У Х В А Л А

іменем україни

13 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

КолодійчукаВ.М., Фаловської І.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до виконавчого комітету Центрально-Міської районної в м. Кривому Розі ради, Першої криворізької державної нотаріальної контори про визнання права на спадкування, визнання права власності на спадкове майно; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: виконавчий комітет Центрально-Міської районної в м. Кривому Розі ради, Перша криворізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини за заповітом, визнання факту набуття права власності на домоволодіння, визнання права власності в порядку спадкування за законом за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 липня 2015 року, додаткове рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6, спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є вони, його діти, та дружина - ОСОБА_5 Спадщина після його смерті складається з житлового будинку АДРЕСА_1. Проте, ОСОБА_6 за життя належним чином не оформив право власності на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами, який успадкував після смерті своєї матері - ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Враховуючи викладене, позивачі просили визнати належність зазначеного житлового будинку їх батькові, ОСОБА_6, у порядку спадкування після смерті його матері - ОСОБА_7, та визнати право на спадкування цього житлового будинку після смерті ОСОБА_6 у рівних частках по 1/3 частині за кожним зі спадкоємців, визнати право власності на 1/3 частину вказаного житлового будинку з господарськими спорудами за кожним.

У квітні 2013 року ОСОБА_5 звернулась до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що з 27 липня 2001 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 та є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Враховуючи викладене, позивачка просила визнати факт прийняття спадщини ОСОБА_6 за заповітом після смерті його матері - ОСОБА_7, визнати факт набуття ОСОБА_6 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 визнати за кожним зі спадкоємців, а саме, за нею, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, право власності на 1/3 частину вартості житлового будинку з господарськими спорудами.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 03 липня 2015 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 та зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано факт прийняття спадщини ОСОБА_6 за заповітом після смерті його матері ОСОБА_7 Визнано факт набуття за життя права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Визнано за ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 право власності на 1/3 частину у праві спільної часткової власності на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами. Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 право власності на 1/3 частину у праві спільної часткової власності на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами. Визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 право власності на 1/3 частину у праві спільної часткової власності на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами.

Додатковим рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 18 вересня 2015 року у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 в частині вимог про визнання за нею, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права власності за кожною на 1/3 частину вартості вказаного житлового будинку з господарськими спорудами відповідно до її експертної оцінки у розмірі 22 700 грн., відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2015 року вказані судові рішення районного суду залишені без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що спадкодавець - ОСОБА_6, за життя не оформив право власності на успадковане після смерті своєї матері майно, що є підставою для визнання права власності на це майно за померлим ОСОБА_6 та визнання за його дітьми та дружиною права власності на це майно в рівних частках в порядку спадкування за законом після його смерті. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову в частині визнання права власності на спадкове майно з урахуванням експертної оцінки житлового будинку, суд указав, що така вимога не є належним способом судового захисту.

Проте повністю з такими висновками судів погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6, спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є його діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також дружина − ОСОБА_5

Спадщина після його смерті складається із житлового будинку АДРЕСА_1.

Пред'являючи первісний та зустрічний позови, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посилались на те, що ОСОБА_6 за життя належним чином не оформив право власності на вказаний житловий будинок, який успадкував після смерті своєї матері - ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Суди дійшли помилкового висновку про визнання факту прийняття спадщини ОСОБА_6 за заповітом після смерті його матері ОСОБА_7 та визнання факту набуття за життя права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_6, який помер до ухвалення рішення суду.

Згідно з вимогами ст. ст. 28-30 ЦПК України померла особа не може бути стороною у справі, так як не має цивільної процесуальної правосуб'єктності. У даному випадку виник спір між спадкоємцями померлої особи. Тому визнавати право за померлою особою чи встановлювати відповідний юридичний факт законом не передбачено. Зазначені фактичні обставини та юридичний факт встановлюється у мотивувальній частині рішення суду, а в резолютивній визнається, якщо це доведено, право за особами, які мають цивільну процесуальну правосуб'єктність.

Разом з тим, доводи касаційної скарги про те, що спірне майно за період шлюбу істотно збільшилось, а тому є спільною сумісною власністю подружжя, безпідставні, оскільки ОСОБА_5 в уточненому зустрічному позові не просила визнати це майно спільною сумісною власністю та визнати за нею право власності на Ѕ його частину, а просила визнати за нею право власності на 1/3 частину майна в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_6

Ураховуючи те, що судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, не встановлені, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 липня 2015 року, додаткове рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

В.М.Колодійчук

І.М.Фаловська