Справа № 361/6110/15-ц Головуючий у І інстанції Шинкар А. О.
Провадження № 22-ц/780/2177/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 24 05.07.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

05 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Антоненко В.І., Яворського М.А.,

за участю секретаря Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2015 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,

заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2015 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» звернувся до суду із позовом про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. Заявлені вимоги мотивував тим, що 08 листопада 2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ «СК «ПЗУ Україна» був укладений договір страхування транспортних засобів № АМ.078151, предметом якого є страхування автомобіля НОМЕР_1. 27 лютого 2014 року в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 27 березня 2014 року постановою Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. До ПАТ «СК «ПЗУ Україна» звернувся страхувальник з заявою про пошкодження транспортного засобу, страховик на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи з рахунку № КСС00000573 та калькуляції до нього, враховуючи звіт № 274/14, здійснив виплату страхового відшкодування на користь страхувальника в розмірі 30797,66 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, дана страхова компанія має сплатити на користь позивача 30297,66 грн. як ліміт за полісом мінус 500 грн. франшизи, а ОСОБА_2 500 грн. франшизи. Просив стягнути із ОСОБА_2 на свою користь 500 грн., із ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» - 30297,66 грн., покласти на відповідачів судові витрати.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2015 року позов ПАТ «СК «ПЗУ Україна» задоволено. Стягнуто із ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь позивача в порядку регресу 30297,66 грн., з ОСОБА_2 на користь позивача франшизу в сумі 500 грн., покладено на відповідачів судові витрати.

Відповідач ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт», не погоджуючись із рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2015 року, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким вимоги задовольнити повністю. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказував, що згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обовязок апелянта відшкодувати витрати на проведення ремонту за вирахуванням зносу, отже, за вирахуванням франшизи в розмірі 500 грн., розмір суми страхового відшкодування становить 24897,42 грн. Відшкодування решти шкоди в розмірі 5900,24 грн. мало бути покладено на відповідача згідно ст. 1194 ЦК України.

Позивач направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу у відсутності представника позивача та не заперечував проти зміни рішення, а саме щодо стягнення суми в розмірі 5900,24 грн. з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції в повній мірі даним вимогам не відповідає.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 08 листопада 2013 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.078151, за яким застраховано автомобіль «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_3.

27 лютого 2014 року в м. Києві на проспекті Оболонський сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Ford Fiesta» та автомобіля «ГАЗ АС6», реєстраційний номер НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_2.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 27 березня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ «СК «Український страховий стандарт» згідно Полісу № АЕ/1437239 з лімітом відповідальності за шкоду майну 50000 грн., франшиза 500 грн.

Згідно звіту ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» № 274/14 від 08.03.2014 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Ford Fiesta» становить 25397,42 грн.

Згідно рахунку ТОВ «Автогарант» № КСС00000573 та калькуляції до нього вартість ремонту автомобіля «Ford Fiesta» становить 31157,66 грн.

З страхового акту № UA001/L01/01 від 18 березня 2014 року та розрахунку страхового відшкодування до нього вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Форд Фієста» визначена з урахуванням зносу і становить 31157,66 грн., а розмір страхового відшкодування за мінусом франшизи у розмірі 500 грн. складає 30797,66 грн.

З копії платіжного доручення № 21419 від 19.03.2014 року вбачається, що позивачем перераховано на ТОВ «Автогарант» страхове відшкодування у розмірі 30797,66 грн. за авторемонтні роботи згідно рахунку № КСС00000573 від 05 березня 2014 року, в т.ч. ПДВ згідно договору № АМ.078151 від 08 листопада 2013 року.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Частиною 2 ст. 12 України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За таких обставин суд першої інстанції правильно визначився, що до позивача як до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, перейшло право вимоги до ПАТ «СК «Український страховий стандарт» та ОСОБА_2

Разом із тим, суд першої інстанції, посилаючись на положення ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не застосував її при вирішенні спору по суті і не звернув уваги, що при відшкодуванні страховиком витрат, повязаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, враховується знос, а регресні витрати до страховика за договором обовязкового страхування обмежуються витратами, передбаченими ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», незважаючи в тому числі на умови договору добровільного страхування, укладеного страховиком, що має право на регресну вимогу.

Так, згідно звіту ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» № 274/14 від 08.03.2014 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Ford Fiesta» з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників становить 25397,42 грн.

Враховуючи суму франшизи 500 грн., колегія суддів приходить до висновку, що розмір регресного зобовязання ПАТ «СК «Український страховий стандарт» перед ПАТ «СК «ПЗУ Україна» становитиме 24897,42 грн., а зобовязання винної особи ОСОБА_2 500 грн. франшизи.

Згідно платіжного доручення № 23148 від 11 лютого 2016 року ПрАТ «Український страховий стандарт» перераховано на користь ПрАТ СК «ПЗУ Україна» 24897,42 грн.

Решта страхового відшкодування 5400,24 грн., яка не входить до сфери відповідальності страховика за договором обовязкового страхування згідно із вимогами Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не може перекладатися на цього відповідача в порядку регресної вимоги.

Виходячи із вищевикладеного, рішення суду першої інстанції, яким позовні вимоги відносно ПАТ «СК «Український страховий стандарт» задоволені в повному обсязі, не може залишатися в силі і підлягає зміні в цій частині.

Враховуючи, що належний розмір регресних вимог позивача, які можуть предявлятися до ПАТ «СК «Український страховий стандарт», складає 24897,42 грн., колегія суддів задовольняє позов в даному обсязі і стягує із ПАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь ПАТ «СК «ПЗУ Україна» 24897,42 грн.

Оскільки позивач звернувся із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення 500 грн. франшизи, в силу вимог ст. 11 ЦПК України колегія суддів позбавлена можливості виходу за межі заявлених позовних вимог та стягнення решти відшкодування в розмірі 5900,24 грн. із ОСОБА_2

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині стягнення 30297,66 грн. із ПАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь позивача ухвалене за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставами для його зміни в цій частині із зменшенням стягнутої суми до 24897,42 грн.

В частині стягнення 500 грн. франшизи із ОСОБА_2 на користь позивача рішення суду першої інстанції є законним, справедливим, сторонами не оскаржується і не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2015 року в частині стягнення із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 30297,66 грн. змінити, зменшивши суму регресного відшкодування до 24897,42 грн., та зменшити суму стягнутого судового збору із 302,97 грн. до 248,97 грн.

В іншій частині рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2015 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Кашперська Т.Ц.

Судді : Антоненко В.І.

ОСОБА_4