Провадження № 2/761/1941/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Слесар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 07 жовтня 2015 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони із Відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі із 24 листопада 2007 року. Вказує, що вони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зауважує, що на даний час у неї із Відповідачем відсутні фактичні шлюбні відносини, спільне господарство між ними не ведеться та проживають окремо. Вказує, що таке життя для неї в подальшому стало нестерпним, на примирення вона не погоджується, оскільки вважає, що сім'ю зберегти неможливо. Зазначає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Зауважує, що у разі розірвання шлюбу, дитина проживатиме із нею. Просить суд ухвалити судове рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та Відповідачем.

В ході судового розгляду справи, відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було надано шестимісячний строк для примирення.

Після спливу вказаного строку, у судовому засіданні Позивач позов підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Зауважила, що за наданий судом строк для примирення, їх сім'ю зберегти не вдалося. Кожен із сторін на даний час має намір створити нову сім'ю. Зауважила на тому, що у разі розірвання шлюбу, дитина проживатиме із Відповідачем і, що при реєстрації розірвання шлюбу, відновлювати своє дівоче прізвище вона наміру не має. Крім того, також зауважила, що спір щодо поділу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, відсутній.

Відповідач у судовому засіданні також позов визнав, на розірвання шлюбу погодився, також вважає, що вони втратили почуття любові, поваги та довіри одне до одного, тому їх сім'ю зберегти неможливо. Зазначив, що вони мають різні погляди на життя. Підтвердив, що у разі розірвання шлюбу, дитина проживатиме із ним, і що він також має намір створити нову сім'ю, у зв'язку з чим наполягав на розірванні шлюбу. Також підтвердив, що спір щодо поділу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, відсутній.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть, вжитими судом заходами щодо примирення подружжя сім'ю зберегти не вдалося, у зв'язку з чим, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, тому підлягає розірванню.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 105, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - з а д о в о л ь н и т и.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 24 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1550 - р о з і р в а т и.

При реєстрації розірвання шлюбу у відділі РАЦС ОСОБА_1 залишити її шлюбне прізвище - "ОСОБА_1".

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :