Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до комунального закладу «Дніпродзержинська міська лікарня №9» Дніпропетровської обласної ради», ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди, за касаційними скаргами ОСОБА_6 та комунального закладу «Дніпродзержинська міська лікарня №9» Дніпропетровської обласної ради» на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року,

встановила:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 9 лютого 2011 року була порушена кримінальна справа за фактом неналежного виконання службовими особами 9-ої міської лікарні м. Дніпродзержинська своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам ОСОБА_4,

ОСОБА_7 та батькам інших дітей за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. Постановою Баглійського районного суду

м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 липня 2012 року кримінальна справа стосовно ОСОБА_8 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України закрита, остання звільнення від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію» в 2011 році.

Вказували, що згідно матеріалів кримінальної справи, з 1 серпня

2008 року ОСОБА_4 перебувала на обліку по вагітності та будь-які патологічні зміни будь-якого органу матері та плоду були відсутні.

19 січня 2009 року ОСОБА_4 звернулася в Криничанську районну лікарню зі скаргою на те, що 18 січня 2009 року вона відчувала незначну біль в області живота та стала відчувати слабкий рух плоду. Відповідно о висновку ультразвукового дослідження антенатальна загибель плоду. У зв'язку із зазначеним, вона була направлена на негайні пологи в КЗ «Дніпродзержинська міська лікарня №9» Дніпропетровської обласної ради. ІНФОРМАЦІЯ_1 року об 11.45 год. вона народила хлопчика вагою 3,450 кг, зростом 55 см. Новонароджену дитину їй показали на відстані і одразу винесли з пологової зали, запевняючи, що дитина народилась мертвою. Зазначала, що добре пам'ятає, що тіло дитини було біло-рожевого кольору, при народженні дитина не кричала, однак пологи пройшли без ускладнень.

Ураховуючи тяжке емоційне навантаження та свій стресовий стан ОСОБА_4 не розуміла які саме документи надані їй лікарями в пологовій залі для підпису. В свою чергу, лікарі не проінформували ОСОБА_4 про порядок оформлення, захоронення мертвонародженої дитини, а вмовили її залишити мертвонароджену дитину для дослідження, з метою установлення причини смерті. 23 січня 2009 року ОСОБА_4 виписана з лікарні, 27 січня 2009 року нею отримано виписний епікриз та пояснено, що інші документи знаходяться в морзі, який розташований на території КП «Дніпродзержинська міська лікарня №9» Дніпропетровської обласної ради, які можливо отримати протягом двох-трьох тижнів. 6 лютого 2009 року ОСОБА_4 звернулась до моргу КП «Дніпродзержинська міська лікарня №9» Дніпропетровської обласної ради з проханням видати відповідні документи, які стосуються мертвонародженої дитини, проте отримала відповідь, що до їх установи дитина з прізвищем ІНФОРМАЦІЯ_2 не поступала. У подальшому ОСОБА_4 дізналась, що нібито її мертвонароджену дитину вже було поховано. Під час досудового слідства була здійснена ексгумація місця захоронення мертвонародженої дитини ОСОБА_4, при проведені якої тіла дитини знайдено не було.

Зазначали, що ОСОБА_8, займаючи посаду заступника головного лікаря по медичній частині КП «Дніпродзержинська міська лікарня № 9» Дніпропетровської обласної ради, на протязі тривалого часу неналежно виконували свої посадові обов'язки по контролю за дотриманням підлеглими робітниками нормативно-правових актів, які регламентують зберігання та видачу трупів мертвонароджених та новонароджених.

Оскільки факт смерті дитини не встановлений, у неї є підозри скоєння злочинів відносно неї та її дитини, її позбавлено права на материнство.

Позивач ОСОБА_5, є матір'ю ОСОБА_7 та бабою народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 року дитини, службова недбалість ОСОБА_8, змусила її на протязі багатьох років звертатись до правоохоронних органів з метою відшукати свого онука, чим з боку відповідачів, на її думку, їй також заподіяно моральну шкоду.

Ураховуючи наведене, просили стягнути з відповідачів солідарно на їх користь заподіяну моральну шкоду, яку оцінили по 1 000 000 грн кожній.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 лютого

2016 року, позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто з КП «Дніпродзержинська міська лікарня № 9» Дніпропетровської обласної ради на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. Стягнуто з КП «Дніпродзержинська міська лікарня

№ 9» Дніпропетровської обласної ради на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі комунальний заклад «Дніпродзержинська міська лікарня №9» Дніпропетровської обласної ради» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суди вірно виходили з того, що юридична особа відшкодовує шкоду, завдану працівником під час виконання своїх службових обов'язків. Працівники лікарні неналежно виконали свої посадові обов'язки щодо зберігання та видачі тіла мертвонародженої дитини, чим завдали моральної шкоди позивачам.

Висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Доводи касаційних скарг висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_6 та комунального закладу «Дніпродзержинська міська лікарня №9» Дніпропетровської обласної ради» відхилити, рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М.Колодійчук

І.М.Фаловська