АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 621/1336/15-ц Головуючий І інстанції:Чигрина Л.Г.
Провадження № 22-ц-/790/5292/16 Доповідач:ОСОБА_1
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Івах А.П.,

суддів Шевченко Н.Ф., Яцини В.Б.,

при секретарі Каплоух Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 30 червня 2016 року у справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_3 Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 18 квітня 2011 року між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_3 "ПриватБанк" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір без номеру. ( а.с. 8-34)

Згідно вказаного договору ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ( а.с. 8-34).

ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з " Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладеш на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ( а.с. 8-34)

Підписання даного договору є прямою i безумовною її згодою щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг.

ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобовязання за договором та угодою без номеру від

18.04.2011 року виконав у повному обсязі, а саме, надав ОСОБА_2 кредит у розмірі, встановленому договором.

Зобовязання за вказаним договором не виконує, у звязку з чим станом на 31.03.2015 року виникла заборгованість в розмірі 32 371 грн. 52 коп., яка складається з наступного:

●14 761 гр. 78 коп. - заборгованості за кредитом;

●14 342 гр. 05 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом;

●1250 гр. - заборгованості за пенею та комісією;

а також штрафів, відповідно до п.п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг:

●500 гр. - штрафу (фіксована частина).

●1517 гр. 69 коп.- штрафу (процентна складова).

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 30 червня 2016 року позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_3 Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 «Про стягнення заборгованості» задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_3 Банку « ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором без номеру від 18.04.2011 року в розмірі 32371 гр. 52 коп.. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд безпідставно не застосував строки позовної давності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Відповідно до положень ст. ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання:

-чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та яким доказами вони підтверджуються;

-чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

-які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

-яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

По справі встановлено, Наявні матеріали справи свідчать, що 18 квітня 2011 року між сторонами був укладений кредитний договір без номеру, за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, «Правилами користування платіжною карткою» та Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між нею і Банком договір.

Відповідач ОСОБА_2 не виконала взяті на себе зобовязання перед ПАТ КБ «ПриватБанк» по поверненню грошових коштів для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, пенею, комісією та штрафів відповідно умов договору на загальну суму 32371 грн. 52 коп..

Отже, договір між сторонами був укладений, відповідач отримав грошові кошти, умови договору не виконує у звязку з чим утворилася заборгованість у розмірі позову.

За вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обовязковим для виконання сторонами, як це передбачається вимогами ст. 629 ЦК України.

За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), як це передбачається ст. 610 ЦК України.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно і всебічно зясував та встановив дійсні обставини справи, визначився з природою правовідносин, що виникли між сторонами, і законом, що ці правовідносини регулює.

Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною кредитного договору, сторони домовились, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо жодна зі сторін не заявляє про його припинення від автоматично лонгується на такий же термін.

Посилання в апеляційній скарзі на необхідність застосування строків позовної давності у звязку із закінченням строку виконання зобовязань, судова колегія находить таким, що суперечить дійсним обставинм справи.

Матеріали справи не містять належних та допустимих, у розумінні ст. 57-59, 64 ЦПК України, доказів на підтвердження того, що спірний договір на момент розгляду справи припинив свою дію.

ОСОБА_4 підписуючи спірний договір, підтвердила факт ознайомлення та згоди з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, які розташовані на сайті банкуwww.privatbank.ua;https://client-bank.privatbank.ua.

Перебіг позовної давності за ч. 1 ст. 261 ЦПК України від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, а за зобовязаннями з визначеним строком виконання за ч. 5 цієї статті ЦК України перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

З урахуванням особливості та характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, дійсних обставин справи, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності підстав для застосування строків позовної давності та про наявність підстав для задоволення позовних вимог Банку.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не відносяться до тих підстав, з яким процесуальне законодавство повязує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний звязок доказів у їх сукупності, ухвалив законне рішення на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 30 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді -