Ухвала

іменем україни

04 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 02 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність старшого державного виконавця першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ, посилаючись на те, що 13 лютого 2015 року Ленінським районним судом м. Миколаєва ухвалено заочне рішення, яким стягнуто з ПАТ «Імексбанк» на його користь вклад за договором строкового банківського вкладу від 24 жовтня 2013 року № в розмірі 20 тис. доларів США; за договором строкового банківського вкладу від 01 листопада 2013 року № у розмірі 10 535 доларів США; 620 доларів США процентів за користування коштами; 3 % річних за вищевказаними договорами в сумі 38,23 доларів США.

17 березня 2015 року на підставі вказаного рішення суду Ленінським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист. Отримавши виконавчий лист 02 квітня 2015 року, він направив його до Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ, а 06 квітня 2015 року старшим державним виконавцем Баховою В.І. на підставі його заяви та виконавчого листа винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

Посилаючись на те, що ухвалене на його користь рішення суду про стягнення коштів державним виконавцем не виконано, його не було повідомлено про хід виконавчого провадження, ОСОБА_4 просив визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Бахової В.І. щодо невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 47117581 та зобов'язати державного виконавця виконати в примусовому порядку рішення суду про стягнення на його користь грошових коштів.

У подальшому ОСОБА_4 уточнив вимоги, зазначаючи, що, ознайомившись із запереченнями державного виконавця, йому стало відомо про те, що в процесі здійснення виконавчих дій державним виконавцем були винесені: постанова від 14 квітня 2015 року про приєднання вказаного виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, постанова від 14 квітня 2015 року про зупинення виконавчого провадження, постанова від 27 травня 2015 року про зупинення виконавчого провадження, постанова від 02 червня 2015 року про виведення вказаного виконавчого провадження зі зведеного виконавчого провадження, постанова від 02 червня 2015 року про поновлення вказаного виконавчого провадження, а також 02 червня 2015 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

ОСОБА_4 указував, що жодної з вказаних вище постанов він не отримував, внаслідок чого був позбавлений права на їх своєчасне оскарження. Крім того, на його думку, державним виконавцем неправомірно закінчено виконавче провадження.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_4 просив визнати неправомірними дії та бездіяльність старшого державного виконавця Бахової В.І. щодо невиконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2015 року про стягнення з ПАТ «Імексбанк» на його користь грошових коштів та зобов'язати старшого державного виконавця Бахову В.І. поновити виконавче провадження та виконати рішення суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 02 лютого 2016 року, скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Бахової В.І. стосовно невиконання вимог ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» щодо направлення документів виконавчого провадження стягувачу ОСОБА_4 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/489/605/2015 року, виданого 17 березня 2015 року Ленінським районним судом м. Миколаєва.

У іншій частині в задоволенні скарги відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить зазначені судові ухвали змінити, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судом установлено, що на підставі заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2015 року виданий виконавчий лист про стягнення з ПАТ «Імексбанк» на користь ОСОБА_4 вкладу за договором строкового банківського вкладу від 24 жовтня 2013 року в розмірі 20 тис. доларів США; за договором строкового банківського вкладу від 01 листопада 2013 року у розмірі 10 535 доларів США; 620 доларів США процентів за користування коштами; 3 % річних за договором строкового банківського вкладу від 24 жовтня 2013 року в сумі 29,58 доларів США, 3 % річних за договором строкового банківського вкладу від 01 листопада 2013 року в сумі 8,65 доларів США.

06 квітня 2015 року старшим державним виконавцем Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Баховою В.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47117581 на підставі вищевказаного виконавчого листа та відповідної заяви ОСОБА_4 Дана постанова була отримана стягувачем 09 квітня 2015 року. Цього ж дня державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та заборони його відчуження.

14 квітня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження відповідно до вимог ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26 січня 2015 року № 16 розпочато процедуру виведення ПАТ «Імексбанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяця - з 27 січня до 26 квітня 2015 року, у зв'язку з чим 14 квітня 2015 року державним виконавцем винесена постанова про зупинення виконавчого провадження.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23 квітня 2015 року № 84 продовжений строк здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Імексбанк» до 26 травня 2015 року, у зв'язку з чим 27 квітня 2015 року державним виконавцем винесено ще одну постанову про зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до постанови правління Національного банку України від 21 травня 2015 року № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Імексбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 травня 2015 року № 105 про початок процедури ліквідації ПАТ «Імексбанк».

02 червня 2015 року державним виконавцем винесені постанови про поновлення виконавчого провадження та про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження, а також про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з яким виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

За таких обставин суд дійшов висновку, що державним виконавцем вчинено виконавчі дії щодо закінчення виконавчого провадження з додержанням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах повноважень державного виконавця, законні підстави для покладення на державного виконавця обов'язку поновити виконавче провадження відсутні, тому скарга ОСОБА_4 в частині визнання неправомірними дій та бездіяльності старшого державного виконавця Бахової В.І. щодо невиконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2015 року та зобов'язання поновити виконавче провадження задоволенню не підлягає.

Частково задовольняючи скаргу, суд зазначав, що доказів про те, що державним виконавцем були направлені стягувачу поштовою кореспонденцією, як це передбачено Законом України «Про виконавче провадження», винесені ним в процесі проведення виконавчого провадження постанови: від 14 квітня 2015 року про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, від 14 квітня 2015 року про зупинення виконавчого провадження, від 27 квітня 2015 року про зупинення виконавчого провадження, від 02 червня 2015 року про поновлення виконавчого провадження, про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження, від 02 червня 2015 року про закінчення виконавчого провадження матеріали справи не містять. Також відсутні докази, що кореспонденція повернулася з адреси стягувача.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 02 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

І.М.Завгородня

О.М.Ситнік