Справа № 288/1464/15-ц
Провадження № 2/288/78/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Сікан В. М.,

при секретарі - Дашинській Н.Є.,

з участю:

представника первісного позивача,

відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1,

представник первісного відповідача,

представника позивача за сустрічним позовом - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня цивільну справу за ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання позики недійсною, -

ВСТАНОВИВ:

Первісний позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій вказує, що 31 липня 2015 року, ОСОБА_5 отримано позику від ОСОБА_3 в розмірі 14 300, 00 грн. (Чотирнадцять тисяч триста гривень 00 копійок).

На підтвердження укладеного Договору позики та його умов, Відповідачем видана розписка від 31 липня 2015 року .

Відповідно до умов Договору позики, Позичальник взяв на себе зобовязання щодо повернення отриманих грошових коштів до 01 вересня 2015 року.

Також, 07 серпня 2015 року, ОСОБА_5, отримано позику від ОСОБА_3 в розмірі 21 700, 00 грн., про що Відповідачем видана розписка від 07 серпня 2015 року.

Відповідно до умов розписки від 07.08.2015 року позичальник взяв на себе зобовязання щодо повернення отриманих грошових коштів до 01 вересня 2015 року.

Таким чином, на даний час у ОСОБА_5 існують невиконані зобовязання перед ОСОБА_3 щодо повернення коштів до 01 вересня 2015 року, згідно розписки від 31 липня 2015 року в розмірі 14 300, 00 грн. та щодо повернення коштів до 01 вересня 2015 року, відповідно до розписки від 07 серпня 2015 року в розмірі 21 700, 00 грн. Загалом, поверненню підлягають кошти в розмірі 36 000, 00 грн.

В свою чергу, з метою врегулювання спору в досудовому порядку Позивач неодноразово звертався до Відповідача з вимогою щодо негайного повернення позики.

Однак, вимоги Позивача залишено без відповіді та задоволення, зобовязання ОСОБА_5 щодо повернення коштів в загальному 36 000, грн. залишається невиконаним.

Просить стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 36000, 00 гривень по Договору позики від 31 липня 2015 року та Договору позики від 07 серпня 2015 року, та покласти витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Крім того просить стягнути з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_3, по договору позики від 31.07.2015 року та Договору Позики від 07.08.2015 року три відсотка річних за прострочення виконання грошового зобовязання за період з 02.09.2015 року по 16.03.2016 року в розмірі 567 гривень 36 копійок, та стягнути з ОСОБА_4, суму інфляційних витрат.

Відповідач ОСОБА_4, звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3, в якій вказує, що 07.08.2015 року пишучи розписку, вона не брала коштів зазначених у ній. Кошти вона брала у матері відповідача на операції і не у той час як вказані першій розписці 31.07.2015 року. Вона брала кошти частинами . Так дійсно кошти за першою розпискою нею отримані, однак, 07.08.2015 року ніяких коштів вона не отримувала. До цієї розписки увійшли кошти за першою розпискою та ніби то кошти за недостачу на робочому місці у магазині „Гастроном" у відділі « Взуття» у смт.Попільня де вона працювала продавцем у відповідача . За вказівкою матері відповідача вони надавали товар у борг у магазині керувала мати відповідача яка також була у ролі продавця хоча не оформлена. У них виник конфлікт з приводу того,що їй не віддають зарплату та не надають відпусток .

07.08.2015 року вона перебуваючи на робочому місці у ОСОБА_3 під впливом погроз застосування насильства у відношенні членів її сім'ї , звільнення її з роботи по статті за недостачу, тобто використовуючи психічний тиск та застосувавши фізичне насильство відносно неї - запихнули її в автомобіль, що належить ОСОБА_3 проти її волі, закрили в ньому двері та заставили написати розписку в які зазначила нову суму боргу, включаючи неповернуті покупцями кошти, а попередню розписку не повернули, хоча повідомили що порвали .

Вважає що вона уклала угоду під впливом насильства.

Представник первісного позивача в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, зустрічні позовні вимоги не визнав, при цьому пояснивши, що його позовні вимоги є обґрунтовані і просив стягнути з відповідачки, заборгованість в розмірі 36000, 00 гривень та три відсотка річних за прострочення виконання грошового зобовязання за період з 02.09.2015 року по 16.03.2016 року в розмірі 1183 гривень 60 копійок, суму інфляційних витрат 3860.80 гривень, а всього 41044, 40 гривень.

Відповідач позивач ОСОБА_4, та її представник в судовому засіданні первісний позов визнали частково, а саме в розмірі 14300 гривень, що підтверджується розпискою від 31.07.2015 року, а зустрічну вимогу просили задовільнити,

Суд, заслухавши доводи представника позивача щодо заявлення позову та заперечення стосовно задоволення зустрічного позову, заперечення відповідача щодо задоволення первісного позову та доводи щодо задоволення заявленого ним позову, суд вважає, що заявлений первісний позов підлягає задоволенню, у задоволені зустрічного позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з розписок від 07.08.2015 року та від 31.07.2015 року ОСОБА_5 отримано позику від ОСОБА_3 в розмірі 14 300, 00 гривень та 21 700 гривень.

Як вбачається з трудового договору від 01.01.2011 року, ОСОБА_5, прийнята на посаду продавця консультанта до приватного підприємця ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про шлюб срії І-ТП № 129914, ОСОБА_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , 29.08.2015 року зареєстрували шлюб прізвище дружини після одруження « Чотлош».

Згідно розрахунку поданого первісним позивачем підлягає стягненню

заборгованість в розмірі 36000, 00 гривень та три відсотка річних за прострочення виконання грошового зобовязання за період з 02.09.2015 року по 16.03.2016 року в розмірі 1183 гривень 60 копійок, суму інфляційних витрат 3860.80 гривень, а всього 41044, 40 гривень.

Будь-яких доказів зі сторони відповідача ОСОБА_5, щодо тиску на неї зі сторони позивача ОСОБА_3, під час надання боргових розписок надано не було.

Таким чином суд приходить до переконання щодо задоволення первісного позову в повному обємі і тому при даних обставинах задоволення зустрічної позовної вимоги автоматично виключається.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України «На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей».

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України «Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому) у строк та в порядку що встановлені договором.

В ч. З ст. 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 статті 525 Цивільного кодексу України «Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом».

Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Боржник який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

В ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Керуючись ст.ст. 3, 10,15, 30,60, 88, 213-215 ЦПК України; ст.ст.524, 533, 525, 530, 549, 550, 625, 1047,1048,1049 ЦК України, суд,

РІШИВ:

Первісний позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 36000 гривень по договору позики від 31 липня 2015 року та договору позики від 07 серпня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 по Договору позики від 31 липня 2015 року та Договору позики від 07.08.2015 року три відсотка річних

за прострочення виконання грошового зобовязання за період з 02.09.2015 року по 17.10.2016 року в розмірі 1183 гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму інфляційних втрат по Договору позики від 31 липня 2015 року та Договору позики від 07.08.2015 року за період з 02.09.2015 року по 30.09.2016 року в розмірі 3860,80 гривень

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 сплаченого ним судового збору у розмірі 487 гривень 20 копійок.

В зустрічному позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_8