Справа № 464/8919/15 Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю.
Провадження № 22-ц/783/5300/16 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

01 серпня 2016 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області Тропак О.В., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 14 грудня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ідент. № НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором в розмірі 36 492,43 доларів США, що становить на 30.10.2015 р. по курсу НБУ - 835 822 (вісімсот тридцять п'ять тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 07 коп. та 51 623 (п'ятдесят одна тисяча шістсот двадцять три) грн. 07 коп.

Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 04 квітня 2016 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 квітня 2016 року ОСОБА_2 подавала апеляційну скаргу на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 грудня 2015 року (94-98 ).

Ухвалою судді Апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2016 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 грудня 2015 року було залишено без руху для сплати судового збору.

Проте, ОСОБА_2 недоліків не усунула і ухвалою судді від 31 травня 2016 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 грудня 2015 року було визнано неподаною та повернуто апелянту.

Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 31 травня 2016 року ОСОБА_2 в касаційному порядку не оскаржувала.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 297 та ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 грудня 2015 року вдруге оскаржила ОСОБА_2, подавши апеляційну скаргу 07 липня 2016 року. Разом із апеляційною скаргою відповідачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору. В обгрунтування поданого клопотання зазначає про тяжкий матеріальний стан, та те, що сума судового збору фактично рівна сумі заробітку за шість місяців, іншого доходу в неї немає, а також на її утриманні перебуває двоє малолітніх дітей. Додатково ОСОБА_2 покликається на те, що між нею та ОСОБА_3 було укладено договір позики б/н на суму 15 000 грн., проте за даним договором кошти будуть отримані 28 червня 2016 року. На підставі наведеного просить суд відстрочити сплату судового збору по даній справі до прийняття судом рішення по справі.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на невизначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Разом з цим, у ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Перевіривши матеріали справи, суддя вважає, що у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити, оскільки ОСОБА_2 згідно договору позики б/н, укладеного між нею та ОСОБА_3, 28 червня 2016 року отримала кошти, відтак у відповідача не виникало труднощів із сплатою судового збору при поданні 07 липня 2016 року апеляційної скарги.

Крім цього, ОСОБА_2 не надано доказів, які б свідчили про те, що вона є одинокою матір'ю.

Отже, наведені ОСОБА_2 підстави для відстрочення сплати судового збору та надані у їх обґрунтування докази не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору, а тому клопотання не підлягає до задоволення.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 297 та ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Оскільки ОСОБА_2 не усунула причини, які стали підставою для повернення скарги, а саме не сплатила судовий збір, як і при подачі апеляційної скарги 14 квітня 2016 року, відтак апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 грудня 2015 року , слід вважати неподаною та повернути апелянту.

Керуючись ч.2 ст.121, ч.2 ст.297 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 грудня 2015 року - відмовити.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Тропак О.В.