АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Вербової І.М.

при секретарі - Горбачовій І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної залиттям кватири за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, який згодом уточнила, і остаточно просила стягнути з відповідачів на її користь майнову шкоду заподіяну залиттям квартири у розмірі 104 936 грн, моральну шкоду у розмірі 50 000 грн, витрати пов'язані з проведенням експертного дослідження у розмірі 1 400 грн., судовий збір у розмірі 1 549,36 грн., витрати по оплаті судової експертизи у розмірі 5 376 грн. та витрати по оплаті правової допомоги у розмірі 18 750 грн.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона проживає у АДРЕСА_1, що знаходиться на шостому поверсі та належить на праві спільної сумісної власності їй та ОСОБА_8 і ОСОБА_7 Відповідач є власником квартири АДРЕСА_3, що знаходиться над їхньою квартирою.06 серпня 2014 року відбулося залиття належної їм квартири.Згідно акту ЖРЕО № 402 від 15.08.2014 року, причиною затоплення стало недбале ставлення мешканців квартири № 33 до сантехнічного обладнання, а саме в квартирі № 33 лопнула гнучка підводка холодної води в приміщенні кухні. Відповідний запис також міститься у журналі диспетчерської служби від 06.08.2014 року за № 174/619.У позасудовому порядку мешканці квартири № 33 не вчинили жодних дій стосовно відшкодування заподіяної шкоди та врегулювання ситуації.

Їхня квартира потребує термінового ремонту, у них не працює електропроводка, через підвищену вологість по стінах та підлозі розвинувся грибок, який негативно впливає на загальний стан здоров'я.Відповідно до висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1 ТОВ «Агентство експертної оцінки», вартість проведення відновлювального ремонту квартири після залиття становить 104 936,00 грн.Витрати по проведенню вказаного експертного будівельно-технічного дослідження становлять у розмірі 1 400 грн.Також їй було завдано моральної шкоди, оскільки залиття спричинило багато клопотів та неприємностей, вона позбавлена можливості реалізувати своє право на повноцінне життя, необхідне негайне втручання працівників будівельної компанії для видалення грибка, який швидко розмножується, тому її доведеться змінити місце проживання, винайнявши з донькою для проживання інше житло, що призведе до додаткових витрат.Крім того, у неї погіршився стан здоров'я, через необхідність перестановки меблів вона зірвала спину, загострилися хвороби, підвищився тиск, сталося запалення сідничного нерву, що підтверджується відповідними записами у медичній книжці, тому змушена купувати ліки; не може запросити гостей через спотворений стан квартири у якій частково відсутня електроенергія, потріскані стіни, пожовтілі та надуті шпалери, деформований паркет, наявний грибок; для повернення житла до належного стану вона змушена витрачати свій час та кошти щодо проведення ремонту квартири, тому доводиться змінювати свій уклад життя, режим роботи, знімати тимчасове житло. Намагання з відповідачем врегулювати спір у досудовому порядку не призвело до позитивного результату.Заподіяну їй моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 50 000 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, заподіяну залиттям квартири у сумі по 14 559,25 грн з кожного, витрати з оплати послуг оцінювача у розмірі по 194, 25 грн з кожного, витрати за проведення судової експертизи у розмірі по 745,92 грн з кожного, витрати на правову допомогу по 754, 25 грн з кожного, моральну шкоду по 1 200 грн з кожного та судовий збір по 206, 49 грн з кожного, а всього - 1 7660,16 грн з кожного.

У іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

На обґрунтування своїх доводів, апелянт, вказує зокрема, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги висновок судового експерта, проігнорувавши при цьому висновок ТОВ «Агентство експертної оцінки», що був наданий позивачем та безпідставно зменшив розмір судових витрат.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Третя особа - ОСОБА_6 не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Інші особи в судове засідання не з'явились.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про право власності від 01.11.2006 року, виданого Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.06.2011 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності позивачу і третім особам.

06.08.2014 року відбулося залиття квартири позивача з вище розташованої квартири АДРЕСА_3.

Відповідно до висновку ТОВ «Агентство експертної оцінки» про вартість проведення відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1 після її залиття, ринкова вартість проведення відновлювального ремонту (з податком на додану вартість) становить 104 936 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.03.2015 року було призначено проведення судової будівельно-технічної експертизи по визначенню причини залиття і вартості завданої позивачу матеріальної шкоди залиттям квартири.

За висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 29.01.2016 р. № 8394/8395/15-43, складеного експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, вартість матеріальної шкоди заподіяної залиттям квартири АДРЕСА_1 з врахуванням величини фізичного зносу опоряджувальних покриттів до залиття становить у розмірі 58 237 грн.

У зв'язку з виявленням наявних помилок у окремих позиціях експертного висновку ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.06.2016 року було запропоновано експерту надати відповідні письмові пояснення та повідомити про дійсну вартість завданого матеріального збитку внаслідок залиття квартири позивача.

На ухвалу суду від 22.06.2016 р. надано роз'яснення висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи № 8394/8395/15-43, складено розрахунок майнової шкоди в додатках № 1- № 4 та зазначено про те, що дійсна вартість матеріальної шкоди заподіяної залиттям квартири АДРЕСА_1 становить у розмірі 58 237 грн.

За повідомленням Київського міського БТІ від 03.12.2014 року, квартира АДРЕСА_3 належить відповідачам на праві спільної часткової власності у рівних долях, а саме по ј частці кожному, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Київських теплових мереж 25.04.1997 р., наказ № 252.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що судом встановлено факт заподіяння відповідачами шкоди майну позивача.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду, з огляду на наступне.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Як вбачається з наявного в матеріалах акту про залиття від 15.08.2014 року, затвердженим начальником ЖРЕО-402, причиною залиття квартири АДРЕСА_1 стало недбале ставлення мешканців квартири № 33 до сантехнічного обладнання, а саме у квартирі № 33 лопнула гнучка підводка холодної води в приміщенні кухні.

У свою чергу, відповідачами не надано доказів на підтвердження відсутності їх вини у залитті квартири позивача.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про заподіяння шкоди майну позивача, на підставі вищевказаного акту, розмір якої визначив відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29.01.2016 р. № 8394/8395/15-43 - 58 237 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги висновок судового експерта від 29.01.2016 року, проігнорувавши при цьому висновок ТОВ «Агентство експертної оцінки», що був наданий позивачем є безпідставними з наступних підстав.

Відповідно до ст.212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Суд першої інстанції надавши оцінку висновку ТОВ «Агентство експертної оцінки» обґрунтовано відхилив його, оскільки при його складанні не враховано величину фізичного зносу матеріалів, а відтак - вислухавши пояснення експерта, обґрунтовано взяв до уваги незалежний висновок судової будівельно-технічної експертизи від 29.01.2016 року № 8394/8395/15-43, яким визначено вартість майнової шкоди заподіяної залиттям квартири позивача у розмірі 58 237 грн з урахуванням величини фізичного зносу матеріалів.

Клопотань з приводу призначення додаткової або повторної експертизи учасниками судового засідання не заявлялось, доказів щодо понесення витрат на ремонт квартири позивача у заявленому розмірі суду не надано.

Крім того, колегія суддів також вважає обґрунтованим висновок суду щодо визначення розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача.

Так, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає також: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи наведені правові норми, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази та, дотримуючись вимог чинного законодавства, об'єктивно визначив розмір моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно стягнув з кожного відповідача конкретну суму, хоча позовні вимоги стосувалися солідарного стягнення є також безпідставними, оскільки суду не надано доказів про встановлення між відповідачами порядку користування квартирою № 33 у будинку № 45 по вул. І. Дубовго у м. Києві, щодо цього відсутні будь які угоди та інші письмові докази, тому відповідачі, як співвласники житла, зобов'язані відшкодувати позивачу майнову шкоду заподіяну залиттям квартири, що визначена висновком експертів за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі відповідно до часток своєї власності, а саме по ј частці кожний, що становить по 14 559, 25 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції необґрунтовано зменшив розмір судових витрат є також безпідставними з наступних підстав.

Позивач просив стягнути з відповідачів понесені нею судові витрати зі сплати проведення експертного дослідження у розмірі 1 400 грн, судовий збір у розмірі 1 549,36 грн, витрати зі сплати судової експертизи у розмірі 5 376 грн. та витрати зі сплати правової допомоги у розмірі 18 750 грн.

При цьому судові витрати підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, як визначено нормою ст. 88 ЦПК України.

Позивачем понесені витрати по оплаті послуг оцінювача у розмірі 1 400 грн., що підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт та квитанцією № 14 до приходного касового ордеру ТОВ «Агентство Експертної оцінки» від 28.08.2014 року.

З урахуванням заявлених майнових вимог в сумі 104 936 грн. відсоткова ставка від розміру задоволених вимог 58 237 грн., складає 55,5 % ціни позову.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про стягнення витрат зі сплати послуг оцінювача в сумі 777 грн, тобто з кожного з відповідачів по 194, 25 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.03.2015 року витрати зі сплати проведення судової будівельно-технічної експертизи було покладено на позивача та відповідача ОСОБА_2 порівну, тобто по Ѕ частці.

Через несплату ОСОБА_2 рахунку від 28.05.2015 року на суму 2 688 грн. за виконання експертизи ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.03.2016 року таку оплату за згодою позивача покладено на останню.

Позивач за проведення судової експертизи сплатила кошти в сумі 5 376 грн.

З урахуванням розміру задоволених вимог на користь позивача підлягає стягненню сума 2 983,68 грн, як оплата судових витрат за проведення експертизи, з яких ј частка становить у розмірі 745,92 грн, які суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з кожного з відповідачів.

Також із кожного з відповідачів на користь позивача суд першої інстанції обґрунтовано стягнув судовий збір по 206, 49 грн, виходячи з розміру судового збору 582, 37 грн за майнові вимоги та 243, 60 грн за немайнові вимоги - моральну шкоду.

Разом з цим, позивачем понесені витрати зі сплати послуг за правову допомогу в сумі 18 750 грн. На підтвердження цих вимог суду першої інстанції надано договір № 19-09/14 про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 19.09.2014 року, укладеного між позивачем та ФОП ОСОБА_9, відповідно пункту 4.2 якого досягнуто домовленості на погодинну оплату надання таких послуг виконавця у розмірі 500 грн. за 1 год., та складено акт № 1 здачі-прийняття наданих послуг від 01.07.2016 року.

З вказаного акта здачі-прийняття наданих послуг від 01.07.2016 року убачається, що на виконання договору про надання юридичних послуг представником позивача ОСОБА_9, яка має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, у даній справі, серед іншого, витрачено 6 год. для підготовку позовної заяви; на ведення переговорів, консультації, листування 5 год.; представник приймала участь в судових засіданнях та вчинялись дії поза судовими засіданнями по підготовці клопотань, запитів, заяв, ознайомлення з матеріалами справи, а всього за період з 20 вересня 2014 року по 30 червня 2016 року витрачено 37,5 год.

Врахувавши об'єм цивільної справи, документи, які були складені представником позивача, з урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та беручи до уваги, що за період з 20.09.2014 року по 31.08.2015 року мінімальна заробітна плата складала у розмірі 1 218 грн., оплата послуг правової допомоги за 1 годину не могла перевищувати 487 грн. 20 коп. (40 % від мінімальної заробітної плати), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що за період до 01.09.2015 року слід врахувати витрачений представником позивача час на виконання умов договору 5 год., що включають 2 год. на написання позовної заяви та 3 год. на участь в судових засіданнях, що становить 2 436 грн. (487,20 грн. х 5 год.), та з 01.09.2015 р. - 4 год. участі в судових засіданнях - 2 000 грн. (500 грн. х 4 год.) та 2 год. для підготовки клопотань - 1 000 грн., а всього - 5 436 грн., з яких пропорція до розміру задоволених вимог становить у сумі 3 016,98 грн, а відтак - з кожного з відповідачів на користь позивача правомірно стягнув витрати на правову допомогу по 754, 25 грн.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не відносяться до підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування або зміни оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції законними та такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Судом повно та всебічно з'ясовано фактичні обставини, вірно встановлено правовідносини сторін та правильно застосовано відповідну норму закону, що їх регулює, з огляду на що апеляційна скарга має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді