Справа № 372/1171/15-ц Головуючий у І інстанції Мора О. М.
Провадження № 22-ц/780/269/16 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 1 15.11.2016
УХВАЛА

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:Березовенко Р.В.,
суддів:Верланова С.М., Приходько К.П.,
при секретарі:Спеней І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про виділ в натурі частки земельної ділянки та встановлення порядку користування житловим будинком, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду позовом до ОСОБА_6 про виділ в натурі частки земельної ділянки та встановлення порядку користування житловим будинком.

В обґрунтування позову вказував, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06 серпня 2014 року за ним було визнано право власності на спадщину за законом: на ? частку одноповерхового приватного будинку АДРЕСА_1 та на ? частину земельної ділянки, що також розташована за вищевказаною адресою.

На підставі вказаного рішення суду співвласником іншої ? частини спадщини став відповідач ОСОБА_6, якому позивач відразу запропонував викупити належну йому частку майна, так як останній фактично проживає в вищезазначеному будинку та користується земельною ділянкою, однак отримав відмову.

На даний час домовленості з відповідачем щодо встановлення порядку користування, розпорядження та володіння земельною ділянкою та будинком не досягнуто і позивач має намір з часом продати свою частку майна, в зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Просив виділити в його володіння та користування ? частину земельної ділянки та ? частину житлової кімнати 4) на плані Технічного паспорту площею 9,0 кв.м (периметр кімнати позначений літерами «А», «Б», «В», «Г» на представленій схемі № 1), у спільному користуванні залишити підсобну площу житлового будинку - 18 кв.м: а саме: коридор (1) - 4,7 кв.м., коридор (2) - 3,4 кв.м., кухня (3) -9,9 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовує скаргу тим, що в процесі підготовки до проведення дослідження в експертній установі, експертом було направлено до суду клопотання про надання додаткових матеріалів, проте він про існування даного клопотання не був повідомленим і тому, відповідно експертиза не була проведена, що стало підставою для відмови у позові.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно положень ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем до суду не надано доказів на обгрунтування своїх позовних вимог, а саме: про те, що спірне майно є подільним і що є можливі варіанти поділу (користування), які б відповідали нормам ДБН.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову є обґрунтованим та відповідає обставинам справи, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи судом першої інстанції, незважаючи на сприяння судом для повного і всебічного з»ясування обставин справи, відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України, позивачем не було доведено технічної можливості визначення порядку користування будинком та виділення в натурі земельної ділянки.

Враховуючи той факт, що у власності позивача перебуває ? частина спірного житлового будинку, і він у відповідності до положень ст. 364 ЦК України має право на виділення даного майна в натурі за умови наявності технічної можливості для цього, як і право на користування земельною ділянкою під належним йому нерухомим майном (ст. 30 ЗК України в редакції, що була чинна на час набуття права власності на нерухомість), колегією суддів під час розгляду справи, з метою з'ясування наявності такої можливості по справі було призначено відповідну судову експертизу.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу суду 26 квітня 2016 року було надіслано клопотання судового експерта про надання інформації та додаткових документів необхідних для вирішення питань, поставлених експертом, а саме: технічного паспорту на будинок та кадастрового плану земельної ділянки.

Дане клопотання було направлено сторонам по справі і отримано позивачем 13 травня 2016 року, що підтверджується поштовим повідомленням.

На виконання даного клопотання позивачем було надано заяву про неможливість надання ним таких документів, оскільки вони ніби-то знаходяться у відповідача.

Враховуючи відсутність необхідних документів ухвала суду від 04 квітня 2015 року була повернута НІСЕ без виконання 23 вересня 2016 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, належно дослідив і оцінив надані сторонами докази та обгрунтовано дійшов висновку, про відсутність доказів, які б давали змогу задовольнити позовні вимоги.

Не було надано таких доказів і до суду апеляційної існтанції.

Доводи позивача про неможливість надати документи, які витребовувалися експертами, як у суді першої інстанції, так і у суді апеляційної інстанції розцінюються колегією суддів критично і не приймаються до уваги, оскільки позивач є співвласником спірного майна і має право на отримання будь-яких документів стосовно своєї власності у всіх установах та державних органах.

Жодного належного та допустимого доказу про неможливість отримання відповідних документів або про відмову у видачі йому таких документів до суду надано не було.

Також, не звертався позивач до суду з клопотаннями про забезпечення доказів, хоча таке право йому роз»яснювалося, відповідно до ст. 10 ЦПК України.

Враховуючи, що відповідно до встановленого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними чи юридичними особами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, належно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому передбачених законом підстав для скасування рішення суду при апеляційному розгляді колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: С.М.Верланов

К.П.Приходько