АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

28 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Антоненко Н.О.,Стрижеуса А.М.

при секретарі: Голубович С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 30 травня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,ОСОБА_3,третя особа - служба у справах дітей Голосіївської районної у м.Києві державної адміністрації- про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,визначення порядку користування житловим приміщенням та вселення ,-

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 30.05.2016 року даний позов задоволено частково. Усунуто ОСОБА_2 та її неповнолітній доньці ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1,перешкоди у користуванні житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_1,ОСОБА_3 надати ключі від вхідних дверей та вселено ОСОБА_2 і її неповнолітню доньку ОСОБА_4 в цю квартиру.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування судового рішення в частині задоволених вимог та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Посилається на неповноту з'ясування обставин,що мають значення для справи та допущені судом процесуальні порушення щодо відмови у допиті свідків,залучення до участі у справі третьої особи- дружини відповідача та відмову у прийняті від неї зустрічної позовної заяви. Вважає ,що судом не було безпідставно ураховано того,що у позивачки є на праві власності ще 1/2 частина іншої квартири,що у спірній квартирі проживає його син із своєю сім'єю ,що не допускається заселення та проживання у квартирі збудованої для однієї сім'ї ,двома та більше сім'ям,що позивач не брала фактично участі у сплаті комунальних платежів.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5,ОСОБА_2, представник ОСОБА_3-ОСОБА_6,представник третої особи,будучи належним чином повідомленими,не з'явилися.

Клопотання, подані ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про відкладення розгляду справи за відсутності доказів на підтвердження поважності причин їхньої та їх довірителів неявки, задоволенню не підлягають.

Колегія суддів ,виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України,вважає за можливе провести апеляційний розгляд справи за їх відсутності.

ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу ,просив скасувати рішення суду першої інстанції урахувавши неможливість спільного проживання сторін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги в частині усунення перешкод в користуванні власністю,вселенні у спірну квартиру та зобов'язання відповідачів усунути перешкоди в користуванні нею,суд виходив з того,що спірна квартира належить сторонам на праві спільної часткової власності і позивачка якій належить 1/3 частина цієї квартири має право користування нею.

Колегія суддів погоджується з такими всиновками суду першої інстанції і вважає їх вірними.

В частині відмови у задоволені позову рішення суду не сокаржується і відповідно до положень ст.303 ЦПК України - не перевіряється.

Згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом спірна квартира АДРЕСА_1 складається з трьох кімнат загальною площею - 58.1 кв.м, жилою площею - 39.6 кв.м. , з розміром кімнат : 18.9 кв м,10.0 кв.м,10.7 кв.м.

Вказана квартира належить сторонам по справі на праві спільної часткової власності. При цьому позивачці належить 1/3 частина у праві власності на квартиру.

Сторони по справі зареєстровані у спірній квартирі. Окрім них в цій квартирі зареєстровані ще дружина та син ОСОБА_3

Відповідно до ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ст. 383 ЦК України встановлено,що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.

За змістом ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Співвласники, незалежно від розміру часток, при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Позивач ,як співвласник спільної часткової власності ,якій належить право на 1/3 частку, має право вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своєю часткою спільного майна та в силу вимог ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні своїх прав на майно.

Відповідачі не заперечували,що чинять їй у цьому перешкоди,свідченням такого є і подана апеляційна скарга.

Встановивши факт чинення відповідачами перешкод позивачці у користуванні квартирою , суд підставно задовольнив її вимоги про вселення та зобов'язав надати їй ключі від квартири і такий висновок суду є законним та належним чином вмотивованим.

Доводи апеляційної скарги про наявність у позивачки частки у спільній власності на іншу квартиру та щодо неможливості проживати в квартирі декільком сім'ям,не дають підстав для позбавлення позивачки її законних прав на користування своєю власність для проживання її та її неповнолітньої доньки.

Посилання в апеляційній скарзі на те,що позивач фактично не сплачували комунальні платежі також не є підставою для відмови у задоволенні позову в частині вселення позивачки у спірну квартиру та зобов'язання відповідачів не чинити їй перешкоди в користуванні квартирою.

Питання залучення до участі у справі третьої особи та відмова у прийняті до спільного розгляду позову останньої, вирішені судом першої інстанції відповідно до вимог ЦПК України і порушень цих положень колегією суддів не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає,що висновки суду в частині вирішення питання про вселення та усунення перешкод у користуванні власністю, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо зазначених позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 30 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 752/4949/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9568/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Шевченко Т.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.