.

Суд вважає за можливе провести розгляд заяви про перегляд заочного рішення за відсутності осіб, що не з»явились, оскільки ст.231 ЦПК України, зокрема пункт 1 цієї статті, є спеціальною статтею, яка регулює порядок розгляду такої заяви і передбачає можливість її розгляду за відсутністю осіб, що беруть участь у її розгляді без встановлення поважності або неповажності неявки. Визначальним моментом розгляду заяви про перегляд заочного рішення є належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши заяву про перегляд заочного рішення, вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

08.06.2016 року Святошинським районним судом м.Києва було ухвалене заочне рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст.232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з"явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки із поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, необхідним є наявність двох обставин: неналежне повідомлення відповідача та посилання на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи при її перегляді.

Як свідчать матеріали справи, у судове засідання, призначене судом на 02.02.2016 р. ОСОБА_3 не з»явились, про місце, час судового засідання була повідомлена належним чином 01.02.2016 р. про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.37). 25.02.2016 р. з матеріалами справи була ознайомлена представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 (а.с.42). У судовому засіданні 03.03.2016 р. були присутні представники відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_6 Справа була відкладена на 30.03.2016 р. Про судове засідання 30.03.2016 р. ОСОБА_3 була повідомлена належним чином 19.03.2016 р. про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.78). 29.03.2016 р. ОСОБА_3 через канцелярію суду подала заяву про відкладення розгляду справи у зв»язку із хворобою. Судове засідання 30.03.2016 р. було відкладено у зв»язку із неявкою відповідача та її представників на 21.04.2016 р. У судове засідання призначене на 21.04.2016 р. ОСОБА_3 повідомлена належним чином 05.04.2016 р. про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.60), але 21.04.2016 р. ОСОБА_3 через канцелярію суду надала заяву про відкладення розгляду справи у зв»язку із хворобою про що надала копію довідки від лікаря. У зв»язку із неявкою сторін у судове засідання 21.04.2016 р., справа відкладена на 08.06.2016 р. Про судове засідання призначене на 08.06.2016 р.ОСОБА_3 була повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із зазначенням «за закінченням терміну зберігання» (а.с.65-66). У судове засідання, призначене судом на 08.06.2016 р. відповідач та її представники не з»явились.

Що стосується належності повідомлення сторони цивільного провадження. У ЦПК України відсутня норма, що визначає належність повідомлення сторони про місце та час розгляду справи, а тому суд керуючись правом із застосування аналогії закону, застосовує п.3.10 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків , затверджений Наказом Міністерства фінансів України 28.11.2012 N 1236, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2012 р. за N 2135/22447.

Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд керувався як підставами можливості ухвалення такого рішення у відповідності до ч.4 ст.169, ч.1 ст. ст.224 ЦПК України, які не передбачають встановлення або не встановлення судом поважності або неповажності неявки відповідача, так і процесуальними строками для ухвалення рішення. Тобто визначальним моментом заочного розгляду справи є лише належне повідомлення відповідачів.

Судом визначено пріоритетним право позивача на захист його інтересів, способом, визначеним ст.4 ЦПК України із застосуванням принципу диспозитивності, визначеним ст.11 ЦПК України, над зловживанням процесуальними правами відповідача та її представників, що виявилися у затягуванні ними розгляду справи.

Щодо другої обов»язкової обставини, яку суд повинен встановити при розгляді заяви про скасування заочного рішення. Представник відповідача своєю заявою про перегляд заочного рішення посилається на обставину зазначення позивачем у позовній заяві різних сум - суми боргу та суми, заявленої до стягнення, а також на обставини трьох дорожньо-транспортних пригод за участю відповідача та претензіями до страховика за договором добровільного страхування, що на думку представника відповідача є тими обставинами, дослідивши які суд може ухвалити інше рішення.

Що стосується питання вказаного заявником про різні суми, що містяться у позовній заяві: загальна сума боргу та сума, заявлена до стягнення, про що на думку заявника не було враховано при ухваленні судом рішення, слід зазначити, що кожна сторона маючи обсяг прав, розпоряжається ними щодо предмета спору на власний розсуд, а суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі (диспозитивність цивільного судочинства - ст.11 ЦПК України). Позивач, зазначаючи загальний розмір заборгованості у 86644,39 доларів США, який складається із заборгованості по кредиту, за процентами, із заборгованості по пені за кредитом і заборгованості по пені за процентами, заявив вимогу щодо стягнення частини заборгованості за кредитом і за процентами. А тому суд вважає, що у даному випадку позивач скористався своїм правом і заявив вимогу про стягнення частини боргу.

Що стосується зазначеної заявником обставини про наявність спірних відносин зі страховою компанією з якою відповідачем був укладений договір добровільного страхування, суд вважає, що дана обставина ніяким чином не впливає на права та обов»язки сторін у даному цивільному провадженні, оскільки цивільно-правові відносини за кредитним договором і цивільно-правові відносини за договором добровільного страхування ніяким чином невпливають один на другий та діють окремо навіть у випадку зобов»язання позичальника за крединим договором з укладання договору страхування.

Таким чином суд вважає, що одне лише зазначення відповідачем наявності будь-яких інших обставин, які б могли мати суттєве значення для іншого вирішення справи судом не є посиланням на доказ, що має суттєве значення для правильного вирішення справи, як того вимагає ст.232 ЦПК України.

З урахуванням як належного повідомлення відповідача про місце та час розгляду справи на дати всіх судових засідань і зокрема на дати двох останніх засідань до ухвалення судом рішення, а також за відсутності посилань на такі докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку немає.

Керуючись ст.ст. 231, 232, 292 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 -представника за довіреністю ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,залишити без задоволення.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: