ухвала

іменем україни

27 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Дьоміної О.О., Демяносова М.В., Леванчука А.О., Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,
за участю представника Генеральної прокуратури України - Ступака Д.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України, прокуратури Донецької області про визнання дій Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області та прокуратури Донецької області незаконними, такими, що ганьблять його честь, гідність і ділову репутацію, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу апеляційного суду Донецької області від 23 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом про визнання вимовленої фрази судді Малинова О.С. «Хочу ли я ходить в СИЗО в хорошем спортивном костюме», «Как я стал адвокатом и получил свидетельство», а також жести в його сторону, коли суддя крутив пальцем у своєї скроні в судовому засіданні, коментуючи стан здоров'я позивача, нібито останній психічно хворий незаконними, такими, що принижують його честь та гідність, ділову репутацію, а також розповсюдження працівниками прокуратури Донецької області Черних Е.А., працівниками суду відомостей про те, що ОСОБА_7 скоїв злочин, за ст. 364 КК України, такими, що не відповідають дійсності та незаконними, принижують його честь та гідність, ділову репутацію, а також стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду у розмірі 4 800 грн.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 вересня 2015 року з урахуванням ухвали того ж суду від 02 листопада 2015 року про виправлення описки відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України, прокуратури Донецької області про визнання дій Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області та прокуратури Донецької області незаконними, такими, що ганьблять його честь, гідність і ділову репутацію, відшкодування моральної шкоди на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 вересня 2015 року, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 10 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишено без руху, зокрема щодо сплати судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 23 листопада 2015 року в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про звільнення від сплати судового збору відмовлено.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 визнано неподаною та повернуто апелянту.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Донецької області від 23 листопада 2015 року, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, пояснення представника, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_7 від сплати судового збору та визнаючи апеляційну скаргу неподаною та повертаючи її особі, яка її подала, апеляційний суд обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_7 не виконано вимог ухвали апеляційного суду Донецької області від 10 листопада 2015 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_7 без руху, зокрема щодо сплати судового збору, а позивачем не надано доказів щодо скрутного матеріального становища, що є єдиною підставою для звільнення.

Однак погодитися з таким висновком суду апеляційної інстанції не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу місцевого суду. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 10 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишено без руху, зокрема щодо сплати судового збору.

17 листопада 2015 року на виконання вимог ухвали апеляційного суду Донецької області від 10 листопада 2015 року позивач подав клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційний суд відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про звільнення від сплати судового збору та повернув апеляційні скарги на підставі ст. ст. 121, 297 ЦПК України.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, висновок суду апеляційної інстанції про невиконання відповідачем вимог ухвали апеляційного суду та повернення апеляційної скарги ОСОБА_7 без продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги щодо сплати судового збору у зв'язку з відмовою у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору є передчасним, суперечить змісту статті 292 ЦПК України та перешкоджає подальшому провадженню у справі щодо існуючого спору.

З урахуванням викладеного ухвалу суду апеляційної інстанції не можна вважати законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню із направленням справи до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Донецької області від 23 листопада 2015 року скасувати, справу передати до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Демяносов Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук О.М. Ситнік