УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2016 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування судових наказів від 21.12.2015 року, від 04 січня 2016 року, від 04 березня 2016 року у справі за №755/21854/15-ц,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1, від імені якої діє адвокат ОСОБА_2, про скасування судових наказів від 21.12.2015 року, від 04 січня 2016 року, від 04 березня 2016 року у справі за №755/21854/15-ц.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 20 липня 2016 року заявнику ОСОБА_1 надано строк для виправлення недоліків до 02 липня 2014 року, з підстав викладених в ухвалі суду.

25 липня 2016 року представник заявника - адвокат ОСОБА_2 подала до суду заяву про виправлення недоліків, виходячи зі змісту заяви зазначається, що «на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2016 року у справі №755/21854/15-ц, боржник надає судовий наказ від 21.12.2015 року №755/21854/15-ц, який отримав її син ОСОБА_3, стосовно скасування наказів від 04.01.2016 року та від 04.03.2016 року, боржник просить в цій частині (скасування наказів від 04.01.2016 року та від 04 березня 2016 року) залишити заяву без розгляду, стосовно надання доказів отримання боржником судового наказу, то їх немає і не може бути, так як боржник (ОСОБА_1) взагалі не отримала судовий наказ від 21.12.2015 року №755/21854/15-ц, неможливо надати те чого не існує, у разі відсутності доказів отримання боржником судового наказу, то боржником не пропущений строк про оскарження, про існування наказу боржник дізналась від свого сина ОСОБА_3, але це не може бути підставою відмові у захисті своїх прав, якщо вони порушені, тим паче з доброї волі її сина наказ додається.

Разом з тим, виходячи змісту поданої до суду заяви про скасування судового наказу, заявник ОСОБА_1 просить скасувати судові накази від 21.12.2015 року, від 04 січня 2016 року, від 04 березня 2016 року у справі за №755/21854/15-ц.

Підстави залишення заяви без розгляду визначені у статті 207 Цивільного процесуального кодексу України.

Як роз'яснено у п.33 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Порядок розгляду заяв про скасування судового наказу регламентується статтею 105-1 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно частини другої статті 105-1 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 105 цього Кодексу, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Зважаючи на викладене, відсутні підстави для вирішення питання про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування наказів від 04.01.2016 року та від 04.03.2016 року, про що наголошує заявник в заяві про виправлення недоліків, оскільки Розділом ІІ «Наказне провадження» Цивільного процесуального кодексу України та безпосередньо ст. 105-1 Цивільного процесуального кодексу України передбачено лише одну підставу для залишення заяви про скасування судового наказу без розгляду, якщо така заява подана після закінчення строку, що є прерогативою суду, вирішення інших клопотань заявника на стадії вирішенні питання про прийняття такої заяви до розгляду не передбачено.

З огляду на викладене, заявник ОСОБА_1 не подала до суду належним чином оформлену заяву про скасування судового наказу, яка за формою та змістом має відповідати вимогам ч.2 ст.105 Цивільного процесуального кодексу України, тому враховуючи, що в попередньо поданій заяві не конкретизовано вимоги заявника в частині скасування судового наказу (не зазначено який саме судовий наказ оскаржується заявником та не наведено підстав для його скасування), що унеможливлює вирішення питання про прийняття заяви про скасування судового наказу до розгляду.

До неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу застосовуються положення статті 121 цього Кодексу. (ч.6 ст.105 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ч.2 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, коли позивач відповідно до вказівок судді у встановлений строк не виконає всі перелічені в статтях 119 і 120 Цивільного процесуального кодексу України вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 119-121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судових наказів від 21.12.2015 року, від 04 січня 2016 року, від 04 березня 2016 року у справі за №755/21854/15-ц, вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали направити представнику заявника - адвокату ОСОБА_2 для відмова.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я :