Справа № 755/6568/16-ц
"23" червня 2016 р. м. Київ
Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді САВЛУК Т.В.
при секретарі Костів Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача Савчук О. Г. в судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за адресою, вказаною у позовній заяві, яка підтверджується даними Адресного бюро, про причини неявки відповідач суд не повідомила, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористалась.
На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 02 лютого 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №79.
Згідно п.1.1., 1.2 Кредитного договору, кредитор надав позичальнику в користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 800000,00 грн., зі сплатою 20% процентів річних та кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 30 січня 2015 року.
02.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» та ОСОБА_1 було укладеного додаткову угоду № 4 до Договору кредиту від 02 лютого 2012 року №79, відповідно до якого сторони прийшли до взаємної згоди внести наступні зміни до умов кредитування, визначених договором: викласти абзац п. 1.1. та п. 3.1., договору в новій редакції, а саме: п. 1.1. забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з загальним лімітом заборгованості 800000,00 грн., на термін до 01 липня 2016 року.; п. 3.1. Позичальник зобов'язується використати Кредит на вказані в договорі цілі, повністю повернути його в термін до 01 липня 2016 року, сплатити нараховані проценти та інші платежі, передбачені цим Договором.
Відповідно до умов п.3.2. Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту в останній робочий день поточного місяця. Проценти за Кредитом нараховуються щомісячно на суму фактичної заборгованості за Кредитом з дати її виникнення. Будь - який наступний період нарахування процентів в подальшому є період з першого по останній календарний день поточного місяця та до повного погашення заборгованості за Кредитом. При розрахунків процентів за користування Кредитом використовується метод факт факт, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повернення кредиту.
Згідно п. 5.3.2. Кредитного договору, позичальник зобов'язаний забезпечити своєчасне повернення Кредиту, сплату нарахованих процентів інших платежів, передбачених цим Договором, на рахунок, вказаний у п. п. 3.1 та 3.3.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України)
Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України)
Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.
Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника.
Таким чином, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 Цивільного кодексу України і виходити з того, що якщо договором встановлений обов'язок позивальника повернути кредит частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.
Відповідно до п. 5.2.1 Договору Банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості за цим Договором та розірвання цього Договору, а якщо його вимога щодо погашення заборгованості не буде задоволена - звернути стягнення на передане, в іпотеку Майно, грошові кошти та майно, які належать Позичальнику на праві власності, зокрема, у разі затримання Позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на три календарних місяці.
Згідно ч. 1, 3 ст. 549 ЦПК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦПК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, як це передбачено .
Відповідно до п. 7.1 Договору у разі порушення Позичальником термінів погашення заборгованості за Кредитом та/або нарахованими процентами Позичальник сплачує Банку пеню за кожний день прострочки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який нараховується пеня від суми простроченого платежу.
Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі, та присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» заборгованість за Договором кредиту № 79 від 02 лютого 2012 року в розмірі 427778,81 грн..
Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6416,68 грн., який сплачено позивачем при зверненні з даним позовом до суду.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 526, 543, 554, 612, 615, 625, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 10, 11, 58, 60, 88, 208, 212-215, 218, Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» заборгованість за Договором кредиту № 79 від 02 лютого 2012 року в розмірі 427778,81 грн., та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6416,68 грн., а всього 434195 (чотириста тридцять чотири сто дев'яносто пяять) грн.. 49 коп..
На рішення суду може бути подана апеляційна скарг, яка подається до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.