Провадження № 2-з/760/150/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Січкар Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про застосування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Караваєва Людмила Анатоліївна про визнання недійсним заповіту, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту.

З метою забезпечення позову представник позивача просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування заяви зазначає, що у позивача існують підстави вважати, що після закінчення передбаченого ст. 1270 ЦК України 6-місячного строку на прийняття спадщини, відповідач може вчинити дії, спрямовані на відчуження зазначеного вище майна. При цьому, незастосування заходів по забезпеченню позову, ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду по відновленню прав позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 151 ЦПК України заходи забезпечення позову вживаються судом за заявою осіб, які беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В ст. 152 ЦПК України визначений перелік видів забезпечення позову, які мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише у разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Встановлено, що предметом розгляду справи є визнання недійсним заповіту, згідно якого спадкодавець заповіла відповідачу належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

Вивчивши матеріали справи, подану заяву, суд вважає за можливе задовольнити заяву представника позивача, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_5, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення поданої заяви в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_5.

Позивач: ОСОБА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач: ОСОБА_3, проживає за адресою: АДРЕСА_3.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 1 рік.

Суддя: