Ухвала

іменем україни

11 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Демяносова М.В., ЛеванчукаА.О., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Васильківського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Державного земельного агентства у Київській області, державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України» до Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_4 про визнання незаконним і скасування рішення селищної ради, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Васильківський міжрайонний прокурор Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Державного земельного агентства у Київській області, державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України» (далі - ДП «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України») звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати незаконним і скасувати рішення Глевахівської селищної ради від 16 березня 2010 року № 886-35-V в частині передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки; визнати недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована по АДРЕСА_1 та скасувати його державну реєстрацію; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь Головного управління Державного земельного агентства у Київській області та постійне користування ДП «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України» земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1; визнати відсутнім право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1.

Васильківський міжрайонний прокурор Київської області посилався на те, що ДП «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України» 20 травня 2002 року було видано державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_3, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 102.

Глевахівською селищною радою здійснювалось розпорядження землями ДП «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України», зокрема, спірним рішенням Глевахівської селищної ради передано ОСОБА_4 у приватну власність земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 На підставі вищевказаного рішення селищної ради йому було видано державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1.

Прокурор зазначав, що спірне рішення Глевахівської селищної ради є незаконним, оскільки згідно інформації Управління Державного земельного агентства у Васильківському районі земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 має перетин із земельними ділянками ДП «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України». Національна академія наук України не погоджувала вилучення цієї земельної ділянки.

Прокурор вказував на те, що Глевахівська селищна рада прийнявши оспорюване рішення, діяла у порушення ст. ст. 84, 149 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), ч. 3 ст. 5 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу». У зв'язку з цим вищевказане рішення Глевахівської селищної ради є незаконним та підлягає скасуванню. Крім того, правомірність видачі державного акта на право власності на земельну ділянку, безпосередньо залежить від законності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого такий державний акт видавався. Зважаючи на те, що відповідач отримав державний акт на право власності на спірну земельну ділянку, який зареєстрований у встановленому законом порядку, а тому відновити становище, яке існувало до порушення, можливо здійснити у порядку ст.ст. 16, 21, 387, 388, 393, 396 ЦК України, ст. 152, 153, 155 ЗК України лише шляхом визнання недійсним такого державного акта на право власності на земельну ділянку, скасуванням його державної реєстрації та витребуванням земельної ділянки у державну власність.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 24 лютого 2016 року, позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення Глевахівської селищної ради від 16 березня 2010 року № 886-35-V в частині передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована по АДРЕСА_1 та скасовано його державну реєстрацію. Витребувано на користь ДП «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України» у ОСОБА_4 земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_1. Вирішено питання про судові витрати. У решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання незаконним та скасування рішення Глевахівської селищної ради від 16 березня 2010 року № 886-35-V в частині передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки, визнання недійсним виданого йому державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, скасування його державної реєстрації, а також витребування на користь ДП «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України» у ОСОБА_4 указаної земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1.

Такий висновок судів ґрунтується на правильно встановлених у справі обставинах та вимогах закону.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.В. Дем'яносов А.О. Леванчук
О.В. Ступак

Колегія суддів: