Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9147/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі

головуючого - судді Степаненко О.М.,

за участю:

секретаря Чубенко К.М.,

представника скаржника - ОСОБА_1,

представника Придніпровського

відділу ДВС ЧМУЮ - ОСОБА_2,

стягувача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу в порядку ст. 384 ЦПК України на постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору,

в с т а н о в и в:

Скаржник (боржник) ПАТ «Азот» звернулось до суду із скаргою на постанову державного виконавця від 20.09.2016 про стягнення виконавчого збору, вказуючи, що 12.09.2016 постановою державного виконавця Равтович В.А. Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №711/8256/15-ц від 05.09.2016 про стягнення з ПАТ «Азот» на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 52241,21 грн. та надано боржнику 7-денний термін на добровільне виконання суду.

ПАТ «Азот» отримало зазначену постанову 14.09.2016, яку добровільно своєчасно (протягом 7 днів) виконало, сплативши борг 21.09.2016.

20.09.2016 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з ПАТ «Азот» виконавчого збору в сумі 5224,12 грн.

Скаржник-відповідач зазначає, що строк для добровільного виконання був нереальним, а тому оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник ПАТ «Азот» підтримала скаргу, пояснила, що ПАТ «Азот» стало відомо про відкриття провадження та надання 7-денного строку на добровільне виконання лише 14.09.2016, визначений строк закінчувався 18.09.2016 (неділя). Сплату коштів 21.09.2016 вважає датою, яка входить в 7-денний строк, визначений державним виконавцем. Крім того, вказала, що державним виконавцем не вчинено жодних заходів примусового виконання рішення так як боржником добровільно виконано рішення суду. Також пояснила, що неможливо було виконати рішення раніше по причині великої кількості бухгалтерських операцій. Просила скасувати постанову від 20.09.2016.

Представник Придніпровського ВДВС заперечував проти доводів скаржника, вважає, що постанова є законною, боржник не скористався правами, наданими ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», до ДВС не звернувся із заявою про відкладення виконавчих дій в звязку з наявністю обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій. Строку для добровільного виконання було достатньо. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Стягувач ОСОБА_3 при розгляді скарги поклалась на розсуд суду.

Суд, заслухавши доводи скаржника, представника ДВС, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

12.09.2016 старшим державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС ОСОБА_4 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №711/8256/15-ц від 05.09.2016 Придніпровського районного суду м. Черкаси про стягнення з ПАТ «Азот» га користь ОСОБА_3 боргу в умі 52241,21 грн. Боржнику запропоновано самостійно виконати у 7-денний термін з моменту винесення постанови.

Вказану постанову ПАТ «Азот» отримав 14.09.2016.

Відповідно до ст. 69 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За частиною 5 ст. 70 ЦПК України останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

А тому суд зауважує, що 7-денний строк, визначений у постанові державного виконавця від 12.09.2016, почався 13.09.2016 і тривав до 24 години 19.09.2016 (понеділок).

Таким чином суд не погоджується з доводами представника скаржника, що 7-денний строк закінчився 18.09.2016, тобто у вихідний день.

Досліджене дає підстави стверджувати, що боржник ПАТ «Азот» отримавши постанову 14.09.2016 мав у розпорядженні чотири робочі дні (14.09., 15.09., 15.09. та 19.09.) для добровільного виконання рішення.

Нормами ч.1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

З огляду на викладене суд звертає увагу на те, що попри пояснення представника боржника про велику кількість термінових бухгалтерських операцій, що перешкодило своєчасно перерахувати кошти стягувачеві, ПАТ Азот» не скористався своїм правом клопотати перед органом ДВС про відкладення виконавчих дій на строк до 10 днів.

Отже, суд не може погодитись із доводами представника боржника, що встановлений для добровільного виконання 7-денний строк був нереальним і у ПАТ «Азот» не було обєктивної можливості (чи були обєктивні перешкоди) провести платіж на погашення боргу як добровільне виконання.

Крім того, відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом. Стаття 28 із змінами, внесеними згідно із Законом N 583-VII (583-18) від 19.09.2013; в редакції Закону N 191-VIII (191-19) від 12.02.2015.

А тому суд не бере до уваги доводи представника боржника про те, що лише вчинення реальних дій на примусове виконання рішення з боку державного виконавця дає підстави для винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

Спору з приводу суми виконавчого збору між сторонами немає.

Суд також враховує, що на час порушення виконавчого провадження рахунки ПАТ «Азот» не були арештовані та не потребували попереднього зняття обмежень на перерахування коштів.

Суд зазначає, що ПАТ «Азот» знав про свої зобовязання перед ОСОБА_3 з моменту набрання законної сили судового рішення у справі і міг завчасно знайти можливість для самостійного його виконання.

Частиною 3 ст. 387 ЦПКУ передбачено, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, суд вважає, що держаним виконавцем ОСОБА_4 прийнято рішення відповідно до закону в межах її повноважень не порушуючи при цьому прав заявника ПАТ «Азот».

Виходячи з викладеного, суд не вбачає підстав для скасування постанови державного виконавця від 20.09.2016 про стягнення з ПАТ «Азот» виконавчого збору в сумі 5224,12 грн.

Керуючись ст. ст. 209, 383, 387 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Азот» на постанову державного виконавця від 20.09.2016 про стягнення з ПАТ «Азот» виконавчого збору в сумі 5224,12 грн. відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_5