Справа № 464/1063/16-ц
пр.№ 2/464/731/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22.07.2016 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Горбач О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відокремленого структурного підрозділу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті ОСОБА_2» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_3 «Сіті ОСОБА_2» невиплаченої заробітної плати за період з травня 2013 року по вересень 2013 року в сумі 15 625 грн., а також середньої заробітної плати за період затримки розрахунку за період з 27.09.2013 р. по день ухвалення рішення.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що працювала у відповідача на посаді провідного інженера-технолога цеху програмної обробки листа та 27.09.2013 року звільнилась за згодою сторін. Однак, при звільненні з нею не проведено повний розрахунок, а відтак, враховуючи її посадовий оклад а розмірі 3 500 грн., просить позов задовольнити та стягнути заборгованість по заробітній платі, що утворилась за період роботи з травня по вересень 2013 року.

В судове засідання позивач не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Від представника відповідача надійшли письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки розрахунок заборгованої заробітної плати жодним чином не доведений позивачем та не надано документів, які б стверджували той факт, що позивач відпрацювала за спірний період у ОСОБА_3 «Сіті ОСОБА_2». Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином в порядку ст.ст.75-76 ЦПК України викликався до суду, а тому згідно зі ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу заочно у його відсутності за наявності у справі достатніх матеріалів, проти чого позивач не заперечила.

У звязку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно із ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

За умовами ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п.20, 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 15 травня 2013 р. працювала на посаді провідного інженера-технолога цеху програмної обробки листа структурного підрозділу ОСОБА_3 «Сіті ОСОБА_2» та 27 вересня 2013 р. була звільнений із займаної посади на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін (а.с.5-5зв. копія трудової книжки).

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 09 березня 2016 р. в порядку ст.137 ЦПК України про витребування доказів, витребувано у відповідача, зокрема, інформацію про розмір нарахованої та фактично виплаченої заробітної плати позивачу з 15 травня 2013 року по 27 вересня 2013 року (а.с. 18-19). Відповідачем на вказану ухвалу суду жодних відомостей не надано, а відтак у відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів наданих позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме розпорядження генерального директора ОСОБА_3 «Сіті ОСОБА_2» ОСОБА_4 (а.с.12), посадовий оклад позивача становив 3 500 грн.

Згідно інформації центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, відповідач протягом оспорюваного періоду виплатив позивачу заробітну плату в розмірі, що не відповідає його розмірам посадового окладу. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем на момент звільнення з роботи становить 15 625 грн., яку і слід стягнути.

Оскільки належні до виплати суми при звільненні в повному обсязі не виплачено до даного часу, то позивач має право на стягнення середнього заробітку за період з 27 вересня 2013 р. по 22 липня 2016 р.

Виходячи із середньоденного заробітку позивача в сумі 166,67 грн., обчисленого відповідно до Порядку обчислення середньої зарплати, затвердженої постановою КМУ від 8 лютого 1995 р. за №100, середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 27 вересня 2013 р. по 22 липня 2016 р. становить 117 502 грн. 35 коп. (166,67 грн. * 705 робочих днів за вказаний період). Таким чином, суд прийшов до висновку, що саме даний розмір підлягає до стягнення.

Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 15 625 грн. заборгованості із невиплаченої заробітної плати та 117 502 грн. 35 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27 вересня 2013 р. по 22 липня 2016 р., а всього 133 127 грн. 35 коп.

Крім того, згідно із ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 1 134 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті ОСОБА_2» на користь ОСОБА_1 15 625 грн. заборгованості із невиплаченої заробітної плати та 117 502 грн. 35 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27 вересня 2013 р. по 22 липня 2016 р., всього 133 127 (сто тридцять три тисячі сто двадцять сім) грн. 35 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті ОСОБА_2» в дохід держави 1 331 (одну тисячу триста тридцять одну) грн. 27 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Теслюк Д.Ю.