Провадження № 2/522/4329/16
Справа № 522/4230/16-ц
01 липня 2016 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
при секретарі Шевчик В.І.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-
До Приморського районного суду м. Одеси 11.03.2016 року звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, за яким просив стягнути на його користь суму коштів, сплачену ним за договором про надання юридичних послуг, а саме у розмірі 250 дол. США, та 600 гривень; відшкодувати завдану йому моральну шкоду у розмірі 30 000, 00 грн.
Для вказаного відповідач повинен був виконати наступні дії:
1.1 підготовка списку медичних установ, та здійснити виїзд до слідчого для передачі інформації про медичні установи, до яких звертався клієнт, для підготовки слідчим запитів;
1.2. відвезе запити до медичних установ;
1.3 у разі необхідності здійснить виїзд до медичної установи, отримає відповіді на запити та відвезе їх слідчому;
1.4 здійснить виїзд до слідчого та отримає постанову про призначення експертизи;
1.5 здійснить виїзд для передачі постанови слідчого експертній установі;
1.6 здійснить виїзд до медичної установи, супроводжуючи клієнта для проведення експертизи;
1.7 при необхідності виїде та отримає експертний висновок, відвезе його слідчому; Подальші дії виконавця будуть обмовлятись окремо, в додатках до даного Договору.
Також відповідач мав виконати наступні дії за договором:
- здійснити виїзд до Київського районного суду для ознайомлення з матеріалами справи;
- підготовити доповнення до позову.
Подальші дії виконавця будуть обмовлятись окремо, в додатках до даного Договору.
Згідно розділу 3 договору, вартість послуг була визначена у розмірі 250 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ, склало 2 075, 00 грн.. Також була визначена вартість додаткових виїздів, якщо буде необхідність здійснити їх, вартість одного склала 300-400 грн. Вартість послуг за виїзд до Київського районного суду м. Одеси для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки доповнень до позову склала 600 грн.
29.04.2014 року між сторонами було укладено доповнення до договору №5677/30.01.2014 про надання юридичних послуг, за яким були внесені наступні зміни:
серед вказаних 7 виїздів, вартість яких згідно п.3.1 складає 2075, 00 грн., входить як один виїзд на судове засідання до Київського районного суду м. Одеси;
замість одного виїзду, який здійснюється згідно з розділом 1, оплата якого згідно п.3.1. складає 2 075, 00 грн., - підготовка апеляційної скарги на рішення Київського районного суду м. Одеси від 10.04.2014 року;
у вказані 7 виїздів, оплата за які згідно п.3.1 складає 2075, 00 грн., входить виїзд, необхідність у якому виникла за нових обставин, а саме виїзд до Прокуратури для вирішення питання про проведення експертизи в експертній установі м. Одеси, а не м. Харкова.
Позивач виконав свої зобовязання за вказаним договором та сплатив відповідачу кошти на загальну суму 3275, 00 грн.. Проте, відповідач свої зобовязання за договором не виконував належним чином, та здійснив усі дії, передбачені п.1 договору щодо представництва інтересів позивача у ході кримінального провадження, зокрема, не підготувала список медичних установ, та не здійснювала виїзд до слідчого для передачі інформації про медичні установи, до яких звертався клієнт, для підготовки слідчим запитів; не відвозила запити до медичних установ;
Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем договірних зобовязань щодо надання юридичних послуг, передбачених п.1 договору, оскільки не надано послуги у повному обсязі. Крім того, позивач вважає, що неналежним виконанням відповідачем умов договору та ненадання послуг у повному обсязі, йому було завдано моральну шкоду, яку оцінив у розміри 30 000 грн.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги та обставини, якими вони обґрунтовані, підтримав у повному обсязі. Просив стягнути з відповідачки на його користь 250 дол. США за курсом НБУ, 600 грн. сплачених за послуги за договором та відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000 грн. Пояснив, що 15.05.2013 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем, не надала йому перевагу як пішоходу унаслідок чого скоїла наїзд на ОСОБА_1, чим йому було завдано тілесні ушкодження. З метою отримання юридичних послуг він звернувся до відповідача, було укладено відповідний договір та ним сплачено кошти за надання вказаних послуг. Проте, відповідачка свої зобовязання не виконала належним чином. Вона обіцяла, що усі виїзди будуть здійснювати разом, як до слідчого, так і до експертної установи, проте у договорі вказала зовсім інше. Є акт виконаних робіт від 29.04.2014 року, проте пізніше він зрозумів, що усі дії та послуги, передбачені договором остання не здійснила, тому він на своєму акті здійснив відповідні відмітки. Зазначив, що проходив лікування у 10 міській лікарні, проте відповідачка не надала суду медичні документи, у звязку з чим він був позбавлений можливості реалізувати своє право на отримання відшкодування та витрат на лікування у повному обсязі. Було волокіта та кошти за рішенням суду довго не виплачувались, вважає, що відповідачкою завдано йому моральну шкоду.
Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Неодноразово надавала до суду заяви про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами справи та надання пояснень, проте до суду жодних документів від відповідачки не надходило.
Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.
З матеріалів справи та пояснень позивача встановлено, що 15.05.2013р. приблизно о 9 годині, ОСОБА_3, керуючи технічно справним автомобілем «Тойота» здійснювала рух по об'їзній дорозі з боку Тираспольського шосе в напрямку автодороги «Київ-Одеса» у Малиновському районі м. Одеса. Здійснюючи рух в районі ринка «Анжеліка», діючи необережно, в порушення вимог п.1.5. та п.18.1. Правил дорожнього руху України, не поступилася дорогою пішоходу, який мав пріоритет в русі, внаслідок чого скоїла наїзд на позивача.
Для вказаного виконавець повинна була виконати наступні дії:
1.1 підготовка списку медичних установ, та здійснити виїзд до слідчого для передачі інформації про медичні установи, до яких звертався клієнт, для підготовки слідчим запитів;
1.2. відвезе запити до медичних установ;
1.3 у разі необхідності здійснить виїзд до медичної установи, отримає відповіді на запити та відвезе їх слідчому;
1.4 здійснить виїзд до слідчого та отримає постанову про призначення експертизи;
1.5 здійснить виїзд для передачі постанови слідчого експертній установі;
1.6 здійснить виїзд до медичної установи, супроводжуючи клієнта для проведення експертизи;
1.7 при необхідності виїде та отримає експертний висновок, відвезе його слідчому; Подальші дії виконавця будуть обмовлятись окремо, в додатках до даного Договору.
1.8 проведення переговорів з ОСОБА_3 для урегулювання спору мирним шляхом.
Також згідно п.2 розділу 1 договору, виконавець надає замовнику юридичні послуги з питання ведення цивільної справи за позовом ОСОБА_1, розгляд якої здійснюється Київським районним судом м. Одеси.
Для вказаного виконавець мала виконати наступні дії:
- здійснити виїзд до Київського районного суду для ознайомлення з матеріалами справи;
- підготовити доповнення до позову.
Подальші дії виконавця будуть обмовлятись окремо, в додатках до даного Договору.
Згідно розділу 3 договору (п.3.1 договору), вартість послуг за виїзди, вказані у розділі 1 договору, була визначена у розмірі 250 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ, склало 2 075, 00 грн.. Дана оплата здійснювалась за сім виїздів.
Також була визначена вартість додаткових виїздів, якщо буде необхідність здійснити їх, вартість одного склала 300-400 грн. ( в залежності від витраченого часу та дій, в яких необхідно буде приймати участь).
Згідно п.3.2. договору, вартість послуг за виїзд до Київського районного суду м. Одеси для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки доповнень до позову склала 600 грн. (т.2, а.с.57-59).
Як вбачається з договору, останній був підписаний ОСОБА_1 як замовником, та виконавцем: агентством «Юрист-Адвокат» в особі ОСОБА_4 та представника Агентства, ОСОБА_2 (наявний підпис ОСОБА_2 та штамп ФОП ОСОБА_4 Юридична агенція «Юрист-Адвокат»).
Позивачем були сплачені кошти за вказаним договором у повному обсязі, про що свідчать наявні у матеріалах справи розписи (розписка у т.1, а.с. 79, за якою ОСОБА_2 отримала кошти за договором на суму 750, 00 грн.); (розписка у т.2 а.с.56, за якою ОСОБА_2 отримала від позивача суму коштів за договором на суму 1925, 00 грн.). Таким чином, позивачем було сплачено кошти на загальну суму 2675 грн..
При цьому, суд не приймає до уваги розписки від 20.01.2014 року та 25.01.2014 року, за якими позивач сплатив ОСОБА_2 по 300 грн., оскільки вони були складені раніше, ніж укладено відповідний договір про надання юридичних послуг, на порушення умов якого посилався позивач.
Пізніше, 29.04.2014 року між ОСОБА_1, як замовником, та виконавцем, агентством «Юрист-Адвокат» в особі ОСОБА_4 та представника Агентства, ОСОБА_2, діючої на підставі Свідоцтва про реєстрацію №367329, було укладено доповнення до договору №5677/30.01.2014 про надання юридичних послуг, за яким були внесені наступні зміни:
серед вказаних 7 виїздів, вартість яких згідно п.3.1 складає 2075, 00 грн., входить як один виїзд на судове засідання до Київського районного суду м. Одеси;
замість одного виїзду, який здійснюється згідно з розділом 1, оплата якого згідно п.3.1. складає 2 075, 00 грн., - підготовка апеляційної скарги на рішення Київського районного суду м. Одеси від 10.04.2014 року;
у вказані 7 виїздів, оплата за які згідно п.3.1 складає 2075, 00 грн., входить виїзд, необхідність у якому виникла за нових обставин, а саме виїзд до Прокуратури для вирішення питання про проведення експертизи в експертній установі м. Одеси, а не м. Харкова.
Як вбачається з копії договору від 30.01.2014 року та доповнення до нього від 29.04.2014 року, наданого позивачем, останні підписані ним та на них наявні дописки ОСОБА_1, згідно яких останній з умовами договору та переліком послуг ознайомлений та претензій немає.
До матеріалів справи позивачем було надано акт виконаних робіт, складений ОСОБА_2 29.04.2014 року (т.2, а.с.85), згідно якого остання вказала, що відповідно до Договору №5677/30.01.2014 про надання юридичних послуг від 30.01.2014 року, Доповнень до Договору від 19.04.2014 року, нею як виконавцем була здійснена наступна робота:
2.за проханням слідчого підготовлено запити до медичних установ;
3.виїзд до Одеської обласної клінічної лікарні передання запиту про надання історії хвороби;
4.виїзд до КУ «Міська клінічна лікарня» №1 передання запиту про надання історії хвороби;
5.відправка двох запитів про надання історій хвороб до Хлебодарської АОПСМ та Біляївського районного центру первинної медично-санітарної допомоги»;
6.виїзд до Київського районного суду м. Одеси, ознайомлення з матеріалами справи;
7.підготовка двох доповнень до позову, клопотання про притягнення співвідповідача;
8.виїзд на судове засідання до Київського районного суду м. Одеси 10.04.2014 року участь у ньому;
9.підготовка апеляційної скарги на рішення суду від 10.04.2014 року та її подання.
Вказаний акт підписано також і самим позивачем.
Звертаючись до суду з відповідним позовом, ОСОБА_1 посилався на неналежне виконання ОСОБА_2 умов договору та доповнень до нього та не надання у повному обсязі усіх послуг, передбачених розділом 1 договору, про виконання яких вказано у згаданому акті виконаних робіт. Зокрема, посилався, що перші пять пунктів, вказані в акті виконаних робіт, не були здійснені відповідачкою.
Згідно з ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Слід зазначити, що позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення його прав та інтересів, а суд повинен перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і в залежності від встановлених обставин вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 554 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Положення частини першої статті 901 ЦК України вказує на те, що договір про надання послуг (зокрема, страхових) є складним зобов'язанням, що складається з двох органічно поєднаних між собою зобов'язань: по-перше, правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов'язку; по-друге, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.
Частиною третьою статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Правові наслідки порушення зобов'язання настають тільки у випадках, коли це передбачено законом або договором.
Відповідно до ч.1 ст. 906 ЦК України, виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як вбачається з Договору №5677/30.01.2014 про надання юридичних послуг від 30.01.2014 року, та Доповнення до Договору від 19.04.2014 року, виконавцем визначено агентство «Юрист-Адвокат» в особі ОСОБА_4І, а ОСОБА_2 визначено представником Агентства. Проте, позов ОСОБА_1 предявлений саме до ОСОБА_2.
У відповідності до ч.1 ст.. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Ст.. 244 ЦК України передбачає представництво за довіреністю.
Згідно до ч.1 ст. 238 ЦК України, представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.
Ст.. 239 ЦК України передбачено, що правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.
У матеріалах справи наявна довіреність від 15.10.2015 року, видана ФОП ОСОБА_4 та якою остання уповноважила ОСОБА_2 представляти її інтереси: зокрема, в усіх судах, передбачених Законом України «Про судоустрій України», а також в правоохоронних органах, органах прокуратури. За цією довіреністю представники користується правом здійснення процесуальних дій у справах які будуть стосуватись інтересів ОСОБА_4.
У відповідності до абз. 8 постанови пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Таким чином, предявлення позову до неналежного відповідача є однією з підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.
У відповідності до ч.1 ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.
Тобто суд, за відсутності умов, передбачених вказаною нормою, не вправі проводити заміну неналежного відповідача на належного.
Суд звертає увагу, що неодноразово у порядку ст.. 10, 167 ЦПК України судом було розяснено позивачу його права та обовязки, проте жодних клопотань щодо заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача від позивача до суду не надходило.
Суд вбачає, що виконавцем за договором №5677/30.01.2014 про надання юридичних послуг від 30.01.2014 року, та доповненням до Договору від 19.04.2014 року, є саме «Юрист-Адвокат» в особі ОСОБА_4. ОСОБА_2 є представником агентства, діюча по довіреності в інтересах ФОП ОСОБА_4.
З урахуваннями вимог ст.. 239 ЦК України, що саме ОСОБА_4 має нести відповідальність за належне виконання умов договором №5677/30.01.2014 про надання юридичних послуг від 30.01.2014 року, та доповненням до вказаного договору, проте позивачем клопотання про залучення її у справі у якості співвідповідача суду не надано.
Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.
У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
На підставі викладеного та керуючись с ст.ст.. 1, 3, 10, 11, 15, 57, 60, 208-209, 212-215, 218, 224-225 ЦПК України; ст.. 15,16, 23, 526, 554, 610, 611, 625-627, 901, 903 ЦК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до палати по цивільним справам апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Приморський суд м Одеси на протязі 10-ти днів з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Домусчі Л. В.

01.07.2016