АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/5966/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження 22ц/774/1046/К/16 суддя Водоп'янов С.М.
Категорія - 54 (І) Суддя-доповідач - Барильська А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Ляховської І.Є., Михайлів Л.В.

секретар - Чубіна А.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, представника відповідача - Коломоєць Ольги Георгіївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», третя особа - Комунальний заклад «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» про визнання наказу недійсним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі - ПАТ «Кривбасзалізрудком») про визнання наказу недійсним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11.04.2005 року він працював електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування 4 розряду дільниці №36 шахти «Гвардійська» ПАТ «Кривбасзалізрудком». Наказом від 12.10.2015 року позивача було звільнено з 12.10.2015 року за порушення п.п. 2.1.1.-2.1.4.4.8 Правил внутрішнього трудового розпорядку «Колективного договору ПАТ «КЗРК» на 2011-2012 р.р. та ст. 139 КЗпП України, згідно п. 7 ст. 40 КЗпП України, за появу на роботі у стані наркотичного сп'яніння.

Підставами для звільнення слугували акт від 28.09.2015 року про відсторонення ОСОБА_2 від роботи та направлення його на обстеження до Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» (надалі - КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР»), за результатами якого було підтверджено факт наркотичного сп'яніння ОСОБА_2 і складено висновок №2884 від 03.10.2015 року щодо результатів медичного огляду.

Витягом з протоколу засідання цехової профспілкової організації ш. «Гвардійська» Первинної організації ПМГУ ПАТ «Кривбасзалізрудком» №10 від 09.10.2015 р. було надано згоду на звільнення ОСОБА_2 згідно п.7 ст.40 КЗпП України.

З наказом про звільнення ОСОБА_2 не згодний повністю, так як він наркотичні засоби не вживає, а доставка його на медичний огляд, сам медичний огляд і його звільнення проводилися з порушеннями чинного законодавства.

За таких обставин, ОСОБА_5, уточнивши позовні вимоги в останній редакції від 26 лютого 2016 року, просив суд визнати недійсним наказ ПАТ «Кривбасзалізрудком» №1130-К від 12.10.2015 року; поновити його на посаді електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування 4 розряду дільниці №36 шахти «Гвардійська» ПАТ «Кривбасзалізрудком»; стягнути на його користь з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.05.2015 року по 25.02.2016 року у розмірі 14905,58 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2500 грн.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 лютого 2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР».

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та направити справу в той же суд, але в іншому складі суддів.

Зокрема, апелянт зазначає, що звільнення ОСОБА_2 на підставі п.7 ст.40 КЗпП України не об'єктивне та не відповідає обставинам справи.

На думку представника позивача, судом не було враховано, що 28 вересня 2015 року о 10 год. позивач вийшов на зміну, але електрослюсар ОСОБА_6 несподівано вчинив з ОСОБА_2 бійку, про факт якої позивач повідомив начальника дільниці, поверхневого диспетчера і службу охорони шахти.

Також апелянт вказує, що під час огляду, в присутності мобільної групи, фельдшер шахти ніякої неадекватності в поведінці позивача ОСОБА_2 не встановила, однак вона в суд першої інстанції не викликалась і допитана не була. Мобільна група, застосувавши фізичну силу, заштовхала позивача в автомобіль і відвезла на обстеження до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР», однак з результатами огляду позивач не був ознайомлений.

Крім того, підпис на висновку №2884 від 03.10.2015 року був виконаний іншою особою, а не ОСОБА_2, і позивач заявляв клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, однак судом першої інстанції йому було відмолено у задоволенні даного клопотання.

У запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» зазначає, що рішення суду, на його думку, є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду - залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 березня 2005 року позивач ОСОБА_2 прийнятий на роботу охоронцем на шахту ім. Леніна ПАТ «Кривбасзалізрудком», а з 11 жовтня 2012 року позивача було переведено на посаду електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування 4 розряду дільниці №36 шахти «Гвардійська» ПАТ «Кривбасзалізрудком». (а.с.72-73)

28 вересня 2015 року о 23 год. 40 хв. на території шахти «Гвардійська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» працівниками та членами мобільної групи підприємства відповідача було виявлено ОСОБА_2 з зовнішніми ознаками стану наркотичного сп'яніння, у зв'язку з чим відсторонено його від роботи, згідно актів від 28.09.2015 року (а.с.64,65), і направлено позивача 29.09.2015 року для медичного огляду до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР».

Згідно медичного висновку №2884 від 03.10.2015 року КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлено стан гострої інтоксикації канабіоїдами у позивача ОСОБА_2 (а.с.58,188)

Відповідно до письмових пояснень позивача ОСОБА_2 від 29.09.2015 року, наданими ним в порядку ч.1 ст.149 КЗпП України (а.с.66), позивач вказував, що перебуваючи на вихідних курив кальян вперше 25.09.2015 року, його вміст позивачу був невідомий, до роботи 28.09.2015 року він нічого не вживав. Також позивач вказував про конфлікт, який виник у нього з електрослюсарем ОСОБА_6 під час прийняття зміни. Крім того, ОСОБА_2 зазначав, що претензій до працівників охорони та мобільної групи ПАТ «Кривбасзалізрудком» він не має.

Після отримання медичного висновку №2884 від 03.10.2015 року КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» та письмових пояснень позивача ОСОБА_2 та інших осіб, а саме: механіка дільниці №36 шахти «Гвардійська» ОСОБА_7 (а.с. 69), старшого зміни охорони шахти «Гвардійська» ОСОБА_8 (а.с.68), відповідач ПАТ «Кривбасзалізрудком» направив подання №53-18/864 від 08.10.2015 року «Про надання згоди на розірвання з ОСОБА_2 трудового договору» Первинній організації профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України ПАТ «Кривбасзалізрудком» цеховій профспілковій організації шахти «Гвардійська», членом якої є позивач. (а.с.57)

Рішенням зборів профспілкового комітету шахти «Гвардійська» Первинної організації працівників металургійної та гірничодобувної промисловості України ПМГУ ПАТ «Кривбасзалізрудком» від 09.10.2015 року, за присутності позивача ОСОБА_2, надано згоду на звільнення позивача з підприємства відповідача, згідно з п.7 ст. 40 КЗпП України, за появу на роботі в стані наркотичного сп'яніння. (а.с.55,56)

Відповідно до Наказу від 12.10.2015 року №1130-к (а.с.4) позивача ОСОБА_2 звільнено з 12.10.2015 року з посади електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування 4 розряду, дільниці №36 шахти «Гвардійська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», за порушення п.п. 2.1.1.-2.1.4.4.8 Правил внутрішнього трудового розпорядку Колективного договору ПАТ «Кривбасзалізрудком» на 2011-2012 р.р. та ст. 139 КЗпП України, згідно п. 7 ст. 40 КЗпП України, за появу на роботі у стані наркотичного сп'яніння.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 посилався на те, що з наказом про звільнення він повністю не згодний, так як наркотичні засоби позивач не вживає, а доставка його на медичний огляд, сам медичний огляд і його звільнення проводилися з порушеннями чинного законодавства, у зв'язку з чим, підлягає визнанню недійсним наказ від 12.10.2015 року, а позивач підлягає поновленню на посаді електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування 4 розряду дільниці №36 шахти «Гвардійська» ПАТ «Кривбасзалізрудком»та на його користь необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та витрати на правову допомогу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що перебування позивача на робочому місці 28.09.2015 року у стані наркотичного сп'яніння підтверджується належними доказами та відповідачем дотримано порядку звільнення ОСОБА_2, передбаченого п.7 ст.40 КЗпП, 147, 149 КЗпП України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно до п.7 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння.

Відповідно до роз'яснень наданих у п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» , стан наркотичного сп'яніння працівника можуть бути підтверджений як медичним висновком, так і іншими видами доказів (ст.27 ЦПК України), яким суд має дати відповідну оцінку.

Положеннями ст.147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана чи звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно зі ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно з роз'ясненнями викладеними у п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

З матеріалів справи вбачається, що 28 вересня 2015 року о 23 год. 40 хв. на території шахти «Гвардійська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» працівниками та членами мобільної групи підприємства відповідача було виявлено ОСОБА_2 з зовнішніми ознаками стану наркотичного сп'яніння, у зв'язку з чим відсторонено його від роботи, згідно актів від 28.09.2015 року (а.с.64,65), і направлено позивача 29.09.2015 року для медичного огляду до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР».

Медичним висновком №2884 від 03.10.2015 року КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, під час огляду, який відбувся 29.09.2015 року о 00 год. 30 хв., встановлено стан гострої інтоксикації канабіоїдами у позивача ОСОБА_2 (а.с.58,188)

В порядку, передбаченому ст.149 КЗпП України, позивачем ОСОБА_2 були надані письмові пояснення від 29.09.2015 року щодо вказаного проступку. (а.с.66)

За поданням ПАТ «Кривбасзалізрудком»№53-18/864 від 08.10.2015 року «Про надання згоди на розірвання з ОСОБА_2 трудового договору» (а.с.57), профспілковий комітет шахти «Гвардійська» Первинної організації працівників металургійної та гірничодобувної промисловості України ПМГУ ПАТ «Кривбасзалізрудком», членом якої є позивач, на засіданні від 09 квітня 2015 року, у присутності ОСОБА_2, вирішила надати згоду на звільнення позивача з підприємства відповідача, згідно з п.7 ст. 40 КЗпП України, за появу на роботі в стані наркотичного сп'яніння. (а.с.55-56)

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що знаходження на роботі в стані наркотичного сп'яніння є недопустимим для працівника та несе загрозу життю і здоров'ю інших працівників підприємства, колегія суддів погоджується з правильним висновком суду першої інстанції про законність дій ПАТ «Кривбасзалізрудком» щодо винесення Наказу від 12.10.2015 року №1130-к про звільнення позивача ОСОБА_2 електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування 4 розряду дільниці №36 шахти «Гвардійська» та відсутність правових підстав для поновлення позивача на вказаній посаді і стягнення на його користь середнього заробітку, у зв'язку з чим, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_3 про те, що звільнення ОСОБА_2 на підставі п.7 ст.40 КЗпП України не об'єктивне та не відповідає обставинам справи.

Відповідно до ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували вказаний медичний висновок №2884 від 03.10.2015 року КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР».

Натомість, згідно з п. 3.16 «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.09.2009 року за N 400/666, що була чинною на 28.09.2015 року (надалі - Інструкція) висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

При цьому, відповідно до п.3.10 вищевказаної Інструкції, що була чинною на 28.09.2015 року, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується, для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Однак, позивач ОСОБА_2 не погоджуючись з медичним висновком №2884 від 03.10.2015 року КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР», не надав до суду належних та допустимих доказів для спростування зазначеного медичного висновку.

Крім того, факт перебування позивача на роботі у стані наркотичного сп'яніння підтверджується іншими письмовими матеріалами справи, а саме: письмовими поясненнями механіка дільниці №36 шахти «Гвардійська» ОСОБА_7 (а.с. 69), старшого зміни охорони шахти «Гвардійська» ОСОБА_8 (а.с.68), які були підтверджені ними під час їх допиту у якості свідків у суді першої інстанції.

Посилання представника позивача в апеляційній скарзі на те, що підпис на висновку №2884 від 03.10.2015 року був виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою, та позивач заявляв клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, однак судом першої інстанції йому було відмолено у задоволенні даного клопотання, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки в судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач підтвердив факт проходження ним медичного обстеження у КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» 29.09.2016 року та надання біологічних зразків для дослідження, та ні позивач, ні його представник не ставили перед апеляційним судом питання про призначення судово-почеркознавчої експертизи для підтвердження підписання вищевказаного медичного висновку не ОСОБА_2, а іншою особою. Крім того, сам по собі факт не ознайомлення позивача з медичним висновком №2884 від 03.10.2015 року не спростовує його дійсність, за умови проходження позивачем вказаного обстеження.

Доводи апеляційної скарги представника позивача про те, що мобільна група, застосувавши фізичну силу, заштовхала позивача в автомобіль і відвезла на обстеження до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР», спростовуються письмовими поясненнями самого ОСОБА_2 від 29.09.2015 року, наданими ним в порядку ч.1 ст.149 КЗпП України (а.с.66), в яких він зазначав, що претензій до працівників охорони та мобільної групи ПАТ «Кривбасзалізрудком» позивач не має.

Посилання представника позивача ОСОБА_9 в апеляційній скарзі на те, що під час огляду, в присутності мобільної групи, фельдшер шахти ніякої неадекватності в поведінці позивача ОСОБА_2 не встановила, однак вона в суд першої інстанції не викликалась і допитана не була, відхиляються колегією суддів, оскільки відповідно до заперечень на апеляційну скаргу ПАТ «Кривбазалізрудком», які не спростовані позивачем, фельдшер шахти «Гвардійська» не проходила навчання за спеціалізацією «наркологія» і на підприємстві відповідача відсутній відповідний спеціаліст, у зв'язку з чим між ПАТ «Кривбазалізрудком» та КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» було укладено договір про надання медичних послуг з проведення медичного огляду для встановлення факту вживання наркотичних речовин і визначення стану сп'яніння №699-6 від 30 квітня 2015 року. (а.с.59-62) Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 заявлялось клопотання про виклик та допит у якості свідка фельдшера шахти і йому судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні цього клопотання.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції того факту, що 28 вересня 2015 року о 10 год. позивач вийшов на зміну, але електрослюсар ОСОБА_6 несподівано вчинив з ОСОБА_2 бійку, про факт якої позивач повідомив начальника дільниці, поверхневого диспетчера і службу охорони шахти, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вони не спростовують факт перебування позивача ОСОБА_2 на робочому місці у стані наркотичного сп'яніння та не мають правового значення для правильного вирішення справи. Крім того, відповідно до пояснень ОСОБА_6, який був допитаний в якості свідка у суді першої інстанції, конфлікт між ним та ОСОБА_2 виник, у зв'язку з тим, що останній прийшов на роботу у стані наркотичного сп'яніння.

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду на підставі ст.308 ЦПК України має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3- відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 березня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: І.Є.Ляховська

Л.В. Михайлів