РІШЕННЯ

іменем України

11 липня 2016 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю: секретаря Іванової О.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу ОСОБА_5 теплової електричної станції про визнання права на приватизацію квартири та зобов'язання вчинити певні дії, третя особа - Комсомольська селищна рада Зміївського району Харківської області,

в с т а н о в и в:

16.03.2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовною заявою, а 23.06.2016 року - з уточненою позовною заявою, до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу ОСОБА_5 теплової електричної станції з вимогами: визнати за ними право на приватизацію квартири АДРЕСА_1, житловою площею 41,89 кв. м; зобов'язати відповідача надати дозвіл на приватизацію квартири АДРЕСА_1, житловою площею 41,89 кв. м.

В обґрунтування позовної заяви позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 зазначили, що згідно рішення Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області № 555 від 29.12.1999 року, їм було надане житло згідно ордеру №39061 від 29.12.1999 року: квартира АДРЕСА_2 житловою площею 41,89 кв.м.

У грудні 2015 року ОСОБА_1, звернувся до керівництва ОСОБА_5 ТЕС ПАТ «Центренерго» з проханням надати згоду на приватизацію квартири, що займає його сім'я. Згідно відповіді ОСОБА_5 ТЕС ПАТ «Центренерго» № 19/21 від 11.01.2016 року роз'яснено, що питання про приватизацію спірної квартири належить вирішувати в судовому порядку.

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Комсомольської селищної ради щодо приватизації зазначеної квартири та отримав відповідь, що з приводу приватизації квартири йому необхідно звернутися до ОСОБА_5 ТЕС ПАТ «Центренерго».

Вони зареєстровані і постійно проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1 житловою площею 41,89 кв.м., іншого житла не мають, заборгованості за комунальні послуги та по квартплаті не мають, отже, будь-яких обмежень щодо приватизації цієї квартири немає, тому вважали, що відповідач зобов'язаний вчинити дії по приватизації квартири, яка є постійним місцем їхнього проживання.

Позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали, з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, вважала її необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_5 ТЕС ПАТ «Центренерго» є відокремленим підрозділом ПАТ «Центренерго» без права створення юридичної особи. Директор ОСОБА_5 ТЕС діє від імені ПАТ «Центренерго» на підставі виданої йому довіреності.

Свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане виконкомом Комсомольської селищної ради, посвідчує, що об'єкт, який розташований в селищі Комсомольське по вулиці Лермонтова, 20, в цілому належить ОСОБА_5 ТЕС.

ПАТ «Центренерго» відноситься до підприємств паливно-енергетичного комплексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» від 04.03.1992 року № 2163-ХІІ (зі змінами) рішення про приватизацію об'єктів паливно-енергетичного комплексу приймає Кабінет Міністрів України.

Порядок прийняття рішення про приватизацію об'єктів паливно-енергетичного комплексу визначається Порядком прийняття рішення про приватизацію та затвердження умов продажу об'єктів групи Г та паливно-енергетичного комплексу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 р. № 525, відповідно до пункту 2 якого «рішення про приватизацію об'єктів приймається у формі розпорядження Кабінету Міністрів України».

07.11.2014 року Кабінет Міністрів України видав Розпорядження № 1089-р, яким вніс зміни до:

- Розпорядження КМУ від 18.02.2013р. № 96-р "Про приватизацію об'єктів паливно-енергетичного комплексу", відповідно до яких ПАТ "Центренерго" був включений до переліку об'єктів паливно-енергетичного комплексу, що підлягають приватизації;

- Розпорядження КМУ від 03.04.2013р. № 204-р «Про затвердження планів розміщення акцій підприємств паливно-енергетичного комплексу», відповідно до яких був затверджений план розміщення акцій ПАТ «Центренерго».

Таким чином, 07.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв рішення про приватизацію ПАТ "Центренерго" у розумінні ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна».

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України "Про приватизацію державного майна" з моменту прийняття рішення про приватизацію об'єкта стосовно його майна (нерухомого майна, інших необоротних активів) та земельної ділянки державної власності, на якій розташований такий об'єкт, забороняється у числі іншого:

- здійснення операцій (дій), внаслідок яких може відбутися відчуження зазначеного майна чи зменшення його вартості або зменшення розміру земельної ділянки державної власності;

- обмін, іпотека або застава майна; списання основних засобів, що мають залишкову вартість; безоплатна передача та реалізація майна для погашення заборгованості; передача майна в оренду; внесення майна до статутного капіталу інших суб'єктів господарювання, передача майна в управління та здійснення операцій з борговими вимогами і зобов'язаннями (факторинг), якщо за період з моменту прийняття такого рішення сума вартості майна, що відчужується, або зобов'язань перевищує 5 відсотків підсумку балансу підприємства за останній звітний період, але не більш як 250 мінімальних заробітних плат протягом одного календарного року.

У разі необхідності для забезпечення ефективного функціонування господарської організації, що приватизується, зазначені дії здійснюються за погодженням з державним органом приватизації. Ці обмеження діють до завершення приватизації об'єкта.

У відповідності із законодавством України приватизація житлового фонду - це відчуження квартир (будинків) на користь громадян України.

Далі, відповідно до Постанови №48484123 від 18.08.2015 року, старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження з виконання наказу №910/5048/15-г Господарського суду міста Києва про стягнення з ПАТ «Центренерго» на користь ТОВ «Донснабтехсервис» 344812,30 грн. та постановою №48484123 від 18.08.2015 року накладено арешт на все майно боржника (ПАТ «Центренерго») та оголошено заборону на його відчуження і внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Також, Постановою 48675948 від 10.09.2015 року старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження з виконання наказу №910/9250/15 Господарського суду міста Києва про стягнення з ПАТ «Центренерго» на користь ПП «Виробничо-комерційної фірми «СП Вибробит-Україна» заборгованості в сумі 1415261,80 грн. та постановою №48675948 від 10.09.2015 року накладено арешт на все майно боржника (ПАТ «Центренерго») та оголошено заборону на його відчуження і внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

На виконання ухвали господарського суду міста Києва №15/76-б-43/624-б Постановою № 48484123 від 22.09.2015року та Постановою №48675948 від 25.09.2015 року зупинені виконавчі провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться. Накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, не знімається. У період зупинення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів щодо розшуку боржника (його майна) або перевірки його майнового стану.

З урахуванням викладеного, вважала, що відповідачем не може бути надано дозвіл на приватизацію квартири.

Водночас, представник відповідача ОСОБА_2 не заперечувала, що право на приватизацію спірної квартири виникло у позивачів ще до виникнення обставин, на які посилається відповідача в обґрунтування заперечень проти позову. Також пояснила, що не має документального підтвердження існування будь-яких обтяжень саме щодо квартири позивачів.

Представник третьої особи - Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області в судове засідання не з'явився Селищний голова ОСОБА_6 подав письмові пояснення, де зазначив, що на даний час будинок №20 по вул. Лермонтова в сел. Слобожанське (колишня назва - Комсомольське) Зміївського району Харківської області перебуває у господарському віданні ОСОБА_5 ТЕС ПАТ "Центренерго", якому, відповідно до ст. 8 Закону України "про приватизацію державного житлового фонду" належить здійснювати приватизацію квартири позивачів. Просив розглянути справу за відсутністю представника Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

На підставі рішення №555 від 29.12.1999 року Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, надано житлову площу в будинку №20 по вул. Лермонтова: ОСОБА_7 - трикімнатну квартиру №8, житловою площею 41,89 кв. м, склад сім'ї 3 чоловіка, зі зняттям з квартирного обліку. (а. с. 74).

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 постійно проживають та зареєстровані в трикімнатній квартирі АДРЕСА_3, житловою площею 41,89 кв. м, що підтверджується ордером на житлове приміщення №39061 від 29.12.1999 року, відомостями паспортів та посвідки на постійне проживання. (а. с. 4-6, 7-8, 9-11, 15, 26-27, 29).

Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок №201 від 01.03.2000 року, виданого виконкомом Комсомольської селищної ради, що об'єкт, який розташований в селищі Комсомольське по вулиці Лермонтова, буд. 20 в цілому належить ОСОБА_5 ТЕС на праві колективної власності, в цілому складається з 9-ти поверхового житлового будинку, загальною площею 9507,9 кв. м на 107 квартир. (а. с. 59).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є наймачем, а позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 - членами сім'ї наймача, квартири №8, житловою площею 41,89 кв. м, розташованої в будинку №20 по вул. Лермонтова сел. Комсомольського , який належить ОСОБА_5 ТЕС ПАТ "Центренерго".

В грудні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся з заявою до заступника директора ОСОБА_5 ТЕС ПАТ "Центренерго" про надання дозволу та документів на приватизацію займаного житла. (а. с. 16).

Згідно листа №19/21 від 11.01.2016 року заступника директора ОСОБА_5 ТЕС ПАТ "Центренерго" ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_5 ТЕС ПАТ "Центренерго" не може надати позивачу дозвіл на приватизацію квартири АДРЕСА_4 в зв'язку з тим, що дев'ятиповерховий будинок по вул. Лермонтова, 20, обліковується на балансі ОСОБА_5 ТЕС ПАТ "Центренерго", до комунальної власності не передавався. Також на ОСОБА_5 ТЕС відсутня комісія, наділена правом оформлювати належні документи щодо приватизації майна. (а. с. 17).

Відповідно до ст. 65-1 ЖК України наймачі жилих приміщень у будинках державного або громадського житлового фонду можуть придбати займані ними приміщення у власність.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Статтею 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватись у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами цього Закону.

У разі банкрутства підприємств, зміни форми власності, злиття, приєднання, поділу, перетворення, виділу або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (у тому числі гуртожитки) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад.

Порядок передачі житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні підприємств, установ чи організацій, у комунальну власність визначається Кабінетом Міністрів України.

Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Службові особи та громадяни при порушенні вимог цього Закону несуть дисциплінарну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність згідно з чинним законодавством.

Квартира АДРЕСА_5 об'єктів приватизації відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", і не входить до переліку об'єктів, що не підлягають приватизації, передбаченого статтею 2 вказаного Закону.

Передача займаних квартир здійснюється в спільну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі і така згода від позивачів є.

З наданих представником копій судових рішень та документів виконавчого провадження (а. с. 40-58) не вбачається, що існують передбачені чинним законодавством обставини, які перешкоджають приватизації квартири.

Відмова в приватизації житла за підставою, яка вказана відповідачем ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу ОСОБА_5 ТЕС, зазначеними вище нормами не передбачена.

Оскільки відповідач ОСОБА_5 ТЕС ПАТ "Центренерго" не передав державний житловий фонд, до складу якого входить спірна квартира, у комунальну власність, обов'язок щодо підготовки та оформлення документів про передачу у власність позивачів спірної квартири має бути покладений саме на відповідача.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання за ними права на приватизацію квартири та зобов'язання відповідача надати дозвіл на приватизацію, є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 15, 60, 169, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 право на приватизацію квартири АДРЕСА_1, житловою площею 41,89 кв. м.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу ОСОБА_5 теплової електричної станції надати дозвіл ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на приватизацію квартири АДРЕСА_1, житловою площею 41,89 кв. м.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми під час проголошення рішення в той самий строк з дня отримання його копії.

Головуючий: