У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2012 року за нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування витрат на лікування спадкодавця,

в с т а н о в и в:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 15 травня 2012 року, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування витрат на лікування спадкодавця, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на лікування спадкодавця у розмірі по 68 220 грн 83 коп. з кожного. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У квітні 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із заявою про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що відповідно до висновку за результатами клініко-експертної оцінки якості та обсягів наданої медичної допомоги ОСОБА_5 в умовах Київського міського клінічного онкологічного центру для лікування ОСОБА_5 було застосовано хіміотерапію, яка за своїм змістом та дозами препаратів відповідає схемі FOLFOX-4, до недоліків схеми хіміотерапії у ОСОБА_5 комісія віднесла неможливість проведення її у денному стаціонарі у зв'язку із тим, що схема хіміотерапії FOLFOX-4 передбачає тривалі безперервні 22-годинні інфузії 5-фторурацилу, як і в перший, так і в другий день проведення курсу, у зв'язку із чим заявники вважають, що позивачем не були понесені витрати на придбання ліків для лікування ОСОБА_5, тому вони звільняються від обов'язку як спадкоємці сплатити їй кошти на лікування спадкодавця, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2012 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2016 року, заяву ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2012 року залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Встановлено, що оскаржувані ухвалипостановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення,ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

У п. п. 3, 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Так, відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення суду першої інстанції у зв'язку із нововиявленими обставинами, суди попередніх інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходили із того, що обставини на які посилається заявник не є нововиявленими, передбаченими главою 4 розділу V ЦПК України, а є новими доказами, які не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами.

Судами попередніх інстанцій зроблено правильний висновок про те, що обставини лікування хворого не приховувались від сторін протягом першого розгляду справи та зазначені в заяві факти не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваних ухвал не дають підстав для висновку про те, що судомдопущено порушення або неправильне застосування норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2012 року за нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування витрат на лікування спадкодавця, за касаційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К. Парінова