Справа №478/1379/16-ц
пров. №2/478/184/2016
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

22 червня 2016 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування заборгованості за договором позики,

В с т а н о в и в:

19.05.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування боргу в якій зазначила, що у звязку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань щодо повернення їй в строк до травня 2016 року боргу, просила стягнути з останнього на її користь борг в сумі 5000 грн. та понесені нею судові витрати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заборгованості за договором позики 5000 грн. та вирішити питання щодо судових витрат.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що дійсно 09.03.2016 року ним особисто була надана ОСОБА_1 розписка про отримання від неї в борг грошових коштів в сумі 5000 грн. Посилаючись на те, що фактично грошових коштів від позивача не отримував, просив відмовити в задоволені позову.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

Матеріалами справи встановлено, що 09 березня 2016 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 23 січня 2016 року надала ОСОБА_3 позику у розмірі 5000 тисяч гривень, а ОСОБА_3 зобовязувався прийняти позику та повернути в строк до травня 2016 року 5000 гривень.

Розпискою від 09 березня 2016 року наданою відповідачем ОСОБА_3 підтверджується фактичне одержання останнім суми позики в розмірі 5000 тисяч гривень.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Своїх зобов'язань відповідач ОСОБА_3 не виконав і у зазначений термін грошові кошти не повернув. Причини невиконання таких зобов'язань правового значення для справи не мають.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача ОСОБА_1 про відшкодування заборгованості за договором позики, тому задовольняє заявлені вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов'язаних з розглядом справи відносяться витрати сторін на правову допомогу (п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України).

Частиною 1 ст.84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правої допомоги.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч.1 ст.88 ЦПК).

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом (ч.2 ст.84 ЦПК України).

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Із договору про надання правових послуг від 15 лютого 2016 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 понесла витрати на правову допомогу у сумі 200 грн.

Таким чином, у відповідності до ст.88 ЦПК України суд з відповідача ОСОБА_3 стягує на користь позивача судові витрати, понесені нею у звязку з розглядом справи, у розмірі 751 грн. 20 коп. (200 грн. витрати на правову допомогу та 551 грн. 20 коп. витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу майнового характеру).

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування заборгованості за договором позики, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заборгованості за договором позики 5000 (пять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені у звязку з розглядом справи в розмірі 751 грн. 20 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя