Провадження №2/760/4865/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне /

16 грудня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Бугайчука О.Р.

представника позивача - Писанко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства »Київський електровагоноремонтний завод» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_11 / що діють також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, 2004 року народження, та ОСОБА_6, 2003 року народження /, ОСОБА_7, ОСОБА_12 про визнання такими, що втратили право користуватися жилим приміщенням, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач в червні 2016 року звернувся до суду з позовом і просить визнати відповідачів такими, що втратили право користуватися жилим приміщенням у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1.

Посилається в позові на те, що відповідачка ОСОБА_2, як працівник ВАТ «Київський електровагоноремонтний завод», на підставі ордеру серії ОМ №025 від 13 травня 2005 року отримала право на заняття з сім'єю з 5 чоловік житлової площі в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 13,8 м.

Зазначає, що на даний час у кімнаті проживає лише ОСОБА_2, члени її сім»ї в гуртожитку не проживають, не приймають участі в утриманні зазначеного житла, рахунки за надані комунальні послуги не сплачують.

Виходячи з того, що відповідачі понад встановлений законом 6-ти місячний строк не проживають в житловому приміщенні, просить задовольнити позов.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд до відома не поставили.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених закономю.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї жиле приміщення за ними зберігається протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Виходячи із вказаних положень закону, особа може бути визнана такою, що втратила право на користування жилим приміщенням лише у випадку, коли вона була відсутня в ньому понад шість місяців і без поважних причин.

Судом встановлено, що на підставі ордеру серії ОМ №025 від 13 травня 2005 року, виданого ВАТ «Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 року», відповідачка ОСОБА_2 з сім'єю з 5 чоловік отримала житлову площу в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки форми №3 в кімнаті зареєстровані відповідачі в справі та двоє неповнолітніх дітей - онуки відповідачки ОСОБА_2- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

/ а. с. 27; 104 /

Представник позивача у судовому засіданні зазначила, що на даний момент в кімнаті гуртожитку проживає лише відповідачка ОСОБА_2, члени сім»ї в гуртожитку не проживають.

З актів перевірки мешканців гуртожитку на предмет дотримання паспортного режиму в гуртожитку від 20 жовтня 2015 року, 23 грудня 2015 року, 10 лютого 2016 року, 24 березня 2016 року, 12 квітня 2016 року вбачається, що в кімнаті №46 зазначеного гуртожитку проживає лише ОСОБА_2.

/ а. с. 17 - 26 /

Дані обставини, окрім представника позивача, в судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_9

Зазначила, що останні 4 міс. в кімнаті проживає лише цивільний чоловік відповідачки ОСОБА_2, сама вона в гуртожитку з серпня 2016 року не проживає.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз'яснено, що у справах про визнання наймача або членів його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

В разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк.

Так, з довідки ф№3 вбачається, що кімната, в якій зареєстровані відповідачі, має розмір 13,8 кв.м.

Членами сім»ї є особи різного віку трьох поколінь.

Відповідно до ст.128 ЖК України порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.

Заселення гуртожитків провадиться після створення в них необхідних житлово-побутових умов для проживання і за наявності висновку органів державної санітарно-епідеміологічної служби про прийняття гуртожитку в експлуатацію. Зазначений висновок повинен визначати кількість місць в гуртожитку з урахуванням санітарної норми житлової площі на одного мешканця з обов'язковим оформленням санітарного паспорту на гуртожиток.

Жила площа в гуртожитку надається в розмірі не менше 6 кв. метрів на одну особу.

Про це ж зазначено і в п.12 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №208 від 03 червня 1986 року, діючого на момент надання житлової площі в гуртожитку відповідачці ОСОБА_2, як працівнику підприємства.

З цього випливає, що при наданні житлової площі в кімнаті розміром 13,8 кв.м. на сім»ю з 5-ти осіб, підприємством вимоги закону дотримані не були.

Крім того, судом встановлено та не спростовано представником позивача, відповідачка ОСОБА_2 не проживає в гуртожитку з серпня 2016 року.

В свою чергу, з позовом до суду позивач звернувся в червні 2016 року, тобто на момент звернення позивача до суду відповідач ОСОБА_2, як наймач, проживала в кімнаті гуртожитку.

Питання про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням у кімнаті гуртожитку членами її сім»ї, остання не ставить.

Тобто, свої права непроживанням членів її сім»ї в кімнаті гуртожитку порушеними не вважає.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З точки зору ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав визначено ст.16 ЦК України.

Яким чином та які саме права позивача порушені з боку відповідачів, представник позивача в судовому засіданні не довів.

Та обставина, що на обліку на отримання житла в гуртожитку перебувають інші працівники підприємства, не може свідчити про порушення прав позивача.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача.

Керуючись ст.ст.9, 64-65, 71, 72 Житлового кодексу України, ст. ст. 3- 4, 10-11, 57-61, 88, 209, 212-215, 218,224 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові Приватного акціонерного товариства «Київський електровагоноремонтний завод» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_11 / що діють також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, 2004 року народження, та ОСОБА_6, 2003 року народження /, ОСОБА_7, ОСОБА_12 про визнання такими, що втратили право користуватися жилим приміщенням відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя