У Х В А Л А

28 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,

Лященко Н.П.,

Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ Дніпро» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року, рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ «Дніпро» про визнання окремих положень договору недійсними,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року, позов задоволено, договір оренди земельної ділянки площею 6,743 га, укладений між ОСОБА_4 та СФГ «ОСОБА_5.», правонаступником якого є ТОВ «КСГ «Дніпро», визнано недійсним в частині строку його дії та ухвалено вважати його строк дії - 5 років, вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2016 року представнику ТОВ «КСГ «Дніпро» - ОСОБА_6 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «КСГ «Дніпро» про визнання окремих положень договору недійсними.

У грудні 2016 року ТОВ «КСГ «Дніпро» звернулося до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2016 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 215, 257, 267 ЦК України, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення заявниця надала ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 жовтня 2016 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне неоднакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Відхиляючи касаційну скаргу ТОВ «КСГ «Дніпро» суд касаційної інстанції погодився з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про визнання спірного договору оренди в частині визначення строку його дії недійсним, оскільки позивачка не мала наміру укладати вказаний договір оренди строком на 10 років, а в дійсності його було укладено терміном на 5 років.

Ухвалою від 5 жовтня 2016 року, наданою для порівняння, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасував рішення суду першої та апеляційної інстанцій, справу передав на новий розгляд з підстав, визначених ст. 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що унеможливлювало встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме, суд не перевірив доводів відповідача щодо пропуску ним строку позовної давності, разом з тим дійшов висновку про поновлення позивачу строку на звернення до суду із позовом і не звернув уваги на те, що доказів, які б підтверджували вказані обставини, матеріали справи не містять.

У судовому рішенні, наданому заявником на підтвердження підстави для перегляду судового рішення, передбаченої п.1 ч.1 ст. 355 ЦПК України, та в судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, наявні різні фактичні обставини справи, що не свідчать про неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми матеріального права.

За таких обставин вважати заяву ПАТ «ЦГЗК» обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ «Дніпро» про визнання окремих положень договору недійсними за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ Дніпро» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року, рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

Л.І. Охрімчук