Справа № 513/62/16-ц
Провадження № 2/513/208/16
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., при секретарі Антонюк Н.П., за участю позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 28 січня 2015 року помер її батько ОСОБА_3. Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого по вулиці Енгельса, 51 в с. Кулевча Саратського району Одеської області. У встановлений законом строк після смерті батька, позивачка подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріус відмовив через відсутність правовстановлюючих документів, які б підтвердили право власності покійного на вказане спадкове майно.

Зазначений житловий будинок був побудований батьком позивачки до 1992 року та був зареєстрований на його ім'я в погосподарській книзі Кулевчанської сільської ради відповідно до порядку, який був чинним на момент забудови. Після закінчення будівництва інші правовстановлюючи документи покійним не виготовлялись.

Позивачка просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на спадкове майно батька, оскільки вона фактично прийняла спадщину.

Під час розгляду справи позивачка та її представник позов підтримали, просили його задовольнити, надавши пояснення відповідно до поданої заяви.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Заслухавши позивачку, її представника, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.ст. 1217,1261, 1268, 1269 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно копії паспорту, копій свідоцтв про народження та укладення шлюбу, позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 5-7).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер 28 січня 2015 року в селі Кулевча Саратського району Одеської області (а.с. 7).

З копії книги погосподарського обліку Кулевчанської сільської ради Саратського району, довідок сільської ради, житловий будинок №51, розташований по вулиці Енгельса в селі Кулевча Саратського району, Одеської області зареєстрований на ім'я ОСОБА_3, до дня смерті ОСОБА_3 мешкав у вказаному будинку (а.с. 9-48).

Пунктом 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої наказом Мінкомгоспу УРСР від 31.01.1966 року, реєстрації підлягали лише всі будинки та домоволодіння в межах міста і селища міського типу Української РСР, а відповідно до п. 6 Інструкції не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. Тобто, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом проведення у господарській книзі сільської ради відповідного запису та відкриття особистого рахунку на ім'я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало.

Спадкова справа на ім'я ОСОБА_3 була відкрита приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу за заявою про прийняття спадщини, яка надійшла від дочки покійного ОСОБА_1. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.66-77).

Нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок ОСОБА_3 через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 49).

Судом встановлено, що позивачка як спадкоємець за законом першої черги покійного не відмовлялась від прийняття спадщини після смерті батька, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. ОСОБА_1 не отримала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з поважних причин, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за позивачкою слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, які належали спадкодавцю ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 1217, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 3-8, 10, 11, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності у порядку спадкування на майно ОСОБА_3, який помер 28 січня 2015 року, на житловий будинок з господарськими спорудами під номером п'ятдесят один, розташований по вулиці Енгельса в селі Кулевча Саратського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. Я. Кожокар