Провадження № 2/760/2490/16
Справа №760/1727/16-ц
19 липня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - Букіної О.М.
при секретарі - Січкар Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа - ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,-
28.01.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошові кошти на відшкодування майнової шкоди в сумі 2352,00 грн. та понесені судові витрати.
Зазначає, що за послуги евакуатора та тимчасового зберігання , позивачем сплачено 2 352,00 грн.
Позивач посилається, що оскільки, судовим рішенням встановлено, що, фактично, ним не було вчинене адміністративне правопорушення, яке було йому інкриміноване працівником поліції ОСОБА_2, а відтак і підстав для вилучення у позивача, транспортування та поміщення на тимчасове зберігання на штраф-майданчику автомобіля не було.
За таких обставин , позивач вважає, що внаслідок неправомірних дій працівника поліції ОСОБА_2, позивач зазнав майнової шкоди в розмірі 2 352,00 грн., яка підлягає відшкодуванню за рахунок винної особи.
Крім того, позивач вважає, що оскільки ОСОБА_2 спричиняючи завдання йому майнової шкоди, діяв як працівник Управління патрульної служби МВС України в м. Києві, тобто органу державної влади, виконуючи при цьому покладені на нього владні повноваження працівника поліції, а тому обов'язок по відшкодуванню шкоди покладається на юридичну особу, працівником якої він є, тобто на Управлінні патрульної служби МВС України в м. Києві.
Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили суд його задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив.
Третя особа в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 13.08.2015 року, інспектором ПС роти №5 батальйону № 3 рядовим міліції ОСОБА_2 було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 122-5 КУпАП та вилучено автомобіль «РЕНО-МАСТЕР», д.н.з. НОМЕР_2, що перебував під керуванням позивача, з направленням його на тимчасове зберігання на штрафмайданчик (а.с.28).
З матеріалів справи вбачається, що за послуги евакуатора та тимчасового зберігання, позивачем була здійснена оплата на рахунки підприємств надавачів послуг з перевезення та зберігання транспортного засобу «РЕНО-МАСТЕР» д.н.з. НОМЕР_2 в сумі 1200,00 грн. та 1152,00 грн. (а.с.8-9).
Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 10.09.2015 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-5 КУпАП відносно ОСОБА_1 було закрито, у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Як вбачається з вказаної постанови, позивачем при розгляді адміністративної справи був наданий протокол випробувань №2625-1-2012 параметрів частоти світлових імпульсів і потужності одного джерела світла, на підставі якого суд прийшов до висновку про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-5 КпАП.
Ст. 56 Конституції України, закріплено право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійснення ними своїх повноважень.
Згідно ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Тобто необхідною передумовою відповідальності за ст. 1173 ЦК України є встановлення невідповідності рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, вимогам закону чи іншому правовому акту, чи порушуються суб»єктивні права та охоронюваний законом інтерес фізичної чи юридичної особи цим рішення, дією чи бездіяльність.
Суд вважає, що доводи позивача в обґрунтування завдання йому матеріальної шкоди внаслідок неправомірних дій працівника патрульної служби, що виразилися у форму складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 122-5 КУпАП з вилученням транспортного засобу, у розумінні вимог ст. 1173 ЦК України не може вважатися неправомірними, внаслідок подальшого закриття провадження про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Положенням ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
При цьому, ч. 1 ст. 246 КУпАП передбачає, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
З огляду на викладене вище вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою та в межах наданих повноважень. Протокол, не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії, а тому дії уповноваженої особи по його складанню в розумінні вимог ст. 1173 ЦК України не можуть вважатися неправомірними.
Та обставина, що провадження відносно позивача було закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-5КпАП не є наслідком неправомірних дій особи, що склала відповідний протокол та відповідно рішення, яким було встановлено неправомірність дій рядового поліції ОСОБА_2 не надано.
Оплата послуг за евакуацію та збереження транспортного засобу була здійснена самостійно позивачем на користь ТОВ «Київспецтранс-1» та ТОВ «Приватконтинент» до розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Вважати вказані витрати такими, що здійснені позивачем внаслідок неправомірних дій працівника патрульної служби, суд не вбачає.
За таких обставин, доводи позивача про те, що внаслідок неправомірних дій працівника патрульної служби позивачу було спричинено матеріальну шкоду, суд вважає необґрунтованими.
Враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги межі заявлених вимог, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
Керуючись ст. 1173 ЦК України, ст. 56 Конституції України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про стягнення матеріальної шкоди, відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя: