Справа № 716/1448/16-ц
Ухвала

Іменем України

07.11.2016 року Заставнівський районий суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.,

при секретарі - Климус Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Заставнівського районного управління юстиції Чернівецької області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

До Заставнівського районного суду Чернівецької області надійшло подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Заставнівського районного управління юстиції Чернівецької області ОСОБА_1, погодженого начальником відділу ДВС ОСОБА_3, в якому зазначено, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Заставнівського районного управління юстиції перебуває виконавчий лист, виданий Першотравневим районним судом м. Чернівці 24.02.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки Альбіни ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Боржник ОСОБА_2 в добровільному порядку рішення суду не виконував, через що утворилась заборгованість у розмірі 6054 грн. Від сплати вказаних сум боржник ухиляється, тому державний виконавець просить суд тимчасово заборонити ОСОБА_2 виїзд за межі України до виконання своїх зобовязань.

В судове засідання державний виконавець Сандуляк О.В. не з"явився, в заяві до суду просить подання розглядати у його відсутності .

Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню .

Так, згідно ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом, і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами,

визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, передбачених п.1-9 цієї статті. Пунктом 5 цієї статті передбачено, якщо підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, при наявності невиконаних зобов'язань, покладених судовим рішенням, покладених на них рішенням судів, згідно Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24.03.2008р. та листа МЮ України від 06.06.08р. №25-32/507, листа Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.05.08р. №25-5347, є підставою для обмеження у праві виїзду особи за межі України.

Виходячи з вимог ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за поданням державного виконавця, погодженим із начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

Відповідно до п.7. абз.2. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", питання про тимчасове обмеження у праві виїзд за межі України вирішується при виконанні судових рішень, у порядку, передбаченому ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" та ст.377-1 ЦПК України зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Таким чином, для обмеження громадянина у праві виїзду за кордон за поданням державного виконавця суду необхідно встановити, що боржник вчиняє дії, які направлені на ухилення від сплати боргу, при цьому має можливості виконати своє зобов"язання.

Сам факт невиконання боржником самостійно зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов'язків.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде встановлено протилежне.

Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК України наявність умислу та обставин, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

В своєму поданні державний виконавець, обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що ОСОБА_2 в добровільному порядку рішення суду не виконав, на виклики про явку до ВДВС не реагує, по місцю проживання відсутній.

Як вбачається з матеріалів подання, в результаті вжитих державним виконавцем заходів, у боржника ОСОБА_2 відсутні офіційні доходи, за ним не зареєстровано транспортних заходів, відкритих банківських рахунків, також у останнього відсутнє нерухоме майно. Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, упродовж 2013-2015 років ОСОБА_2

неодноразово перетинав кордон України.

Згідно матеріалів подання ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах із ТзОВ "ОСОБА_3 .ЛТД" м.Дніпро, Узвіз Селянський, 3а. У зв"язку із вказаним, державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника та направлено її на виконання ТзОВ "Вента.ЛТД".

Згідно листа, який надійшов на адресу Заставнівського РВДВС 25.10.2016 року від ТзОВ "Вента.ЛТД" ОСОБА_2 28.03.2016 року звільнений і на час отримання постанови про звернення стягнення із заробітної плати у трудових відносинах із ним не перебуває.

Згідно виклику від 11.10.2016 року ОСОБА_2 викликався до Заставнівського РВДВС у зв"язку із несплатою аліментів та повідомлявся про кримінальну відповідальність.

Згідно довідки Самушинської сільської ради від 21.09.2016 року ОСОБА_2 в с. Самушин по вул. Миру, 16 Заставнівського району Чернівецької області перебуває на реєстраційному обліку, однак не проживає.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання судового рішення, неоноразово викликався до ВДВС у зв"язку з несплатою аліментів, але жодних заходів щодо погашення даної заборгованості не вжив, крім того, письмово повідомлений про кримінальну відповідальність за несплату боргу, на даний час за місцем реєстрації не проживає, ухвалою Заставнівського районного суду від 07.11.2016 року оголошений в розшук, а тому останнього необхідно тимчасово обмежити у праві виїзду з України за кордон до виконання ним своїх зобов"язань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 377-1 ЦПК України, Законом України Про виконавче провадження , ст. 6 Закону України „ Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України , ст. 20 Закону України Про державну прикордонну службу України , суд-

У Х В А Л И В:

Подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Заставнівського районного управління юстиції Чернівецької області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань громадянину України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Виконання ухвали доручити Державній прикордонній службі України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В.Пухарєва