Справа № 569/1459/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року м. Рівне Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Харечко С.П.

при секретарі - Левчук Д.О.

з участю: позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності, просить поділити квартиру за адресою АДРЕСА_1, визнавши право власності на 2/3 за нею та 1/3 за відповідачем.

Вимоги позову обґрунтовує тим, що 21 жовтня 2007 року уклала шлюб з ОСОБА_3, від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Рівненського міського суду від 09.11.2011 року з ОСОБА_3 стягнено аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в сумі 500 грн., але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішенням Рівненського міського суду від 23 березня 2015 року стягнено аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в сумі 800 грн., але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішенням Рівненського міського суду від 20 січня 2016 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. В період шлюбу, 11.07.2013 року ними було придбано квартиру АДРЕСА_2 вартістю 206 142 грн., право власності на яку зареєстровано на ОСОБА_3 Оскільки дане майно набуто під час шлюбу, отже воно належить їй та відповідачу на праві спільної сумісної власності. Зважаючи на те, що на її утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, а також те, що відповідач аліменти не сплачує та дітей не утримує, вважає, що її частка повинна бути збільшена з 1/2 до 2/3.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримала, просили позов задовольнити.

В судове засіданні відповідач не зявився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 212.10.2007 року, який в подальшому рішенням Рівненського міського суду від 20 січня 2016 року було розірвано.

Від шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішенням Рівненського міського суду від 09.11.2011 року з ОСОБА_3 стягнено аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в сумі 500 грн., але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до розрахунку заборгованості державного виконавця ВДВС Рівненського міського управління юстиції від 18.01.2016 року, виконавчий лист виданий на підставі вищевказаного рішення предявлений до виконання 26.02.2015 року, загальна сума заборгованості за період з 26.02.2012 р. по 31.12.2015 року становить 23 068, 96 грн.

Рішенням Рівненського міського суду від 23 березня 2015 року стягнено аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в сумі 800 грн., але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до розрахунку заборгованості державного виконавця ВДВС Рівненського міського управління юстиції від 25.04.2016 року, виконавчий лист виданий на підставі вищевказаного рішення предявлений до виконання 26.02.2015 року, загальна сума заборгованості станом на 31.03.2016 року становить 9 780, 60 грн.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі продажу від 11.07.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст. 70 СК України,у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Згідно з ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що позивачем надано докази про ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання їх двох спільних дітей, суд вважає можливим відступити від засад рівності часток подружжя при поділі їх спільного майна та застосувати вимоги ч. 3 ст. 70 СК України.

Таким чином, за ОСОБА_1 слід визнати право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_4, а за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частки квартири АДРЕСА_4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60-64, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 2/3 частки на квартиру АДРЕСА_5.

Визнати за ОСОБА_3 право приватної власності 1/3 частки на квартиру АДРЕСА_5.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Харечко С.П.