У Х В А Л А

Іменем України

26 грудня 2016 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ПАТ «ПУМБ» про визнання дій державного виконавця незаконними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся в суд зі скаргою, яка мотивована тим, що при виконанні виконавчого листа № 255/16007/13-ц від 01.07.2014 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором державним виконавцем не було вжито заходів для повного та фактичного виконання рішення суду.

Суд, заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного.

На виконання рішення суду 16.07.2014 р. головним державним виконавцем ВПВР ДДВС МУЮ ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44019316. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження ПАТ «ПУМБ» не направлялася. 13.08.2015 р. державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, проте відсутня будь-яка інформація щодо наслідків розшуку. Не вжито заходів для встановлення місця проживання боржника.

18.11.2015 р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яку було отримано заявником 08.11.2016 р.

Відповідно до ст. 383, 384 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права та обовязки.

У відповідності з приписами частини другої ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Заходами примусового виконання рішень згідно ст. 32 Закону є: звернення стягнення на кошти та інше майно(майнові права) боржника, у тому числі, якщо вони перебувають в інших осіб, або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ст..31 Закону, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч. 4 ст..47 зазначеного Закону, про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Враховуючи те, що копія постанови про закінчення виконавчого провадження було отримано заявником лише 08.11.2016 р., суд вважає причину пропуску строку звернення до суду із даною скаргою поважною.

Таким чином, суд вважає, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки державним виконавцем не було вжито всіх заходів, спрямованих на виконання рішення суду. Постанова про закінчення виконавчого провадження заявнику відповідно до вимог Закону направлена не була, у звязку з чим було порушено право заявника на захист своїх прав та інтересів.

Керуючись ст. 210 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ

Скаргу ПАТ «ПУМБ» про визнання дій державного виконавця незаконними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця ВПВР ДДВС МУЮ ОСОБА_2 щодо примусового виконання рішення суду № 255/16007/13-ц незаконними.

Скасувати постанову головного державного виконавця ВПВР ДДВС МУЮ ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження № 44019316 від 18.11.2015 р.

Зобовязати державного виконавця ВПВР ДДВС МУЮ ОСОБА_2 відновити виконавче провадження № 44019316 для подальшого проведення виконавчих дій.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя