Справа № 357/3525/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

21 червня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Голуб А. В. ,

при секретарі - Куца В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Біла Церква в залі суду №4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, треті особи Обслуговуючий кооператив «Автотурист», ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер їхній батько - ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на спадкове майно померлого, а саме на капітальний гараж НОМЕР_1 в Обслуговуючому кооперативі «Автотурист», який знаходиться в АДРЕСА_1. Позивачі вказували на те, що вони звернулися до державного нотаріуса Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області з приводу оформлення спадкових прав на спадкове майно після ОСОБА_5, однак державний нотаріус Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В. відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, через відсутність правовстановлюючого документу на вказане майно. Позивачі просили визнати за ними в рівних частках, по 1/3 частині за кожним, право власності на капітальний гараж НОМЕР_1, який знаходиться в Обслуговуючому кооперативі «Автотурист» за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Представник Обслуговуючого кооперативу «Автотурист» ОСОБА_7 в судовому засіданні позов визнав та не заперечував щодо задоволення позову.

Позивачка ОСОБА_3 до суду не з»явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, у заяві вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечувала.

Представник Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області до суду не з"явився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду невідомі, а тому згідно ст. ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечували позивачі.

Третя особа ОСОБА_4 до суду не з»явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Так, по справі встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, являються синами, а ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, являється дочкою ОСОБА_5. Наведене підтверджується копіями свідоцтв про народження ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_2

Згідно до копії свідоцтва про одруження, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, 09.11.2004 року уклала шлюб з ОСОБА_10 і після реєстрації шлюбу ОСОБА_9 присвоєно прізвище - ОСОБА_10.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 при житті заповіт не залишив. На день смерті ОСОБА_5 в шлюбі не перебував.

За ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно до копії спадкової справи Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5, із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області звернулися: 17.08.2015 року ОСОБА_1; 15.07.2015 року ОСОБА_2.

Також 30.09.2015 року до Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області звернулася із заявою ОСОБА_3, у своїй заяві остання вказала, що цією заявою вона приймає за згодою сина спадкодавця, ОСОБА_1, який прийняв спадщину подавши заяву 17.08.2015 року за №640 до Узинської міської державної нотаріальної контори. Згідно до заяви ОСОБА_1 до Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області від 30.09.2015 року, ОСОБА_1 згідно ст. 1272 ЦК України, дав згоду на те, щоб ОСОБА_3 подала заяву про прийняття спадщини до Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області після смерті батька - ОСОБА_5, а також надав свою згоду на включення ОСОБА_3 до кола спадкоємців, що отримують спадщину. Наведене підтверджується копією спадкової справи.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22.04.2016 року у Спадковому реєстрі є інформація про заведення 15.07.2015 року спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5.

З довідки виданої Узинською міською радою від 25.05.2016 року №149 гр. ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_5 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, на день його смерті за вищевказаною адресою разом були прописані члени сім»ї: син ОСОБА_1, 1972 року народження, колишня дружина ОСОБА_4, 1952 року народження, син ОСОБА_2, 1976 року народження.

Отже, сини померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року у передбаченому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

За ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як роз»яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що 30.09.2015 року державний нотаріус Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В. винесла постанову в якій відмовила ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на гараж, розташований за адресою: м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, гаражний кооператив «Автотурист», після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року їх батька ОСОБА_5, через відсутність документів для вчинення нотаріальної дії (свідоцтва про право власності на гараж). Наведене підтверджується постановою від 30.09.2015 року.

За ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивачі просили суд визнати за ними власності на капітальний гараж НОМЕР_1, який знаходиться в Обслуговуючому кооперативі «Автотурист» за адресою: АДРЕСА_1 по 1/3 частині за кожним.

З довідки виданої Обслуговуючим кооперативом «Автотурист» 10.02.2016 року вбачається, що ОСОБА_5 має капітальний гараж, обладнаний оглядовою ямою за НОМЕР_1 в ОК «Автотурист», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Також з довідки виданої Обслуговуючим кооперативом «Автотурист» 23.05.2016 року за №4 гр. ОСОБА_1 вбачається, що його батько ОСОБА_5 сплачував за гараж НОМЕР_1 річні членські внески.

В п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснюється, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

В судовому засіданні голова правління ОК «Автотурист» ОСОБА_7 під твердив, що ОСОБА_5 з 1984 року і до дня своєї смерті являвся членом Обслуговуючого кооперативу «Автотурист» та власником капітального гаража, обладнаного оглядовою ямою за НОМЕР_1 в ОК «Автотурист», вказаний гараж був побудований ОСОБА_5 за його власні кошти, на день смерті ОСОБА_5 у останнього відсутня заборгованість по сплаті пайових та річних членських внесків.

Отже, до складу спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_5 входить капітальний гараж НОМЕР_1, який знаходиться в Обслуговуючому кооперативі «Автотурист» за адресою: АДРЕСА_1.

За ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту України від 07.02.2002 року за № 7/5, зареєстрованого в Мінюсті України 18.02.2002 року за № 157/6445, державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць /п.1.3/.

А відповідно до п.1.4 цього Положення, державна реєстрація прав власності на нерухоме майно -це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулася до БТІ.

Відповідно до ст.3 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

А згідно ст.4 цього Закону, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодав ство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Таким чином, вказані вище нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

А відповідно до п.37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року № 868, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: в т.ч. і рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивіль них і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз»яснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріаль ному порядку.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину капітального гаража НОМЕР_1, який знаходиться в Обслуговуючому кооперативі «Автотурист» за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину капітального гаража НОМЕР_1, який знаходиться в Обслуговуючому кооперативі «Автотурист» за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Крім вказаного, у вищевказаному інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз»яснено, що відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Суд вважає, що ОСОБА_3 слід відмовити в задоволенні її позову про визнання за нею права власності на 1/3 частину капітального гаража НОМЕР_1, який знаходиться в Обслуговуючому кооперативі «Автотурист» за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, оскільки позивачкою ОСОБА_3 не надано доказів на підтвердження того, що вона являється спадкоємицею майна після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 Олександро вича, так позивачкою не надано суду докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 являється дочкою померлого ОСОБА_5 Також ОСОБА_3 не надано суду доказів на підтвердження того, що вона прийняла спадщину після ОСОБА_5 Тобто позивачкою ОСОБА_3 не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог, тоді як за приписами ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом же встановлено, що протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України ОСОБА_3 не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, ОСОБА_3 постійно не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вона вважається такою, що не прийняла спадщину. В матеріалах спадкової справи Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області відсутня письмова згода спадкоємця ОСОБА_2, який прийняв спадщину разом із спадкоємцем ОСОБА_1, на прийняття спадщини ОСОБА_3, яка пропустила строк для прийняття спадщини. ОСОБА_3 також не надавалося суду копія рішення суду про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини у зв»язку з пропуском нею строку для прийняття спадщини з поважної причини.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 16, 182, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1261, 1267, 1268, 1269, 1270, 1272, 1296 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 17.10.2013 року № 868, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину капітального гаража НОМЕР_1, який знаходиться в Обслуговуючому кооперативі «Автотурист» за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину капітального гаража НОМЕР_1, який знаходиться в Обслуговуючому кооперативі «Автотурист» за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачами до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача про перегляд судового рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А. В. Голуб