Провадження № 6/761/821/2016
У Х В А Л А

Іменем України

30 серпня 2016 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Савицького О.А.,

при секретарі Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Волошиної Марії Дмитрівни, боржник - ОСОБА_2, стягувач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», заінтересована особа - Державна прикордонна служба України, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу,

в с т а н о в и в:

19.11.2014 року на адресу Шевченківського районного суду м.Києва надійшло подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Волошиної Марії Дмитрівни, згідно якого вона просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, до повного виконання нею зобов'язань перед Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра», покладених виконавчим листом № 2-355/12 від 08.082012 року, виданим Оболонським районним судом м. Києва.

В обґрунтування подання зазначено, що на примусовому виконанні в ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві перебуває виконавчий лист № 2-355/12 від 08.08.2012 року, виданий Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» суми боргу в розмірі 1 858 547 грн. 89 коп.

10.02.2014 року відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено її боржнику до виконання. При цьому в поданні зазначено, що вищевказаний виконавчий документ пред'являється до виконання втретє, оскільки при його першому та другому надходженні державним виконавцем у зв'язку з відсутністю у боржника майна було винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі вимог п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Водночас, з метою встановлення майнового стану боржника, державним виконавцем було направлено запити до відповідних органів. Однак, згідно отриманих довідок відомості щодо реєстрації за боржником майна відсутні, а сам він офіційно не працює та пенсію не отримує.

Враховуючи викладене, а також те, що розшукати боржника за його адресою не виявляється можливим, про що складено відповідний акт, державний виконавець з метою забезпечення виконання вищенаведеного виконавчого листа та недопущення переховування боржника за межами України з подальшим ухиленням від погашення заборгованості вважає за необхідне просити суд встановити останньому тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. ст. 3771 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Враховуючи вказані положення закону, сторони виконавчих проваджень у судове засідання не викликались.

Державний виконавець у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду подання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Разом з ти, враховуючи те, що подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України суд має розглянути негайно, а державний виконавець будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду подання в судове засідання не з'явився, суд вважає, що неявка державного виконавця у судове засідання не є перешкодою для розгляду подання.

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї статті, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Разом з тим, згідно вимог ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У судовому засіданні з матеріалів подання встановлено, що на примусовому виконанні ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-355/12 від 08.08.2012 року, виданого Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» суми боргу в розмірі 1 858 547 грн. 89 коп., відкрите згідно постанови державного виконавця від 10.02.2014 року (а.с. 7).

Звертаючись до суду з поданням, державний виконавець зазначає, що на час звернення до суду з поданням сума заборгованості не погашена і боржник не вчиняє жодних дій для її погашення, що, при відсутності зареєстрованого за боржником рухомого та нерухомого майна, трактується не інакше, як ухилення від погашення існуючої заборгованості та виконання рішення суду.

Проте, жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував вказані у поданні обставини та надавав підстави вважати, що боржник ухиляється та має намір ухилятись від виконання судового рішення, у тому числі, і шляхом залишення території України, державний виконавець до суду не надав.

Так, відповідно до вимог ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Крім того, згідно вимог ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Таким чином, державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

Разом з тим, жодних доказів, які б підтверджували отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, чи будь-яких інших направлених йому матеріалів до суду не надано.

При цьому, фактично, при підготовці подання державний виконавець обмежився лише посиланням на наявність у ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві виконавчого листа, цитуванні положень низки законів та зазначенні його суб'єктивної думки про небажання боржника виконувати судове рішення, без належного обґрунтування такого висновку, так само як і без наведення жодних обставин щодо проведення ним усіх можливих заходів для виконання рішення суду, передбачених ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Зважаючи на те, що норми Конституції України є нормами прямої дії, з урахуванням того, що державним виконавцем не надано доказів, які свідчать про ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього будь-яким рішенням суду, вважаю, що у даному випадку встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2 є прямим та грубим порушенням її конституційних прав та свобод.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що подання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, а тому у його задоволенні слід відмовити, що не позбавляє можливості звернення до суду з аналогічним питання у майбутньому у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 33 Конституції України, ст.ст. 11, 25, 27, 31 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» та керуючись ст.ст. 57-59, 209, 210, 212, 3771 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Волошиної Марії Дмитрівни, боржник - ОСОБА_2, стягувач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», заінтересована особа - Державна прикордонна служба України, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: