У Х В А Л А

іменем україни

13 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

КолодійчукаВ.М., Фаловської І.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2012 року з ОСОБА_4 на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, було стягнуто аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 16 серпня 2012 року.

Посилаючись на те, що відповідач належним чином свої зобов'язання по сплаті аліментів не виконує, у результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 17 627 грн. 10 коп., позивачка просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 15 серпня 2012 року по 23 березня 2015 року в розмірі 79 757 грн. 45 коп.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 червня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 72 153 грн. 85 коп. Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач умисно ухилявся від сплати аліментів на утримання сина, що є підставою для нарахування неустойки.

Апеляційний суд погодився із висновками районного суду, вказавши при цьому також про те, що розмір пені за прострочення сплати аліментів слід нараховувати за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого зобов'язання до дня ухвалення судом рішення про стягнення неустойки, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2012 року з ОСОБА_4 на її користь на утримання малолітнього сина було стягнуто аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 16 серпня 2012 року.

Пред'являючи позов, ОСОБА_3 посилалась на те, що зобов'язання зі сплати аліментів він не виконував, у результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 17 627 грн. 10 коп., що є підставою для стягнення неустойки (пені).

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Апеляційний суд у порушення ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України належним чином не перевірив тверджень відповідача про те, що розмір заборгованості зі сплати аліментів судом першої інстанції здійснено невірно і без дослідження належних та допустимих доказів, зокрема суд апеляційної інстанції не дав оцінки квитанції від 09 листопада 2012 року про перерахування аліментів у розмірі 360 грн., а також не перевірив посилань відповідача на те, що малолітній ОСОБА_5 з вересня 2014 року проживає із батьком, а на розгляді у суді перебуває справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини з батьком та позбавлення матері батьківських прав.

Крім того, за змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року № 6-94цс15 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Суд апеляційної інстанції не врахував та не перевірив розрахунок неустойки, проведений районним судом, на відповідність указаній правовій позиції Верховного Суду України, а послався лише на те, що розрахунок проведено відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 вересня 2013 року № 6-81цс13, хоча у постанові № 6-94цс15, яка прийнята пізніше, Верховний Суд України відступив від своєї попередньої правової позиції, зазначивши про це згідно вимог ст. 360-7 ЦПК України.

Отже, апеляційний суд у порушення ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України не встановив фактичних обставин, від яких залежить правильне вирішення справи, та норми права, які регулюють ці правовідносини, не перевірив доводів та наданих сторонами доказів, належним чином не перевірив правильності й справедливості рішення суду першої інстанції.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи апеляційним судом не встановлені, ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 212 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для її скасування.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 червня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

В.М.Колодійчук

І.М.Фаловська