АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 642/9768/15-ц Головуючий суддя І інстанції Грінчук О. П.
Провадження № 22-ц/790/4611/16 Суддя доповідач Карімова Л.В.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Баранкової В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 12 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення 198 000 грн. - заборгованості за договором позики, укладеним між ними 23 липня 2015 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Харкова від 17 грудня 2015 року відкрито провадження у справі за вищезазначеним позовом (а.с. 26).

Ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова від 12 травня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України та скасовано заборону вчиняти дії щодо передачі/ відчуження однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4, що є предметом іпотеки за договором іпотеки від 23.07.2015 року, накладену ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова від 25.01. 2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати цю ухвалу суду та повернути справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду, посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає, що скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_3 на підставі п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, районний суд виходив з того, що належним чином повідомлені позивач ОСОБА_3 та її представник у судові засідання, призначені на 15 квітня 2016 року та 12 травня 2016 року, повторно не зявилися, причини своєї неявки не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду не подавали. У звязку із зазначеним підлягають скасуванню і заходи забезпечення позову відповідно до ч.ч. 3,6 ст. 154 ЦПК України.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають матеріалам справи та вимогам процесуального закону.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Як свідчать надані матеріали справа неодноразово призначалася до розгляду у судові засідання, в яких приймали участь відповідачі та представник позивача ОСОБА_7, який також був присутнім в судовому засіданні 21.03.2016 і був повідомлений про час та місце подальшого розгляду справи, призначеної на 15.04.2016 р. а.с. 159-160).

Згідно довідки секретаря судового засідання від 15.04.2016 розгляд вищевказаної справи не відбувся у звязку з неявкою позивача, і подальший розгляд справи призначений на 12.05.2016 року о 12-00 год. (а.с. 170).

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_3 була повідомлена про подальший розгляд справи у судовому засіданні, призначеному на 12.05.2016 року.

При цьому будь-яких фактичних даних про те, що представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7, який постійно приймав участь у судових засіданнях за дорученням останньої, був повідомлений судом про час та місце розгляду справи 12.05.2016 року, матеріали справи не містять.

Крім того, при вирішенні питання про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_3, судом першої інстанції не враховано, що позивач в особі свого представника при розгляді справи на протязі досить тривалого часу мала намір вирішити свій позов по суті вимог.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини кожна держава - учасниця Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, реалізуючи п.1 ст. 6 цієї Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р. (judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series AN 253-B).

У зв'язку з вищезазначеним колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа поверненню до цього суду для продовження розгляду.

Оскільки ухвала суду першої інстанції щодо залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_3 підлягає скасуванню, відсутні й підстави для застосування до заходів забезпечення позову вимог ч.6 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, ст. 311, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Скасувати ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 12 травня 2016 року і справу направити до цього ж суду для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: Судді: