АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/285/16 Головуючий І інстанції -
Справа: № 619/104/15-ц ОСОБА_1
Категорія: земельні Доповідач Костенко Т.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Костенко Т.М.

суддів: Колтунової А.І., Пономаренко Ю.А.

за участю секретаря Кравченко О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Заступника прокурора області ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом прокурора Дергачівського району Харківської області, в інтересах Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідницька станція» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, треті особи: відділ Держземагенства у Дергачівському районі Харківської області, сектор містобудування та архітектури Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування, державного акта на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки, -

в с т а н о в и л а:

14.01.2015 року Прокурор Дергачівського району Харківської області, в інтересах Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» звернувся у суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Малоданилівськоїселищної ради Дергачівського району Харківської області, треті особи: відділ Держземагенства у Дергачівському районі Харківської області, сектор містобудування та архітектури Дергачівської районної державної адміністрації, в якому після уточнень просив визнати недійсним рішення LІV сесії V скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02 березня 2010 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Перемоги №1 в с. Лужок»; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :00:000:0111) площею 0.25 га серії ЯЛ №116183, зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №22 та виданий на імя ОСОБА_3; витребувати з володіння ОСОБА_5 на користь держави в особі ДП «Харківської лісової науково-дослідної станції» земельну ділянку площею 0,25 га (кадастровий номер :00:000:0111) на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що за результатом перевірки в порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів прокуратурою району 04.10.2014 до ЄРДР внесені відомості № 0000029 за ч.2 ст. 364 КК України та розпочате досудове розслідування стосовно колишніх посадових осіб районного відділу земельних ресурсів. Встановлено, що рішеннями Малоданилівської селищної ради Дергачівського району від 02.03.2010 передано у власність 12 фізичним особам 12 земельних ділянок загальною площею 2 га для індивідуального житлового будівництва та обслуговування житлового будинку. Після прийняття вказаних рішень Малоданилівською селищною радою Дергачівського району фізичними особами оформлені державні акти, які зареєстровані у визначеному законом порядку. Відповідним земельним ділянкам під час приватизації присвоєні кадастрові номери, в тому числі і №:00:000:0111. Вказані рішення винесені на підставі висновків управління Держкомзему у Дергачівському районі про те, що 12 земельних ділянок загальною площею 2 га відносяться до земель запасу та нікому не надані у власність або користування. Разом із тим, в ході перевірки та досудового розслідування достовірно встановлено, що безоплатна передача зазначених земельних ділянок призвела до фактичного вилучення з постійного користування Данилівського дослідного держлісгоспу (на підставі наказу Державного агентства лісових ресурсів України №16 від 20.01.2015 змінено назву на ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція») 2 га земель лісогосподарського призначення. ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» не погоджувала вилучення вказаних земель із свого постійного користування. Окрім цього, зміна цільового призначення земель із категорії земель лісогосподарського призначення на землі житлової та громадської забудови не проводилася. Вказане свідчить про незаконне вибуття з власності держави без належного дотримання процедури вилучення земельних ділянок з постійного користування ДП «Харківської лісової науково-дослідної станції» в порядку ст.149 Земельного кодексу України. Так, рішенням XLIVсесіїV скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02 липня 2009 року громадянину ОСОБА_3 наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі меж земельної ділянки площею 0,2500 га в с. Лужок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. В подальшому, рішенням LIV сесії V скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02 березня 2010 року ОСОБА_3 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га в с. Лужок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер :00:000:0111). На підставі вказаних рішень та технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, затверджених посадовими особами управління Держкомзему у Дергачівському районі та відділу містобудування та архітектури Дергачівської районної державної адміністрації земельних ділянок, ОСОБА_3 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №116183. Одночасно з цим, за результатами проведеної прокуратурою району перевірки встановлено, що зазначена земельна ділянка з кадастровим :00:000:0111 відповідно до інформації посадових осіб ДП «Харківської лісової науково-дослідної станції» перебуває у кварталі №33 Дергачівського лісництва, відноситься до земель лісового фонду, переданих в постійне користування ДП «Харківській лісовій науково-дослідній станції». Погодження на зміну цільового призначення чи вилучення вказаної земельної ділянки посадовими особами держлісгоспу не надавалося. Окрім того, земельна ділянка з зазначеним кадастровим номером відноситься до земель лісогосподарського призначення та розташована на території земель, які перебувають у користуванні ДП «Харківської лісової науково-дослідної станції» на підставі матеріалів лісовпорядкування, які згідно з п.5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками є документами, що підтверджують право на раніше надані землі. Розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації №634 від 06.11.2009 Данилівському дослідному держлісгоспу (на цей час ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція») надано в постійне користування земельну ділянку №22 площею 3,3047 га урочища «Бор Чернея». Окрім цього, вищевказаній земельній ділянці площею 3,3047 га ДП «Харківською лісовою науково-дослідною станцією» присвоєний кадастровий номер :27:000:0004, що підтверджується довідкою Дергачівського районного відділу земельних ресурсів від 31.01.2006. Проведеними дослідженнями Харківським державним проектно-вишукувальним інститутом агромеліорації і лісового господарства «Харківдіпроагроліс» із залучення відповідних спеціалістів у сфері топо-геодезичних вишукувань встановлено, що координати поворотних точок спірної земельної ділянки площею 0,2500 га з кадастровим номером :00:000:0111 перебувають в межах земельної ділянки площею 3,3047 га з кадастровим номером:27:000:0004 ДП «Харківської лісової науково-дослідної станції». В ході досудового розслідування за вказаними фактами проведена перевірка Державною інспекцією сільського господарства в Харківській області, якою підтверджені викладені обставини. Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. При цьому, за змістом ст.122 ЗК України (в редакції на момент винесення розпоряджень) Малоданилівська селищна рада взагалі не була уповноважена на прийняття рішень щодо розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані у постійне користування державному лісгоспу. Повноваження щодо розпорядження такими землями відносилося до виключної компетенції обласних державних адміністрацій та Кабінету міністрів України.

Позивач вважав, що з огляду на відсутність прийнятого у встановленому законом порядку рішення компетентного органу про передачу земельної ділянки у власність відповідне право ОСОБА_3, в силу ст.116 ЗК України, набуте протиправно. Звернення прокуратури району до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про безоплатну передачу земельної ділянки з державної власності у приватну та повернення у власність держави землі, яка вибула з її власності незаконно, всупереч встановленому ст. 118 Земельного кодексу України порядку безоплатної приватизації громадянами земельних ділянок. Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес» (п. 54 рішення). Зазначена правова позиція повною мірою відображена у постанові ВСУ у справі за №6-92 цс13. Спірні земельні ділянки, які фактично вилучені рішенням LIVсесії V скликання від 02.03.2010, є землями лісового фонду, віднесені до категорії лісів першої категорії та перебували у державній власності до винесення оскаржуваного рішення про їх передачу відповідачу. Згідно зі ст. 149 ЗК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів. Разом з тим, своїми розпорядженнями Малоданилівська селищна рада Дергачівського району фактично вилучила з постійного користування ДП «Харківської лісової науково-дослідної станції» 2 га (в тому числі земельна ділянка ОСОБА_3 площею 0,25 га) земель лісогосподарського призначення без згоди вказаного землекористувача, що є порушенням ст. 149 Земельного кодексу України. Згідно з ч.1 ст.20 ЗК України зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Разом з тим, документацією із землеустрою та рішенням Малоданилівської селищної ради взагалі не передбачалася зміна цільового призначення спірної земельної ділянки. З огляду на те, що спірними рішеннями Малоданилівської селищної ради дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок зі зміною цільового призначення з категорії земель лісогосподарського призначення не надавався, зміна цільового призначення земель лісового фонду здійснена всупереч ч.4 ст.20 ЗК України та ст.57 ЛК України, відповідно до яких зміна цільового призначення земельних ділянок лісогосподарського призначення проводиться за погодженням з органами лісового господарства. За таких обставин позивач вважає, що вказане рішення Малоданилівської селищної ради суперечать вимогам ч.2 ст.19 Конституції України. Враховуючи викладене, рішення LIV сесії V скликання від 02 березня 2010 року є протиправним, оскільки воно винесене з грубим порушенням меж компетенції Малоданилівської селищної ради, а також всупереч встановленого законом порядку зміни цільового призначення земель лісогосподарського призначення та всупереч належного порядку вилучення земельних ділянок з постійного користування державного підприємства. Цивільно-правовими наслідками дій Малоданилівської селищної ради є видача ОСОБА_3 правовстановлюючого документу державного акту на право власності на земельну ділянку за відсутності відповідного права. Державний акт на право власності на земельну ділянку є документом, що лише посвідчує право власності та є документом, який повинен бути визнаний недійсним у звязку з визнанням недійсності рішення органу публічної влади на підставі якого він виданий. Позивач посилався на те, що частиною 3 ст.152 ЗК України в якості способів захисту прав на землю передбачено визнання недійсними рішень органів виконавчої влади; застосування інших передбачених законом способів. Згідно з ч.1 ст. 21 ЗК України: порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; а також підставою для визнання недійсними угод щодо земельних ділянок та визнання недійсною державної реєстрації земельних ділянок. Відповідно до п.3.2. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 № 43 (в редакції на час видачі державного акту) державна реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку здійснювалася структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України. Пунктом 4 ч.2 ст.16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав передбачено відновлення становища, яке існувало до порушення. На підставі договору купівля-продажу від 14.04. 2014 року власником земельної ділянки стала ОСОБА_6. На даний час власником спірної земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу від 19.06. 2014 року є ОСОБА_5. Відповідно до ч.3 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у справах за позовами власників майна щодо його відчуження за наступними правочинами таке майно може бути витребувано від особи шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених ч.1 ст.388 ЦК України. Спірна земельна ділянка вибула з володіння держави як законного власника не з її волі, за відсутності згоди позивача та прийнятого компетентним органом виконавчої влади рішення про її передачу у приватну власність. Згідно з п.22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. За змістом ст. 388 ЦК України добросовісним вважається придбання майна не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація). Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, встановленого статтями 215, 216 ЦК. Такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 цього Кодексу, які дають право витребувати майно від добросовісного набувача. У звязку з цим, спірна земельна ділянка підлягає витребуванню у ОСОБА_5 як добросовісного набувача. Наявність протиправного рішення Малоданилівської селищної ради, державного акта на право власності на спірну земельну ділянку, виданого всупереч встановленому законом порядку, порушує інтереси держави як власника щодо реалізації передбаченого ч.1 ст.319 ЦК України права вільно розпоряджатися нею через уповноважений орган виконавчої влади і є підставою для втручання органів прокуратури. При цьому, порушені інтереси держави в особі ДП «Харківської лісової науково-дослідної станції» як постійного землекористувача та Державного агентства лісових ресурсів України, у сфері управління якого перебуває ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція».

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2015 року, у задоволенні позову прокурора Дергачівського району Харківської області, в інтересах Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» - відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову у виді заборони відчуження земельної ділянки площею 0,25 га (кадастровий номер :00:000:0111) на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, які були вжиті згідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 06 лютого 2015 року.

На зазначене рішення суду першої інстанції заступником прокурора Харківської області Мельник О. подано апеляційну скаргу, в якій він зазначив, що вважає таке рішення необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Апеляційні доводи обґрунтовані тим, що суд першої інстанції не зясував всіх обставин справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, не дослідив повно і всебічно усі надані докази, та дійшов хибного висновку, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження позовних вимог, зазначивши, що прокурором не надано належних та допустимих доказів, що спірна земельна ділянка є земельною ділянкою лісового фонду.

Апелянт зазначає, що судом не були враховані надані ним докази, щодо фактичного розташування земельної ділянки, переданої ОСОБА_3, в межах лісо- та землекористування ДП «Харківської лісової науково-дослідної станції».

Згідно з публічною кадастровою картою України земельна ділянка з кадастровим номером :27:000:0004 відповідно до Українського класифікатора цільового використання землі, віднесена до земель лісового призначення (код цільового використання - 5.1), яка тим самим накладається на земельну ділянку із кадастровим номером :00:000:0111. Відповідний витяг із публічної кадастрової карти не був долучений у судовому засіданні в суді першої інстанції у звязку із тим, що розгляд відбувався без участі сторін.

Також судом не досліджені письмові пояснення прокурора Дергачівського району від 27.04.2015 щодо строків позовної давності, оскільки прокуратурою району проведена перевірка у порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів за результатами якої 04.10.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості №0000029 за ч.2 ст. 364 КК України та розпочате досудове розслідування відносно колишніх посадових осіб районного відділу земельних ресурсів.

Крім того, представниками відповідача у справі долучений протокол виїмки матеріалів сесії Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 11.02.2011 слідчого прокуратури Дергачівського району Харківської області ОСОБА_7 Однак, відомості про вивчення (дослідження) на предмет законності та проведення перевірки в порядку нагляду за додержанням законів вимог земельного законодавства при прийнятті вищевказаних рішень сесій 5 скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району відсутні.

Окрім цього, судом не в повній мірі враховано, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування, які наявні в ДП «Харківської лісової науково-дослідної станції».

Також в матеріалах справи є заява від сектору містобудування та архітектури Дергачівської районної державної адміністрації, згідно з якої спірна земельна ділянка належить до земель лісогосподарського призначення. Відповідна правова позиція третьої сторони також не була врахована при винесені судом рішення.

Враховуючи викладене вище, заступник прокурора Харківської області Мельник О. просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив із того, що стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами того, що спірна земельна ділянка розташована на території земель, які на законних підставах перебували у користування ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція». Відтак, на думку суду, рішення Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02 березня 2010 року про її безоплатну передачу у приватну власність ОСОБА_3 не є незаконним.

Судова колегія погоджується із таким висновком районного суду, виходячи з такого.

Як встановлено в суді першої інстанції, підтверджено наявними у справі доказами та не заперечується сторонами, рішенням ХLIV сесії V скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02 липня 2009 року ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на земельну ділянку площею 0,25 га в с. Лужок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно рішення LІV сесії V скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02 березня 2010 року ОСОБА_3 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в с. Лужок по пров. Перемоги №1, (кадастровий номер :00:000:0111).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №116183, ОСОБА_3 на підставі Рішення LІV сесії V скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02 березня 2010 року, належить земельна ділянка площею 0,2500 га, земельна ділянка розташована за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Лужок пров. Перемоги №1.

Згідно договору купівлі-продажу від 30.07.2013 року ОСОБА_8 від імені ОСОБА_9, який в свою чергу діяв від імені власника ОСОБА_3, продав, а ОСОБА_4, купив земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташована за адресою: с. Лужок пров. Перемоги №1 Дергачівського району Харківської області. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. В подальшому право власності на зазначену земельну ділянку перейшло до ОСОБА_5 із збереженням цільового призначення.

За змістом листа першого заступника начальника Головного управління Держземагенства у Харківській області №29-20-9-11561/0/9-15 від 15.05.2015 року на земельну ділянку, яка знаходиться з адресою: Харківська область Дергачівський район с. Лужок пров. Перемоги №1, зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Зазначена земельна ділянка за дослідним лісгоспом не зареєстрована. (а.с.162 т.1).

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом.

Правові підстави набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності визначено ч.І ст. 116 ЗК України. Такими підставами є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Право власності на земельну ділянку посвідчується держаним актом (ч.І ст.126 ЗК України в редакції, яка була чинною на момент виникнення правовідносин).

Судова колегія вважає, що посилання прокурора Дергачівського району Харківської області на вимоги ст.ст. 116, 118, 122 ЗК України, як підставу позовних вимог, а також твердження його про те, що спірна земельна ділянка розташована на території земель лісового фонду, що віднесені до категорії лісів першої категорії та перебували у державній власності, однак фактично вилучена рішенням сесії від 02.03.2010 року, обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції.

Так, Розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації №634 від 06.11.2009 року Данилівському дослідному держлісгоспу (на цей час - ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція») надано в постійне користування земельну ділянку №22 площею 3,3047 га урочища «Бор Чернея». Окрім цього, вищевказаній земельній ділянці площею 3,3047 га ДП «Харківською лісовою науково-дослідною станцією» присвоєний кадастровий номер :27:000:0004, що підтверджується довідкою Дергачівського районного відділу земельних ресурсів від 31.01.2006.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» №3613-УІ від 7 липня 2011 року державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відповідно до ч.5 ст.21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07 липня 2011 року відомості про обмеження у використанні земель вносяться до Державного земельного кадастру на підставі схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель лісогосподарського призначення.

У листі голови Комісії з реорганізації відділу Держземагенства у Дергачівському районі Харківської області №2018-29-07-2630/0-15 від 31 липня 2015 року зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером №:27:000:0004 у Державному земельному кадастрі не зареєстрована (т.1 а.с.163).

Згідно відповіді Комісії з реорганізації відділу Держземагенства у Дергачівському районі Харківської області від 13.07.2015 року, відповідно до проекту формування території Малоданилівської селищної ради народних депутатів Дергачівського району Харківської області, розробленого ХФ «УкрНИИЗампроект» (нині ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою») у 1992 році, наявність на території Малоданилівської селищної ради (в районі села Лужок) земель, що знаходяться у постійному користуванні Данилівського державного лісгоспу УкрНДІЛГА, не визначено. Копія зазначеного картографічного матеріалу додана. (а.с.161 т.1).

Таким чином, будь-яких обєктивних та беззаперечних доказів того факту, що спірна земельна ділянка розташована на території земель, які до 2009 року перебували у користуванні Данилівського державного лісгоспу, суду не надано.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представником ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» наданий лист Відділу Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області від 27.10.2015 року, згідно якого, на території Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області Данилівському дослідному лісгоспу землі у постійне користування надані на підставі розпорядження голови Харківської обласної державної адміністрації від 06.11.2009 р. № 634 (т.2 а.с.91).

Згідно вказаного розпорядження землі передані за рахунок земель лісогосподарського призначення для ведення лісового господарств та проведення науково-дослідних робіт за межами населених пунктів Дергачівської міської ради на території Дергачівського району.

Земельним ділянкам, зазначеним у Технічній документації, були визначені кадастрові номери, зокрема, :27:000:0004.

Відповідно до публічної кадастрової карти земельній ділянці з кадастровим номером :27:000:0004 у відповідності до Українського класифікатора цільового використання землі, затвердженого листом Держкомзему України від 24 квітня 1998 р. № 14-1-7/1205, визначене цільове використання - 5.1. - для ведення лісового господарства.

Згідно даних Державного земельного кадастру земельні ділянки з кадастровими номерами :00:000:0104, :00:000:0105, :00:000:0903:00:000:0108, :00:000:0109, :00:000:0010.

:00:000:0111, :00:000:0112, :00:000:0113,

:00:000:0114, :00:000:0115, :00:000:0116 перетинаються із земельною ділянкою з кадастровим номером :27:000:0004.

Однак, згідно Державного класифікатора об'єктів адміністративно-територіального устрою України та розпорядження голови Харківської обласної державної адміністрації від 06.11.2009 року № 634 земельна ділянка з кадастровим номером :27:000:0004 відноситься до земель Дергачівської міської ради, в той час як земельна ділянка, з якою перетинаються ділянки з кадастровими номерами :00:000:0104, :00:000:0105, :00:000:0106, :00:000:0108, :00:000:0109, :00:000:0010, :00:000:0111, :00:000:0112, :00:000:0113, :00:000:0114, :00:000:0115, :00:000:0116, розташована на території Малоданилівської селищної ради, поблизу с.Лужок.

Отже, даних про те, в якій частині ці земельні ділянки перетинаються позивачем не надано.

Судовою колегією на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, щодо сприяння всебічному і повному зясуванню обставин справи стороні позивача неодноразово розяснювалося право на надання відповідних доказів у справі, оскільки за нормами ст.60 ЦПК України на позивачеві лежить тягар доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Клопотань щодо призначення у справі проведення будь-яких експертиз до суду не надходило.

Колегія суддів також зважає на наступне.

Як свідчать матеріали справи, оформлення права користування спірною земельною ділянкою проходило паралельно лісгоспом та селищною радою.

Зокрема, право оформлення користування у ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» виникло на підставі розпорядження голови Харківської обласної державної адміністрації від 06.11.2009 року № 634.

Водночас, Рішенням ХLIV сесії V скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02 липня 2009 року ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на земельну ділянку площею 0,25 га в с. Лужок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Будь-яких беззаперечних доказів того, що спірна земельна ділянка до 2009 року перебувала у користуванні ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» суду не надано, а тому підстави для застосування п.5 Прикінцевих положень ЛК України до вищезазначених обставин відсутні.

Крім того, із відповіді Відділу Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області від 27.10.2015 року вбачається, що відповідно до публічної кадастрової карти земельній ділянці з кадастровим номером :27:000:0004 у відповідності до Українського класифікатора цільового використання землі, затвердженого листом Держкомзему України від 24 квітня 1998 р. № 14-1-7/1205, визначене цільове використання - 5.1. - для ведення лісового господарства.

Разом із тим, згідно листа першого заступника начальника Головного управління Держземагенства у Харківській області №29-20-9-11561/0/9-15 від 15.05.2015 року на земельну ділянку, яка знаходиться з адресою: Харківська область Дергачівський район с. Лужок пров. Перемоги №1, зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Таким чином, будь-яких обєктивних та безспірних доказів того, що спірна земельна ділянка має цільове використання - для ведення лісового господарства, позивачем, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, не надано.

Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції представник прокуратури не зміг надати пояснення про долю кримінальної справи №37100092, в межах якої 11.02.2011 року були вилучені декілька томів рішень сесії і де на теперішній час ці документи перебувають.

Представник Малоданилівської селищної ради в цьому звязку пояснив, що вони позбавлені можливості довести ті обставини, на які вони могли би посилатися, як на підставу своїх заперечень, саме тому, що всі матеріали, на підставі яких виносилось оскаржуване рішення сесії V скликання Малоданилівської селищної ради від 02 березня 2010 року були вилучені співробітниками прокуратури Дергачівського району Харківської області і до теперішнього часу не поверталися.

Отже, дослідити порядок оформлення спірної земельної ділянки ОСОБА_3, які і ким видавались погодження та висновки, колегія суддів не має можливості.

Також в судовому засіданні представник прокуратури пояснив, що до ЄРДР 04.10.2014 року була внесена інформація про порушення кримінальної справи відносно колишніх посадових осіб відділу Держкомзему Дергачівського району щодо безоплатної передачі земель лісогосподарського призначення без зміни цільового призначення із земель лісогосподарського призначення на землі житлової та громадської забудови. Однак, на якій стадії ця кримінальна справа, з жовтня 2014 року по даний час, він також пояснити не зміг.

Інформація про наявність будь-яких кримінальних справ відносно посадових осіб Малоданилівської селищної ради суду не надана.

З урахуванням вищезазначених обставин, судова колегія вважає, що районний суд обґрунтовано дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування та державного акта на право власності на земельну ділянку за недоведеністю.

Погоджується судова колегія також і з висновком суду першої інстанції в частині витребування земельної ділянки у ОСОБА_5, оскільки доказам по справі в цій частині дана обєктивна оцінка і зроблений вірний висновок.

Зазначені висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга має бути відхилена, а рішення районного суду залишене без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 313-315, 319, 218 ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Харківської області Мельника О. відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - Т.М. Костенко

Судді: А.І. Колтунова

ОСОБА_10