Справа №476/148/16-ц 18.07.2016 18.07.2016 18.07.2016
Провадження №22-ц/784/1768/16
Справа №476/148/16-ц
Провадження № 22ц/784/1768/16 Головуючий у 1-й інстанції Раєвич Т.М.
Категорія 50 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

18 липня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю.,Локтіонової О.В.,

із секретарем: Гавор В.Б.,

за участю: позивачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 9 червня 2016 року

за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3,

третя особа - Єланецький районний відділ державної виконавчої служби

Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області

(далі - Єланецький РВДВС),

про стягнення заборгованості за аліментами

та неустойки за прострочення їх сплати, -

В С Т А Н О В И Л А:

17 березня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та заявами про збільшення позовних вимог до ОСОБА_3, та остаточно просила про стягнення з відповідача 23 652 грн. 01 коп. заборгованості за аліментами, та 8 910 грн. 46 коп. пені за прострочення їх сплати у відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України.

Посилалась на ті обставини, що постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27 серпня 2000 року на її користь з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини заробітку, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 23 серпня 2000 року. Але, через неналежне виконання відповідачем зобов'язання зі сплати аліментів, станом на 1 травня 2016 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 23 652 грн. 01 коп., що підтверджується розрахунком Єланецького РВДВС.

Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 20 квітня 2016 року до участі у справі залучено в якості третій особи Єланецький РВДВС.

Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 9 червня 2016року позов задоволено частково, ухвалено про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пені в розмірі 8 910 грн. 47 коп., в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за аліментами - відмовлено. Розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів та ухвалите нове, яким в задоволенні цієї вимоги відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд вірно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини щодо наявності підстав для стягнення пені, та зробив вірні висновки щодо нарахування пені на заборгованість зі сплати аліментів та неможливість стягнення заборгованості по аліментам в судовому порядку, оскільки спір про їх розмір відсутній.

Так, судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 серпня 2000 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку, починаючи з 23 серпня2000 року, але не менш ? частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (а.с.7).

В той же час, починаючи з серпня 2010 року ОСОБА_3 зазначену постанову суду належним чином не виконує, аліменти своєчасно і в повному обсязі не сплачує, тому станом на 1 травня 2016 року у нього утворилась заборгованість з їх сплати в загальному розмірі 23 652 грн. 01 коп., що підтверджується розрахунком Єланецького районного відділу державної виконавчої служби (а.с.144-147).

Відповідно до матеріалів справи та пояснень представника третьої особи, державним виконавцем вживалися заходи для належного повідомлення відповідача про наявність заборгованості, але зворотні повідомлення щодо отримання такого розрахунку в матеріалах виконавчого провадження відсутні, незважаючи на те, що плательщику аліментів ОСОБА_3 про це достеменно відомо.

Стосовно вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів, то суд першої інстанції вірно виходів з того, що приховування ОСОБА_3 свого працевлаштування у період з 2010 по 2012 року від стягувача та державного виконавця фактично є ухиленням відповідача від сплати аліментів, так як основна заборгованість склалася саме за цей період, у зв'язку з приховуванням відповідачем свого доходу.

За такого, мають місце підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_3 неустойки відповідно до вимог статті 196 СК України.

Відповідно до статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 16 березня 2016 року у справах №6-300цс16 та №6-2589цс15, та від 1 червня 2016 року у справі №6-535цс16, враховуючи правову природу пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

За такого розмір стягнутої суми пені судом визначено вірно, та на підставі правильно проведеного позивачкою розрахунку.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_3 вважав, що заборгованість виникла з поважних причин, викликаних порушенням стану його здоров'я, та через його незадовільне матеріальне становище.

Однак, за встановлених обставин справи, колегія суддів, не вбачає підстав для зменшення розміру стягнутої місцевим судом суми пені.

Виходячи з меж апеляційної скарги, колегія суддів не переглядає рішення суду в частині відмови в стягненні заборгованості за аліментами.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не спростовують висновків місцевого суду, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення, ухваленого з додержанням вимог матеріального і процесуального права. В зв'язку з чим, апеляційна скарга в силу ч. 1 ст. 308 ЦПК підлягає відхиленню.

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити, а рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 9 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді