Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2016 Справа №607/17067/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:головуючого судді Дзюбича В.Л.

- з участю секретаря судового засідання Грабської Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося, оскільки вони люди різних характерів і поглядів на життя, протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї є неможливим.

У судове засідання заявники не з»явилися, проте подали заяви про підтримання заявлених вимог з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи.

16.02.2002 року заявники зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 виданим 16.02.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №159.

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилися діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвами про народження дітей (арк.10-11).

В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

27.10.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні.

Відповідно до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що заявники наполягають на розірванні шлюбу, враховуючи принцип добровільності шлюбу, тому суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 212, 215, 223 Цивільного процесуального кодексу, ст.109, ст.114 Сімейного Кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 16.02.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №159.

Копію рішення надіслати сторонам по справі.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Дзюбич В.Л.