Справа № 535/482/16-ц
Провадження № 2/535/255/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі: Головуючого - Мальцева С.О.,

з секретарем судового засідання - Білик Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Котелевського району Полтавської області, треті особи: Котелевська державна нотаріальна контора, Сектор державної реєстрації юридичного забезпечення Котелевської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно, -

У С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили: визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 3/8 частки нерухомого майна, що складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 83.0 кв. м., в тому числі житлової площі 53,6 кв. м., та господарських будівель й споруд: літньої кухні літ. Б,б, сараю літ. В, сараю літ. Г., що розташоване за адресою: вул. Центральна, 94, с. Велика Рублівка Котелевського району Полтавської області за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 3/8 частки нерухомого майна, що складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 83.0 кв. м., в тому числі житлової площі 53,6 кв. м., та господарських будівель й споруд: літньої кухні літ. Б,б, сараю літ. В, сараю літ. Г., що розташоване за адресою: вул. Центральна, 94, с. Велика Рублівка Котелевського району Полтавської області, за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 2/8 частки нерухомого майна, що складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 83.0 кв. м., в тому числі житлової площі 53,6 кв. м., та господарських будівель й споруд: літньої кухні літ. Б,б, сараю літ. В, сараю літ. Г., що розташоване за адресою: вул. Центральна, 94, с. Велика Рублівка Котелевського району Полтавської області.

Про місце, день та час розгляду справи по суті, особи, які беруть участь у справі повідомлялись належним чином.

Позивачі, надала письмову заяву, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просила їх задовільнити з підстав викладених в позовній заяві та провести розгляд справи без їх участі.

Відповідач ОСОБА_4 сільська рада Котелевського району Полтавської області надала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову відомі та зрозумілі, просили судовий розгляд даної справи провести без участі представника селищної ради.

Треті особи Котелевська державна нотаріальна контора, Сектор державної реєстрації юридичного забезпечення Котелевської селищної ради просили провести розгляд справи без їх участі, у прийнятті рішення покладалися на розсуд суду.

За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснювався за відсутності позивача та відповідача, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтовуючи необхідність задоволення позову, позивач послалась на те, що 11 листопада 2011 року померла наша мати ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про смерть серії I-КЕ № 202681, видане ОСОБА_4 сільською радою Котелевського району Полтавської області 11.11.2011 року.

Відповідно до довідки за № 586, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради Котелевського району Полтавської області 02.06.2016 року вбачається, що гр. ОСОБА_5, яка померла 11.11.2011 року, проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (стара адреса: вул. Жовтнева, 94) Котелевського району Полтавської області.

При цьому на час відкриття спадщини (11.11.2011 року) за вищевказаною адресою з нею постійно проживали: син ОСОБА_1, дочка ОСОБА_2, онука ОСОБА_6, дружина сина ОСОБА_7, онука- Сідько ОСОБА_8.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У встановленому законом порядку із заявами про прийняття спадщини після смерті матері звернулося двоє дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

На даний час у провадженні Котелевської ДНК заведена спадкова справа № 123/2012 на майно ОСОБА_5 і ми являємося єдиними спадкоємцями першої черги після її смерті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкове майно після смерті матері складається з:

-? частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Велика Рублівка, вул. Центральна, буд. 94, Котелевського району Полтавської області.

Так, відповідно до змісту довідки за № 578, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради Котелевського району Полтавської області 02.06.2016 року, згідно господарської книги № 3 особовий рахунок № 207 станом на 01.07.1990 року домогосподарство, яке знаходиться в с. Велика Рублівка, Котелевського району Полтавської області, вул. Центральна, буд. 94 (стара адреса: вул. Жовтнева, буд. 94) відноситься до колгоспного двору.

Членами колгоспного двору є: ОСОБА_5 (мати), ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Виходячи із вимог ст. 5 ЦК України, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР (в редакції 1963 року), Української РСР «Про власність» (в редакції 1991 року).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищевказаної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили), так як не зробили за життя цього і ми з матірю.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

За таких обставин, ми та наша мати набули право власності по ? частці житлового будинку, що розташований в с. Велика Рублівка, вул. Центральна, буд. 94, як члени колгоспного двору, відповідно до ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР.

Відповідно до статей 68, 69 Закону України «Про нотаріат» та підпунктів 4.14, 4.15, п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину як за законом, так і за заповітом, нотаріус перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказаний факт. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві.

Проте, Котелевська держнотконтора була позбавлена можливості видати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом як спадкоємцям померлої, оскільки нами не було предявлено оригінал правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на вищевказане спадкове майно та, відповідно до довідки, виданої ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 24.02.2016 року за № 1266, згідно із якою реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок не проводилася.

Відповідно до п. 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку.

А тому, для вирішення питання спадкування вищевказаного нерухомого майна спадкоємцям було рекомендовано звернутися до суду, про що свідчить лист за № 498/02-14, наданий Котелевською ДНК 01.06.2016 року.

Таким чином, відсутність правовстановлюючого документа на ? частку житлового будинку позбавляє нас можливості в нотаріальному порядку оформити належним чином успадковане нерухоме майно по 1/8 частці за кожним із двох дітей.

Що ж стосується питання оформлення права власності по ? частці житлового будинку, що належать ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як членам колгоспного двору, то з цим питанням ми звернулися до державного реєстратора прав на нерухоме майно Сектору державної реєстрації юридичного забезпечення Котелевської селищної ради ОСОБА_9

Проте, відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 30053651, наданої державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_9, нам було відмовлено у державній реєстрації права власності по ? частці житлового будинку за кожним, оскільки подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а саме:

Правовий статус колгоспного двору регулювався Цивільним Кодексом УРСР. Згідно ст. 120 зазначеного кодексу майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відносини, повязані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяженню, а також перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Статтею 5 вищевказаного закону визначено вичерпний перелік обєктів нерухомого майна, щодо яких проводиться держана реєстрація прав, при цьому цією статтею не передбачена реєстрація права власності на такий обєкт нерухомого майна, як колгоспний двір. Окрім цього, із поданих документів для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно неможливо визначити конкретний розмір частки заявників у праві спільної часткової власності на вищезазначений житловий будинок.

У звязку з вищевикладеними обставинами ми й були змушені звернутися до суду з даним позовом.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 маємо право кожен на 3/8 частки житлового будинку ( з них ? частка як члена колгоспного двору та 1/8 частка після смерті матері), а ОСОБА_3 має право як член колгоспного двору на ? частку житлового будинку, що складає 2/8 частки.

Відповідно до технічного паспорта, виготовленого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 18.02.2016 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Центральна, 94, в с. Велика Рублівка Котелевського району Полтавської області, відповідає наступним характеристикам: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 83.0 кв. м., в тому числі житлової площі 53,6 кв. м., та господарські будівлі й споруди: літня кухня літ. Б,б, сарай літ. В, сарай літ. Г.

Вказане господарство розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,25 га, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та відноситься до земель комунальної власності, про що свідчить довідка за № 590, видана виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради Полтавської області 02.06.2016 року.

Згідно з ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Матеріали справи свідчать, що відповідач подав заяву про визнання позову у повному обсязі.

Так, положеннями частини 4 статті 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Отже, зважаючи на те, що відповідач подав письмову заяву, якою безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову.

Судом установлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, оскільки позивачі просять суд захистити їх порушене право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом визнання права власності на нерухоме майно, то суд вважає, що вони підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 159-197, 208, 209, 212-215, 224-233 ЦПК, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Котелевського району Полтавської області, треті особи: Котелевська державна нотаріальна контора, Сектор державної реєстрації юридичного забезпечення Котелевської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно, - задовільнити повністю.

2.Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 3/8 частки нерухомого майна, що складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 83.0 кв. м., в тому числі житлової площі 53,6 кв. м., та господарських будівель й споруд: літньої кухні літ. Б,б, сараю літ. В, сараю літ. Г., що розташоване за адресою: вул. Центральна, 94, с. Велика Рублівка Котелевського району Полтавської області.

3.Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 3/8 частки нерухомого майна, що складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 83.0 кв. м., в тому числі житлової площі 53,6 кв. м., та господарських будівель й споруд: літньої кухні літ. Б,б, сараю літ. В, сараю літ. Г., що розташоване за адресою: вул. Центральна, 94, с. Велика Рублівка Котелевського району Полтавської області.

4.Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 2/8 частки нерухомого майна, що складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 83.0 кв. м., в тому числі житлової площі 53,6 кв. м., та господарських будівель й споруд: літньої кухні літ. Б,б, сараю літ. В, сараю літ. Г., що розташоване за адресою: вул. Центральна, 94, с. Велика Рублівка Котелевського району Полтавської області.

5.Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

6.Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення з дня отримання копії.

С У Д Д Я: ОСОБА_10