Справа № 344/6273/16-ц
Провадження № 2/344/3622/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2016 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Мічути Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

18 травня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. З позовної заяви вбачається, що 01 вересня 1999 року позивач уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 березня 2011 року шлюб між сторонами був розірваний, неповнолітню дитину сина ОСОБА_4 залишено проживати з матірю. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2009 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердому грошовому розмірі по 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28 жовтня 2009 року. Заборгованість відповідача зі сплати аліментів за період з 28 жовтня 2009 року по 12 квітня 2016 року складає 12 330,00 грн. За таких обставин позивач просить стягнути неустойку (пеню) у сумі 12 330,00 грн.

Позивач у судове засідання не прибула, проте надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач у жодне судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно з частиною першою статті 224 Цивільного процесуального кодексуУкраїни, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись статтями 77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних і доказів, так як у суду є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а позивач не заперечує проти такого розгляду.

Суд, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач та відповідач мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Згідно виконавчого листа по справі № 2-5594/2009 року, виданого на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області суду від 02 грудня 2009 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, виданого 24 грудня 2009 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердому грошовому розмірі по 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28 жовтня 2009 року (а.с. 5).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 березня 2011 року, що набрало законної сили 29 березня 2011 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний, неповнолітню дитину сина ОСОБА_4 залишено проживати з матірю (а.с. 6).

Відповідно до довідки Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції від 12 квітня 2016 року за вих. № 02-19/В-6/18600, відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 станом на 01 квітня 2016 року у сумі 36 514,52 грн. (а.с. 2).

Позивач разом із сином та матірю зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3).

У відповідності з положеннями статті 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім.

При цьому необхідно враховувати, що аліменти призначаються та повинні сплачуватися щомісяця, а неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час до добровільного погашення боргу або на момент стягнення.

Відповідно до пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, передбачена статтею 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Передбачена статтею 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідачем відсутність своєї вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів не доведено, оскільки жодні обставини, які б давали підстави вважати, що аліменти не сплачуються з поважних причин, дослідженими у справі доказами, не встановлені.

Таким чином, на підставі наданих сторонами доказів встановлено, що відповідач є винним у виникненні вищевказаної заборгованості зі сплати аліментів, оскільки відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а незалежних від відповідача обставин, в результаті яких дана заборгованість виникла, судом не встановлено.

Відповідно до положень статті 20 Сімейного кодексу України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до положень частини девятої статті 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи розмір заборгованості по аліментам, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 28 жовтня 2009 року по 12 квітня 2016 року у розмірі 12 330,00 гривень.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 7, 20, 196 Сімейного кодексу України,керуючись статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 77, 169, 197, 209, 212-215, 218, 222-233, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, неустойку (пеню) за несплату аліментів у сумі 12 330,00 грн. (дванадцять тисяч триста тридцять грн. 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Мелещенко