Справа № 755/5677/16-ц
"26" липня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Гончарука В.П.
за участі секретаря Краснової І.В..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, звичках, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, тривалий час сімейно-шлюбні відносини між ними припинено, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть в зв'язку з чим просить розірвати шлюб.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву в якій просила слухати справу в її відсутності на позовних вимогах наполягала, зазначивши при цьому, що вона має намір після розірвання шлюбу вона повернути своє дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив в зв'язку з чим суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, згідно ст. ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як вбачається з матеріалів справи, з 31 серпня 2013 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в шлюбі дітей не народжували, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, тривалий час сімейно-шлюбні відносини подружжям не підтримуються, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, клопотань щодо надання строку на примирення не заявляли, за склавшихся обставин поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторона позивача бажання не має.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 110, 112,113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10,58,88, 158, 208,209,212-215, 218, 224-225 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Шлюб між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.. та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 31 серпня 2013 р. ( актовий запис № 1181) - розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 присвоїти дошлюбне прізвище «ОСОБА_1» .
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії

С у д д я