ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2970/16-ц
Провадження № 2/210/1312/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"05" вересня 2016 р.
Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Чайкіної О.В.
за участю секретаря Куксенко О.В.
розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_2 звернувся до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він є власником двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 22 березня 2014 року. Крім того в даній квартирі на реєстраційному обліку знаходиться ОСОБА_3 Відповідач за місцем своєї реєстрації не мешкає з 2014 року, у квартирі не зявляється, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, особистих речей його в квартирі не має. Враховуючи те, що ОСОБА_3, не мешкає у вищезазначеній квартирі, позивач просить визнати його особою, що втратила право користування жилим приміщенням.
В судовому засіданні позивач не був присутній, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованою в установленому порядку адресою, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд розглядає справу у відсутність відповідача з ухваленням заочного рішення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню враховуючи наступне.
Судом встановлено, що відповідно до довідки Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради № 1247 від 07.06.2016 року за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3Ю.(а.с.11).
Згідно договору купівлі-продажу квартири від 22 березня 2014 року ВТТ № 734129, власником вищевказаної квартири є ОСОБА_2 (а.с.8-9).
З акту б/н від 07.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 не мешкає в квартирі АДРЕСА_2 з квітня 2014 року (а.с.12).
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 15 ЦК України у частині 1 визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право (ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України).
Так, судом встановлено, що Відповідач у справі, не будучи власником житлового квартири, залишається зареєстрованим в ній, однак більш ніж один рік не проживає у квартирі, що належить на праві приватної власності Позивачу ОСОБА_2, поважні причини його відсутності за місцем реєстрації судом не встановлені, що свідчить про вчинення ним перешкод у користуванні власністю власнику Позивачу ОСОБА_2при цьому між сторонами відсутня домовленість щодо збереження права на житло, тому суд вважає, що позовні вимоги , в частині вимог про усунення перешкод в користуванні житлом позов підлягає задоволенню.
Що стосується вимог позивача про зняття з реєстраційного обліку, суд виходить із наступного.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, само по собі рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, у відповідності до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є підставою для подальшого зняття ОСОБА_3 з реєстрації в цьому приміщенні.
З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_2 знайшли своє доведення в судовому засіданні, з підстав викладених вище, а тому підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України відповідно до якої, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 551,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.15, 60, 88 ч.1, 212, 215-218, 223-230, 294 ЦПК України, ст.ст. 29, 30, 41, 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", суд, -
Позов ОСОБА_2до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, особою, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 3 у будинку 7 по вулиці Галатова в м. Кривий Ріг.
Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 судовий збір в розмірі 551,20 грн. на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_4, б. 7.
В решті позову - відмовити.
Рішення суду є підставою для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 05.09.2016 року.

Суддя: О. В. Чайкіна