Справа №522/4029/16-ц
Провадження №4-с/522/86/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Кравчук Т.С.,

при секретарі - Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі скаргу Військового прокурора Одеського гарнізону в інтересах держави в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, Міністерства оборони України на дії та постанову заступника начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції -

ВСТАНОВИВ:

09.03.2016 року військовий прокурор Одеського гарнізону (далі по тексту прокурор) звернувся до суду в інтересах держави в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеси (далі по тексту КЕВ у м.Одесі), Міністерства оборони України зі скаргою на дії та постанову заступника начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі по тексту перший відділ ДВС) про закриття виконавчих проваджень.

Скарга мотивована тим, що 05.03.2012 року рішенням Приморського районного суду м.Одеси (справа №2-11374/11), яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду Одеської області від 01.07.2013 року, було задоволено позов військового прокурора Одеського гарнізону до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зобовязання усунути перешкоди у здійсненні Міністерству оборони України та квартирно-експлуатаційному відділу м.Одеси права користування та розпорядження двома приміщеннями площею 33,75 кв.м. адміністративної будівлі №9 військового містечка №186, що знаходиться за адресою: м.Одеса, пр-т Гагаріна, 19, шляхом звільнення цього приміщення. На виконання судового рішення 04.12.2013 року постановами Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції були відкриті відповідні виконавчі провадження №41088380 відносно ОСОБА_1 та № 441088507 відносно ОСОБА_2 й 27.12.2013 року ці виконавчі провадження були закінчені, але фактично спірне приміщення не звільнено. 28.10.2014 року за заявою КЕВ у м.Одесі вдруге поданою до першого відділу ДВС були відкриті виконавчі провадження: 29.10.2014 року ВП №45243429 відносно ОСОБА_1, 03.11.2014 року ВП №45304078 відносно ОСОБА_2

Скаржник зазначив, що 11.11.2014 року заступником начальника першого відділу ДВС ОСОБА_3 були винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень №45243429 та №45304078 за п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», як фактично виконаних. Про закриття виконавчих проваджень прокурору стало відомо 27.01.2016 року з листа першого відділу ДВС та доданих до нього постанов.

Скаржник вважає постанови про закриття провадження незаконними, так як державним виконавцем не було здійснено необхідних заходів щодо повного виконання судового рішення, як того вимагає ст..11 Закону України «Про виконавче провадження»; акт про фактичне виконання рішення згідно з виконавчим документом, що став підставою для закінчення виконавчого провадження, не відповідає дійсним обставинам. При цьому державним виконавцем не вжито заходів впливу на боржника, передбачених ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання рішення суду (не накладено штраф, не внесено подання правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності).

Прокурор просить суд відновити строк на оскарження дій державного виконавця, визнавши причину пропуску поважною; визнати неправомірними дії заступника начальника першого відділу ДВС ОСОБА_3 щодо закінчення виконавчих проваджень №45243429, №45304078 з виконання виконавчих листів №2-11374/11, виданих Приморським районним судом м.Одеси; визнати неправомірними та скасувати постанови заступника начальника першого відділу ДВС ОСОБА_3 про закінчення виконавчих проваджень №45243429 та №45304078 з виконання виконавчих листів №2-11374/11, виданих Приморським районним судом м.Одеси.

В судовому засіданні представник прокуратури та представники КЕВ у м.Одесі, Міністерства оборони України підтримали вимоги скарги у повному обсязі, дали письмові пояснення відповідні викладеному в скарзі, просили її задовольнити.

Представник державної виконавчої служби України не погодився зі скаргою, надав суду письмові заперечення на скаргу, пояснив, що державний виконавець діяв в межах, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та вчинив всі дії, передбачені цим законом для виконання судового рішення відповідно до змісту виконавчого документу. Просив відмовити в задоволенні скарги прокурора та залишити її без розгляду, так як скаржником пропущено строки оскарження постанов про закінчення виконавчих проваджень.

Заінтересована особа ОСОБА_1 зі скаргою не погодився, надав суду письмові заперечення та просив суд застосувати строки позовної давності.

З матеріалів справи та, досліджених в судовому засіданні, матеріалів виконавчих проваджень вбачається, що 29.10.2014 року на підставі заяви КЕВ у м.Одесі заступником начальника першого Приморського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 відносно боржника ОСОБА_1 було відкрито виконавче провадження №45243429, а 03.11.2014 року відносно боржника ОСОБА_2 - виконавче провадження №45304078 з примусового виконання виконавчого листа №2-11374/11, виданого Приморським районним судом м.Одеси від 08.11.2013 року щодо зобовязання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні Міністерству оборони України та квартирно-експлуатаційному відділу м.Одеси права користування та розпорядження двома приміщеннями площею 33,75 кв.м. адміністративної будівлі №9 військового містечка №186, що знаходиться за адресою: м.Одеса, пр-т Гагаріна, 19, шляхом звільнення цього приміщення.

З актів державного виконавця від 10.11.2014 року вбачається, що державний виконавець здійснив вихід за адресою: м.Одеса, проспект Гагаріна, 19 та довів до відома боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимоги виконавчого документа, згідно якого їх зобовязано усунути перешкоди у здійсненні Міністерству оборони України та квартирно-експлуатаційному відділу м.Одеси права користування та розпорядження двома приміщеннями площею 33,75 кв.м. адміністративної будівлі №9 військового містечка №186, що знаходиться за адресою: м.Одеса, пр-т Гагаріна, 19, шляхом звільнення цього приміщення.

Згідно з ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Зі змісту виконавчого листа №2-11374/11 вбачається, що державний виконавець повинен «зобовязати» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконати певні дії, а саме: усунути перешкоди у здійсненні Міністерству оборони України та квартирно-експлуатаційному відділу м.Одеси права користування та розпорядження двома приміщеннями площею 33,75 кв.м. адміністративної будівлі №9 військового містечка №186, що знаходиться за адресою: м.Одеса, пр-т Гагаріна, 19, шляхом звільнення цього приміщення.

Суд вважає за необхідне зазначити, що скаржник, вимагаючи визнати дії державного виконавця неправомірними, не вказує, яким чином, на його думку, державний виконавець повинен «повно» виконати судове рішення боржниками, у який спосіб та в якому порядку, в той час як згідно виконавчого листа державний виконавець повинен лише зобовязати боржників вчинити певні дії.

З огляду на вищевикладені обставини та змісту виконавчого листа суд дійшов висновку, що державний виконавець здійснив необхідні заходи щодо зобовязання боржників виконати судове рішення, відтак - правомірно закрив виконавчі провадження №45243429 та №45304078 після складання відповідних актів, у звязку з чим скарга прокурора в тих межах, що ним аявлена, не підлягає задоволенню.

Згідно ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383-385 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Військового прокурора Одеського гарнізону в інтересах держави в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, Міністерства оборони України на дії та постанову заступника начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено протягом пяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя 11.07.2016