Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Мирошниченка Ю. М. , при секретарі Ковальовій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року позивачка звернулася з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в липні 1988 року уклала договір дарування, за яким ОСОБА_2 подарувала їй 4/10 частини садиби № 36, що розташована в по вул. Джамбула м. Маріуполя. В листопаді 2015 року оригінал договору втратила, у звязку з чим звернулась до нотаріуса з проханням видати дублікат договору, на яку отримала відмову мотивовану тим, що Донецький обласний державний архів наразі змінив фактичну адресу з м. Донецьк та м. Красноармійськ, однак архівні документи евакуювати не вдалось. Просила визнати право власності на будинок № 36 по вул. Джамбула в м. Маріуполі, загальною площею 58,1 кв. м.

Представник відповідача в судовому засіданні визнала позовні вимоги частково, не заперечувала проти визнання права власності на 4/10 частину будинку згідно з утраченим договором.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до договору дарування від 02 липня 1988 року (реєстраційний № 5088) ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла в дар 4/10 частини житлового домоволодіння з усіма побудовами подвіря до цієї частини, що знаходиться в м. Маріуполі, вул. Джамбула, 36 на земельній ділянці 691 кв.м. На вказаний земельній ділянці знаходиться: два жилих будинки літ. А-1 загальною площею 23, 0 кв.м., літ. Б з жилою прибудовою Б-1 загальною площею 39, 2 кв.м., сарай літ. Г, літня кухня літ. В., убиральня літ. Г., огорожа, вимощення.

У технічному паспорті на житловий будинок № 36 по вул. Джамбула в м. Маріуполі зазначено, що він складається з жилого будинку А-1, 1957 року побудови, загальною площею 41, 20 кв.м., прибудови жилої (переобладнано з сіней в 2010 році) літ.А1-1, площею 16, 70 кв.м., прибудови нежитлової 2010 року побудови літ. А2-1 загальною площею 26, 30 кв.м., убиральні Г-1, 1968 р.п., площею 2, 00 кв.м., літнього душу Е-1, 2010 р.п., площею2, 00 кв.м., вимощення, 1957 р.п., огорожі № 1, 1957 р.п., огорожі № 2, 2010 р.п., воріт № 3, 2010 р.п.

З повідомлення державного нотаріусу Третьої маріупольської державної нотаріальної контори № 2298/02-17 від 09.11.2015 року вбачається, що видати дублікат договору дарування від 02 липня 1988 року № 5088 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не видається можливим у звязку з передачею справ по 1996 рік включно на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву у м. Донецьк. Станом на 01.01.2015 року місцем розташування архіву є м. Красноармійськ.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 25598700 власником земельної ділянки № 36 по вул. Джамбула у м. Маріуполі, площею 0, 0276 га є ОСОБА_1.

Статтею ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За правилами статті 392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) позов про визнання права власності може бути предявлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності (правова позиція ВСУ у справі № 6-318цс15).

Такі ж розяснення містяться в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5, де зазначено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, позивач є власником 4/10 частини домоволодіння № 36 по вул. Джамбула в м. Маріуполі, однак, у зв'язку із втратою оригіналу договору дарування на вказане нерухоме майно вона не може у встановленому законом порядку реалізувати свої права власника стосовно вказаного майна, іншим шляхом, ніж через суд, тому необхідно визнати за нею право власності на вказану частку домоволодіння.

Разом із тим, частково задовольняючи вимоги позивачки, суд виходив з того, що вона, маючи право на 4/10 частини домоволодіння, просила визнати за нею право власності на його окремий обєкт - будинок загальною площею 58,1 кв. м., тоді як домоволодіння не розділене та 4/10 його частини в натурі не виділені.

Суд також бере до уваги невідповідність площі жилого будинку, зазначеної в технічній документації та договорі дарування. Так, відповідно до зазначеного договору жила площа жилого будинку літ. А-1 складає 23,0 кв. м., тоді з експлікації приміщення літ. А-1 вбачається, що його площа складає 34,1 кв. м, загальна 58,1 кв. м.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України у справі № 6-159 цс15 визнання права власності на обєкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено.

Матеріали справи не містять підтверджень передачі в експлуатацію перебудованих обєктів домоволодіння.

Таким чином, позивач є власником 4/10 частини домоволодіння № 36 по вул. Джамбула в м. Маріуполі, однак, у зв'язку із втратою оригіналу договору дарування на вказане нерухоме майно вона не може у встановленому законом порядку реалізувати свої права власника стосовно вказаного майна, іншим шляхом, ніж через суд, тому необхідно визнати за нею право власності

За таких обставин, за позивачкою може бути визнано право власності на 4/10 частини домоволодіння № 36 по вул. Джамбула в м. Маріуполі, набуте нею за втраченим договором дарування.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 328, 376, 393 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 15, 174, 208-210, 212-215 України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності, набуте за договором дарування від 02 липня 1988 року (р. № 5088) на 4/10 частину будинку № 36, що розташований за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Джамбула та складається з двох житлових будинків: літ. А-1, загальна житлова площа 23, 0 кв.м.; літ. Б з житловою прибудовою Б-1 загальною житловою площею 39, 2 кв.м., літ. Л сараю, літ. В літньої кухні, літ. Г вбиральні, огорожі, вимощення.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя потягом десяти днів з дня його проголошення рішення.

З повним текстом рішення можна ознайомитись в канцелярії суду 08 липня 2016 року.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко