У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 за участю третіх осіб Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю "Каса народної допомоги" про визнання недійсним договору купівлі-продажу. Свої вимоги мотивувала тим, що позивачу на праві власності належала квартира № АДРЕСА_1. 12 лютого 2014 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каса народної допомоги" укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач отримала грошові кошти строком до 12 лютого 2015 року. В забезпечення виконання зобов'язань позивач передала в іпотеку квартиру № АДРЕСА_1. Однак у зв'язку з скрутним фінансовим становищем позивач не змогла виконувати грошові зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого 24 липня 2015 року в стані афекту уклала з відповідачем договір купівлі-продажу квартири, який було посвідчено Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 1606. В подальшому позивач маючи намір повернути грошові кошти звернулася до відповідача, однак останній відмовся говорити з позивачем, спираючись на те, що зазначена квартира належить йому. Просить визнати договір купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 1606.

До суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру № АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1, ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У пункту 3 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" підкреслено, що згідно з п. 1 ч. 1 статті 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Частиною 4 ст.334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

У поданих до суду матеріалах відсутні відомості про належність на час розгляду справи цього майна відповідачу.

Оскільки для забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно та заборони його відчуження. необхідно з'ясовувати належність майна відповідачу, суд вважає неможливим задовольнити заяву про забезпечення позову.

Тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151 - 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Є.Арапіна