Єдиний унікальний номер: 448/741/16-ц
Провадження № 2/448/311/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26.07.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого - судді Борисенко В.В.,

при секретарі - Шегинської Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_5 та Мостиська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

17.06.2016р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що його матері ОСОБА_6, яка померла 02.04.1987 року належало будинковолодіння по вул.Центральній, 49 в с.Княгиничі Мостиського району Львівської області.

Стверджує, що ОСОБА_6 за життя своїм майном розпорядилася та заповіла таке в рівних частках йому (позивачу) та його рідному братові ОСОБА_7, який помер 21.10.2013 року.

Вказує, що інші можливі спадкоємці, а саме: рідні брати ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та сестра ОСОБА_4, треті особи по справі, на спадкове майно матері не претендують.

Зазначає, що після смерті матері ОСОБА_6 спадщину прийняв, так як фактично вступив в управління спадковим майном, однак оформити право власності на будинковолодіння на своє імя в позасудовому порядку не має можливості, оскільки на таке відсутні правовстановлюючі документи.

З огляду на наведені обставини просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним (позивачем) право власності на зазначене будинковолодіння в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_6

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області у судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі.

Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, однак подав до суду копію спадкової справи №127/2016, заведену після смерті ОСОБА_6, та заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі.

Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися, проте від них надійшли заяви, в яких останні просять справу розглядати без їхньої присутності та зазначають, що позовні вимоги підтримують.

Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за їх відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.04.1987 року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_6.

До маси спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №49 по вул.Центральній в с.Княгиничі Мостиського району Львівської області, який станом на 15.04.1991року відносився до суспільної групи «колгоспний двір», а єдиним та останнім членом зазначеного двору була ОСОБА_6 Проте право власності на дане майно належним чином за спадкодавцем не оформлено, правовстановлюючі документи на таке відсутні.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із копії спадкової справи №127/2016, заведеної у приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу ОСОБА_5, за життя спадкодавець ОСОБА_6 склала заповіт від 12.08.1986 року, яким усе майно заповіла своїм синам, а саме ОСОБА_7, який спадщину після смерті матері не прийняв та помер 21.10.2013року, а також ОСОБА_1 позивачу у справі, який після смерті матері доглядає за вищевказаним житловим будинком, проводить у ньому поточні ремонти, сплачує комунальні послуги, тобто фактично вступив в управління спадковим майном, а отже у відповідності до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року вчинив дії, які свідчать про прийняття ним спадщини після смерті матері.

Інші діти спадкодавця ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спадщину після смерті матері не прийняли і на таку не претендують, що вбачається із поданих ними до суду заяв. Чоловік спадкодавця ОСОБА_6 - ОСОБА_8 помер ще у 1981 році.

Разом з тим, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно позивач не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, у звязку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтв про смерть ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_7; листом приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу ОСОБА_5 Вих. №138/02-14 від 17.02.2016року; довідками, виданими виконавчим комітетом Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області №818 та №819 від 21.04.2016року; випискою з по господарської книги по селі Княгиничі за 1986-1990, 1991-1995, 2011-2015роки; копією заповіту спадкодавця ОСОБА_6 від 12.08.1986року; копією свідоцтва про народження ОСОБА_1; копією свідоцтва про одруження між ОСОБА_9 та ОСОБА_3; довідкою КП «Мостиське РБТІ» №2191 від 04.04.2016року; копією спадкової справи №127/2016, заведеної у приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу ОСОБА_5

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 р.) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому, враховуючи, що спірні правовідносини виникли до набрання цим кодексом чинності, суд вважає, що при розгляді даної справи слід керуватися положеннями ЦК УРСР (в редакції 1963р.).

Згідно ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У відповідності до ст. 534 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до вимог ст. 548 цього кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом положень ст.ст.560, 561 цього кодексу спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на наведене та враховуючи встановлені судом обставини про те, що спадкодавцю ОСОБА_6 на час смерті належав спірний житловий будинок та те, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом майна своєї матері та прийняв спадщину, беручи до уваги те, що інших спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 чи претендують на таку, немає, суд приходить до висновку, що право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивача, а тому є всі підстави для задоволення позову та визнання за ним права власності на спірне спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 14, 57-60, 174, 197, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №49 по вул.Центральній в с.Княгиничі Мостиського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла 02.04.1987 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Борисенко

Рішення набрало законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя В.В.Борисенко