АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8145/16 Справа № 203/2907/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року м. Дніпро

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Свистунової О.В., Красвітної Т.П.,

за участі секретаря Гулієва М.І.о.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ПАТ "УкрСиббанк", треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 20 жовтня 2006 року між ним, ОСОБА_4, ОСОБА_3 з однієї сторони та АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", з другої сторони, було укладено договір поруки №0/0/П, який був спрямований на забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_4 за кредитним договором №0 від 20 жовтня 2006 року. Банком було збільшено процентну ставку в односторонньому порядку, без узгодження з ним, як з поручителем, тому просив визнати поруку за договором поруки №0/0/П припиненою на підставі ст.559 ЦК України (а.с.2-5).

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано договір поруки від 20 жовтня 2006 року №0/0/П укладений між АКІБ "УкрСиббанк", з одного боку, та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, з другого боку, припиненим від 19 лютого 2008 року (а.с.90, 91).

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 жовтня 2016 року виправлено описку в рішенні від 03 жовтня 2016 року. У резолютивній частині слова та цифри "від 19 лютого 2008 року" замінено словами та цифрами "від 12 березня 2008 року" (а.с.98).

Не погодившись з ухваленим рішенням ПАТ "УкрСиббанк"звернулися з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 жовтня 2016 року змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення висновок суду відносно того, що відповідач не довів факт дотримання ним процедури збільшення позичальнику процентної ставки, встановленої п.9.2 кредитного договору та змінити резолютивну частину рішення в частині строку визнання припиненим договору поруки №0/0/П, укладеного 20 жовтня 2006 року, а саме визнати вказаний договір припиненим з 31 грудня 2014 року. В іншій частині рішення суду не оскаржувалося (а.с.101-104).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи 20 жовтня 2006 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кошти в розмірі 18 500 доларів США зі сплатою відсотків за користування грошима протягом 30 календарних днів у розмірі 10,3% річних (а.с.8-14).

В п.1.3.1. зазначеного договору про надання споживчого кредиту вказано, що по закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до п.9.2 даного договору.

У забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_4 за кредитним договором №0, 20 жовтня 2006 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", позичальником - ОСОБА_4 та поручителями - ОСОБА_3, ОСОБА_2 було укладено договір поруки №0/0/П (а.с.6, 7).

19 лютого 2008 року банком боржнику ОСОБА_4 було направлено лист за №168734, в якому вказано, що АКІБ "УкрСиббанк" з метою підвищення умов кредитування фізичних осіб з 12 березня 2008 року запроваджує нову систему нарахування відсотків у випадку прострочення платежу за кредитним договором, а саме у випадку якщо порушення кредитної дисципліни буде повязане з простроченням платежу за кредитним договором, то банком прийнято рішення нараховувати підвищені проценти не на всю суму кредиту, а лише на прострочену суму основного боргу.У звязку з чим у разі порушення умов кредитної дисципліни, зокрема неналежного виконання умов кредитного договору, Банк з дати виникнення простроченої суми основного боргу, нараховуватиме на прострочену суму основного боргу підвищені проценти, а саме в розмірі збільшеної вдвічі від діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу (а.с.24).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції вірно виходив з наявності для цього правових підстав, однак обґрунтовуючи своє рішення помилково вдався до оцінки кредитного договору та помилково визначив, що порука є припиненою з 12 березня 2008 року, у звязку з чим рішення суду першої підлягає зміні в частині обґрунтування задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Тобто, порука це спеціальний додатковий захід майнового характеру, який спрямований на забезпечення належного виконання основного зобовязання.

Зі змісту статті 553 ЦК України випливає, що обсяг зобовязань поручителя визначається як умовами договору поруки так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Згідно ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Частиною 1 статті 651 ЦК України визначено, що зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі зміни договору, зобовязання сторін змінюються відповідно до змінених умов, що закріплено у ч.1 ст.653 ЦК України.

Отже, припинення поруки на підставі ч.1 ст.559 ЦК України можливе лише у разі зміни умов основного зобовязання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, тобто в зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, будь яке збільшення зобовязання, будь-то збільшення кредитної процентної ставки або поява нових штрафних санкцій, навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

З матеріалів справи вбачається 20 жовтня 2006 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кошти в розмірі 18 500 доларів США зі сплатою відсотків за користування грошима протягом 30 календарних днів у розмірі 10,3% річних (а.с.8-14).

В п.1.3.1. зазначеного договору про надання споживчого кредиту вказано, що по закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до п.9.2 даного договору.

У забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_4 за кредитним договором №0, 20 жовтня 2006 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", позичальником - ОСОБА_4 та поручителями - ОСОБА_3, ОСОБА_2 було укладено договір поруки №0/0/П (а.с.6, 7).

Відповідно до п.2.1 договору поруки №0/0/П кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови кредитного договору з позичальником, у наслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителів. Під згодою розуміється як візування змін в кредитний договір поручителем, так і отримання згоди шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями і т.і (а.с.6, 7).

19 лютого 2008 року банком боржнику ОСОБА_4 було направлено лист за №168734, в якому вказано, що АКІБ "УкрСиббанк" з метою підвищення умов кредитування фізичних осіб з 12 березня 2008 року запроваджує нову систему нарахування відсотків у випадку прострочення платежу за кредитним договором, а саме у випадку якщо порушення кредитної дисципліни буде повязане з простроченням платежу за кредитним договором, то банком прийнято рішення нараховувати підвищені проценти не на всю суму кредиту, а лише на прострочену суму основного боргу.У звязку з чим у разі порушення умов кредитної дисципліни, зокрема неналежного виконання умов кредитного договору, Банк з дати виникнення простроченої суми основного боргу, нараховуватиме на прострочену суму основного боргу підвищені проценти, а саме в розмірі збільшеної вдвічі від діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу (а.с.24).

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що підвищення процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту №0 фактично було здійснено банком - 31 грудня 2014 року (а.с.17-22).

Такі дії банку не були узгоджені з поручителем згідно норм чинного законодавства та вимог договору поруки, тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про визнання поруки припиненою на підставі ч.1 ст.559 ЦК України, оскільки банком було збільшено обсяг відповідальності поручителя.

Однак, визначаючи дату припинення поруки 12 березня 2008 року, суд першої інстанції помилково виходив з того, що саме з дати впровадження системи нарахування відсотків у випадку прострочення платежу за кредитним договором виникає збільшення обсягу відповідальності поручителя, оскільки фактично дії банку, які спричинили неузгоджене з поручителем виникнення нового виду відповідальності та банком фактично було підвищено відсоткову ставку - з 31 грудня 2014 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за кредитним договором, у звязку з чим, в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Крім того, суд першої інстанції помилково вдався до оцінки дотримання банком процедури збільшення позичальнику процентної ставки, встановленої п.9.2 кредитного договору, оскільки дотримання або не дотримання банком процедури збільшення процентної ставки визначеної кредитним договором не були підставою для звернення до суду із зазначеними позовними вимогами поручителя.

Підставою для звернення позивача до суду у даній справі є зміна обсягу відповідальності поручителя за договором поруки та предметом дослідження є лише правовідносини, які виникають саме з договору поруки, а не відносини, що виникли з договору про надання споживчого кредиту, який сторонами у даній справі не оскаржувався.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід змінитив частині обґрунтування задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та в частині визначення строку припинення поруки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим змінити в частині обґрунтування задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та визначити поруку за договором поруки від 20 жовтня 2006 року №0/0/П, укладеним між АКІБ "УкрСиббанк та ОСОБА_2, ОСОБА_3 - припиненою з

31 грудня 2014 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді