Справа№592/4028/16-ц
Провадження №2/592/1482/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

при секретарі: Троценко Ю. Ю. ,

за участю позивачки: ОСОБА_1 ,

за участю представника позивачки за довіреністю: ОСОБА_2 ,

за участю відповідача: ОСОБА_3 ,

за участю представниці відповідача за довіреністю: ОСОБА_4 ,

за участю представниці третьої особи: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в приміщенні суду в м. Суми цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: служба у справах дітей Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: служба у справах дітей Сумської міської ради про усунення перешкод у вихованні дитини, встановленні часу та порядку участі у спілкуванні з дитиною, -

В С Т А Н О В И В :

25.04.2016 року представник позивачки ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: служба у справах дітей Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі, в якому він зазначив про те, що позивачка ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 з 2008 року по 2010 рік. Шлюб було розірвано 10.03.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Від шлюбу має неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Батьком дитини є ОСОБА_3 , однак сім'я фактично розпалась ще до народження дитини. Після розірвання шлюбу син постійно мешкає разом з матір'ю та її батьками. З часу розірвання шлюбу відповідач не цікавиться сином, не утримує його, дитина знаходиться на повному матеріальному забезпеченні ОСОБА_1 . Своїх батьківських обов'язків, передбачених СК України, відповідач взагалі не виконує. Ніяких коштів на утримання дитини не надає та не бере ніякої участі у вихованні, взагалі не відвідує та не бачиться з дитиною на протязі останніх шести років. Навіть не телефонує та не вітає з днем народження. Доказами цього можуть бути свідчення сусідів: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , матері ОСОБА_1 - ОСОБА_9 , довідки зі школи та дошкільних закладів, медичні довідки. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Дані обов'язки відповідач не виконує протягом тривалого часу, без поважних причин. Викладене свідчить про те, що зв'язки батька з дитиною втрачені, відповідач самоусунувся від виховання малолітньої дитини, не виявляє інтересу до цього процесу і не бажає брати участь в житті сина, є підстави для задоволення позову та позбавлення його батьківських прав саме в інтересах дитини. Згідно ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони протягом шести місяців не виявляли до дитини батьківського піклування та ухиляються від виконання обов'язків по вихованню дитини. Законодавством позбавлення батьківських прав визначається як крайній захід впливу на осіб, що не виконують батьківських обов'язків, нехтують ними та ухиляються від їх виконання (п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року) . Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. На даний час на утримання ОСОБА_6 потрібно не менше 4000 гривень на місяць. Щомісячно витрачаються кошти на наступне: одяг, взуття - 1000 гривень, харчування - 1500 гривень, комунальні послуги - 500 гривень, розвиток здібностей (секція боротьби, репетитор з англійської мови, басейн) - 1000 гривень, одна підготовка до навчального року обходиться мінімум в 5000 гривень, інші непередбачувані витрати на медичне обслуговування та побутові потреби. Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На даний час фіксований дохід відповідача невідомий, оскільки він працює за межами України, тому, враховуючи інтереси дитини та забезпечення її прав, представник позивачки ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 просить встановити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, що задовольнятиме 50 % щомісячних потреб дитини на одяг, взуття, харчування, комунальні послуги, розвиток здібностей і непередбачувані витрати. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 19, 150, 164, 166, 184, 191 СК України, представник позивачки ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 просив: 1. Задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 2. Позбавити відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Суми, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6, батьківських прав відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. 3. Витребувати з служби у справах дітей висновок про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_6 . 4. Викликати до суду свідків: ОСОБА_8, АДРЕСА_1; ОСОБА_7, АДРЕСА_2; ОСОБА_9, АДРЕСА_3. 5. Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНН НОМЕР_1, аліменти на утримання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень на місяць, починаючи від дня подання позову (вхідний № 15257/16 від 25.04.201 року) (а. с. 3 - 5) .

10.06.2016 року відповідач ОСОБА_3 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1, третя: служба у справах дітей Сумської міської ради про усунення перешкод у вихованні дитини, встановленні часу та порядку участі у спілкуванні з дитиною, в якій він зазначив про те, що він - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебував у шлюбі з ОСОБА_10 з 2008 року по 2010 рік. Від шлюбу вони мають сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_2, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації народжень 09.10.2008 року було зроблено відповідний актовий запис № 2478. Батьком у свідоцтві про народження записаний він - ОСОБА_3. 10.03.2010 року шлюб було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, про що в Книзі реєстрації розірвання шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 50 від 01.02.2011 року. Їхня спільна дитина проживає з відповідачкою. Після припинення стосунків з ОСОБА_1 він намагався налагодити спілкування зі своїм сином, але у них з відповідачкою постійно виникали суперечки з приводу виховання, надання матеріальної підтримки та спілкування з його сином. А одного разу його колишня дружина і взагалі припинила давати для побачень йому ОСОБА_11. Вона запевняла його, що у дитини є інший батько, та прохала не травмувати психіку сина їхніми побаченнями, по-скільки на той час ОСОБА_11 став називати ОСОБА_12 батьком. Йому було боляче це чути, колишня дружина всіляко чинила перешкоди у побаченні з сином, тому він поступився та перестав бачиться з сином. Намагання його батьків наладити стосунки з онуком теж ні до чого не призвели. Позивачка приховувала в якому дитячому садочку перебуває дитина, а згодом вони навіть не знали в якій школі він навчається. На його дзвінки ОСОБА_1 не відповідала. На той час таке становище її влаштовувало. На сьогоднішній день він не має жодних уявлень про те, де та з ким проживає його син, в яких умовах він знаходиться, яке виховання отримує. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків коли таке право обмежено законом. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, що проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Але ОСОБА_1 знехтувала його правами щодо спілкування з дитиною та всіляко перешкоджала виконувати йому обов'язки батька, у відповідності до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Про те, що йому чинились перешкоди у спілкуванні з дитиною можуть свідчить: 1. ОСОБА_13, 1948 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_6, м. т. НОМЕР_5. 2. ОСОБА_14, 1969 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_4, м. т. НОМЕР_4. Наведені вище норми закону однозначно вказують на наявність його права на подачу зустрічного позову про усунення перешкод у спілкуванні та участь у вихованні їхнього спільного з відповідачкою сина. Отже він має право та воліє брати участь у вихованні свого сина, а також проводити з ним певний час, приділяти увагу та брати участь в фізичному та духовному розвитку сина. На сьогоднішній день відповідачка зловживає своїми батьківськими правами, ухиляється від надання можливості йому, як батьку, реалізувати свої батьківські права та обов'язки, що вимушує його подавати дану позовну заяву до суду. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування. Він вважає законним та обґрунтованим просити суд відновити порушені права. Враховуючи викладене, керуючись ч. ч. 1, 2 ст. 35, ст. ст. 36, 119, 120 ЦПК України; ст. ст. 19, 141, 150, 153, 157, 159 СК України, він просив: 1. Прийняти до розгляду зустрічну позовну заяву про усунення перешкод у вихованні дитини, встановлення часу та порядку участі у спілкуванні з дитиною та долучити до провадження № 2/592/1482/16 у справі № 592/4028/16-ц. 2. Зобов'язати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, усунути перешкоди йому - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у спілкуванні та участі у вихованні малолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом надання дозволу та фактичної можливості побачень йому та надання самого сина ОСОБА_23 в порядку встановленому судом. 2. Винести рішення та визначити його участь у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_11, встановивши наступний порядок побачень з дитиною: - кожної першої та третьої суботи та неділі з 10 години суботи до 18 години неділі без присутності відповідачки - ОСОБА_1, за місцем його проживання: АДРЕСА_6, визначивши, що в дані дні спілкування він особисто буде забирати дитину з місця його проживання; - кожної другої та четвертої середи, без присутності відповідачки - ОСОБА_1, спілкуватися з дитиною з 15 години до 19 години, проводячи час в дитячих розважальних закладах; - першу половину терміну кожних шкільних канікул син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, буде проживати за його місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_6. 3. В разі його відсутності встановити судом побачення у визначені дні з дідусем ОСОБА_13 та бабусею ОСОБА_15. 4. 3алучити в якості 3-ї особи Службу у справах дітей Сумської міської ради для подальшого відповідного висновку по справі та обстеження житлово-побутових вимог за його місцем проживання (вхідний № 20122 від 10.06.2016 року) (а. с. 27 - 29) .

10.06.2016 року відповідач ОСОБА_3 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заперечення на позовну заяву про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі, в якій він зазначив про те, що 20.05.2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми була винесена ухвала про відкриття провадження № 2/592/1482/16 у справі № 592/4028/16-ц за позовною заявою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі. Він - ОСОБА_3 позовні вимоги, викладені в позовній заяві, визнає частково в частині стягнення аліментів, в інших вимогах заперечує в повному обсязі з наступних підстав: - по-перше: як зазначено в самій позовній заяві, законодавством позбавлення батьківських прав визначається як крайній захід впливу на осіб,що не виконують батьківських обов'язків; - по-друге: ним надано пояснення в зустрічній позовній заяві чому склалися такі обставини, що призвели до розгляду в суді; - по-третє: до цього часу залишається обладнана дитяча кімната для сина за місцем його проживання. Але в нього в майбутньому є намір налагодити тісні відношення з сином. Що стосується другої частини вимоги щодо аліментів, то він погоджується частково, по-скільки сума заявлена в заяві занадто завищена. Про те, що він отримує дохід за межами України жодного доказу не надано. На сьогоднішній день він є непрацюючий, а отже і сума по аліментам, яку він має сплачувати, повинна розраховуватися як з безробітного. Для цього він просить направити запит до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції для з'ясування питань: - як розраховуються аліменти особам, які не мають постійного працевлаштування? ; - яку суму повинен сплачувати непрацюючий боржник на одну неповнолітню дитину? З наданих відомостей і повинні призначатися аліменти. На підставі викладеного вище, керуючись ст. 27 ЦПК України, він просив відмовити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в задоволенні позову в частині позбавлення батьківських прав та задовольнити частково в частині стягнення аліментів (вхідний № 20127 від 10.06.2016 року) (а. с. 35, 36) .

У відкритому судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Вона просила позов задовольнити повністю. У задоволенні зустрічного позову просила відмовити.

У відкритому судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Він просив позов задовольнити повністю. У задоволенні зустрічного позову просив відмовити.

У відкритому судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов визнав частково, надав пояснення, аналогічні викладеним в зустрічній позовній заяві та в запереченні на позовну заяву. Він заперечував проти позбавлення його батьківських прав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів, але заперечував щодо розміру аліментів. На задоволенні свого зустрічного позову наполягав.

У відкритому судовому засіданні представниця відповідача ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_4 позов визнала частково, надала пояснення, аналогічні викладеним в зустрічній позовній заяві та в запереченні на позовну заяву. Вона заперечувала проти позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, не заперечувала проти стягнення з нього аліментів, але заперечував щодо розміру аліментів. На задоволенні зустрічного позову наполягала.

У відкритому судовому засіданні представниця третьої особи ОСОБА_5 покладалася на розсуд суду.

Вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, пояснення представника позивачки ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2, пояснення відповідача ОСОБА_3, пояснення представниці відповідача ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_4, пояснення представниці третьої особи ОСОБА_5, пояснення свідків: ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_16, ОСОБА_14, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_8, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно відмітці на сторінці 13 в графі "місце проживання" паспорта громадянина України серії НОМЕР_7 виданого 06.03.2012 року Зарічним РВ СМУ УМВС України в Сумській області на ім'я ОСОБА_1, з 24.06.1998 року та до теперішнього часу її місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_5 (а. с. 9) .

Згідно відмітці на сторінці 11 в графі "місце проживання" паспорта громадянки України серії НОМЕР_6, виданого 17.05.2006 року Ковпаківським РВ СМУ УМВС України в Сумській області на ім'я ОСОБА_3, з 04.07.2009 року та до теперішнього часу його місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_6 (а. с. 10, 30) .

ОСОБА_6 народився 29.09.2008 року в місті Суми, про що в Книзі реєстрації народжень 09.10.2008 року був зроблений відповідний актовий запис за № 2478, батьки: батько - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим 09.10.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції (а. с. 7, 31) .

Шлюб між чоловіком ОСОБА_3 і дружиною ОСОБА_10 було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів 01.02.2011 року був зроблений відповідний актовий запис за № 50, після реєстрації розірвання шлюбу були присвоєні прізвища: йому - ОСОБА_3, їй - ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3, виданим 01.07.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області (а. с. 8, 32) .

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.06.2016 року по справі № 592/3263/16-ц, провадження № 2/592/1285/16 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Сумської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон без згоди батька було задоволено частково. Було вирішено надати ОСОБА_1 дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі його матері ОСОБА_1 без нотаріально посвідченої згоди батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на період до 01.09.2016 року. Рішення 14.06.2016 року набрало законної сили. Із змісту даного рішення вбачається, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/58066317) (а. с. 46, 47) .

Із змісту висновку начальника служби у справах дітей Сумської міської ради ОСОБА_19 № 1524/27.01-21 від 23.08.2016 року про можливість позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 з 2008 року по 2010 рік перебувала у шлюбі з ОСОБА_3. Від шлюбу має малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1 звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_11 та стягнення аліментів на утримання дитини. ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою про усунення перешкод у вихованні дитини, встановлення часу та порядку участі у спілкуванні з дитиною. Зі слів ОСОБА_1 , ще до народження ОСОБА_11, їх сім'я з ОСОБА_3 фактично розпалась, дитина з народження проживає з матір'ю. У липні 2011 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_12, якого, зі слів ОСОБА_1 , ОСОБА_11 вважає своїм батьком. ОСОБА_12 загинув. Зі слів ОСОБА_1 , вона самостійно займається вихованням сина, утриманням, піклується про стан здоров'я дитини, навчання, дозвілля. ОСОБА_3 востаннє бачив сина коли тому був один рік, а після розлучення не бере участі у вихованні ОСОБА_11, не надає коштів на утримання, ніколи не пропонував оздоровити дитину влітку чи надати матеріальну допомогу для цього, зі святами та з Днями народження батько сина не вітає. Зі слів ОСОБА_1 , перешкод у спілкуванні ОСОБА_20 з дитиною вона не чинила, місце проживання не змінювала. У судовому засіданні 06.07.2016 року представниця ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_21 та підтвердила, що ОСОБА_20 має намір та бажання брати участь у вихованні сина ОСОБА_11. ОСОБА_22, ОСОБА_13, як свідок повідомив, що після народження онука він з ним зустрічався, ходив з ним на прогулянки до парку. На 3-й День народження онука приходив до нього привітати, передав подарунок від батька, сам батько до ОСОБА_11 на день народження не приходив, ОСОБА_11 називав ОСОБА_12 "папа" . ОСОБА_13 у березні 2016 востаннє бачив онука ОСОБА_11, зустрівши випадково на вулиці разом з бабусею по лінії матері, вони не спілкувалися. Зі слів ОСОБА_13 , його син не надавав матеріальної допомоги на утримання ОСОБА_11, бо вона не вимагала. ОСОБА_1 не повідомляла їм де вона проживає та де навчається ОСОБА_11. До органів опіки та піклування чи до суду з заявами про усунення перешкод у вихованні ОСОБА_11 ні він ні його син не зверталися. Ситуацію, яка склалася, пояснює тим, що ОСОБА_1 просила не наполягати на зустрічах з ОСОБА_11, щоб не травмувати дитину після загибелі її чоловіка ОСОБА_12 . Однак, дідусь та ОСОБА_20 мають бажання спілкуватися з ОСОБА_11. Відповідно до інформації Сумського дошкільного навчального закладу № 26 "Ласкавушка" від 18.03.2016 року ОСОБА_23 відвідував заклад з 01.12.2011 року по 27.08.2015 року. Дитина була охайна, доглянута, розвинена. Проживала разом з вітчимом ОСОБА_12 та матір'ю ОСОБА_1. Вихованням дитини займалися разом, відвідували батьківські збори, брали активну участь у житті дитини. ОСОБА_12 здійснював вчасно оплату за дитячий садок. Зі слів дитини всі іграшки, які він приносив до садочка, були куплені папою ОСОБА_26. Після загибелі вітчима ОСОБА_12 , вихованням дитини займається мама ОСОБА_1 , бабуся ОСОБА_9 та дідусь ОСОБА_24 . Рідний батько ОСОБА_3 та його батьки у дошкільному закладі не з'являлися жодного разу з моменту вступу дитини до садочку. Відповідно до характеристики, виданої 21.03.2016 року Сумською спеціалізованою школою І ступеню № 30, мама цікавиться успішністю та поведінкою дитини, стимулює мотивацію та інтерес дитини до навчання, постійно підтримує контакт з класним керівником. Батьківські збори та шкільні свята відвідує. На рекомендації педагогів реагує адекватно. Участь у вихованні дитини беруть бабуся ОСОБА_9 та дідусь ОСОБА_24 . Батько ОСОБА_3 з моменту вступу дитини до школи у навчальному закладі не з'являвся, участі у вихованні дитини не бере. Відповідно до ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати данину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ст. 150 СК встановлено обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійної о життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. За положеннями ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що об'єктивно ОСОБА_3 міг виконувати батьківські обов'язки по вихованню сина ОСОБА_11, однак самоусунувся від їх виконання, не спілкувався з дитиною на рівні, достатньому для його самоусвідомлення, що призвело до втрати зв'язку батька з дитиною, свідомо нехтував своїми обов'язками, керуючись ст. ст. 150, 157, 164 СК України, служба у справах дітей Сумської міської ради вважає за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 відмовити (вхідний № ЕП-2114/16вх від 25.08.2016 року) (а. с. 71 - 74) .

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Фізична особа не може бути проти її волі розлучена з сім'єю, крім випадків, встановлених законом. Фізична особа має право на підтримання зв'язків з членами своєї сім'ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває.

Жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї.

Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

При розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ч. 6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Із змісту ч. 3 ст. 167 СК України вбачається, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Із змісту п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № № від 30.03.2007 року (із змінами і доповненнями) вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше) , що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них.

Статтею 9 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Аналізуючи встановлені обставини справи, керуючись зазначеними нормами матеріального права та процесуального закону, які регулюють вказані спірні правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.

Отже, що стосується вимоги позивачки ОСОБА_1 про позбавлення відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Суми, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6, батьківських прав відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, то оскільки відповідач ОСОБА_3 не надає матеріальної допомоги дитині, участі у вихованні малолітнього сина не бере, систематично протягом тривалого часу (більш як 6 років) не виконує батьківських обов'язків, передбачених ст. ст. 150, 153, 180 СК України, по відношенню до своєї малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто ухиляється від їх виконання, оскільки відповідачем ОСОБА_3 суду не було надано належних та допустимих доказів існування обставин, які перешкоджають його участі у вихованні дитини, відтак суд дійшов до висновку про те, що в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, що стосується вимоги позивачки ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНН НОМЕР_1, аліментів на утримання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень на місяць, починаючи від дня подання позову, то оскільки при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно зобов'язаний прийняти рішення про стягнення аліментів на дитину, оскільки платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, відтак суд дійшов до висновку про те, що в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 є частково обґрунтованим та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Отже, що стосується зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: служба у справах дітей Сумської міської ради про усунення перешкод у вихованні дитини, встановленні часу та порядку участі у спілкуванні з дитиною, то суд дійшов до висновку про те, що даний позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає, що рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили слід надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Крім того, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, суд на основі з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, давши їм належну оцінку, дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: служба у справах дітей Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі слід задовольнити частково, а у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: служба у справах дітей Сумської міської ради про усунення перешкод у вихованні дитини, встановленні часу та порядку участі у спілкуванні з дитиною слід відмовити.

Н підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 208, 209, 213 - 215, 218, 222 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: служба у справах дітей Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Суми, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6, батьківських прав відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на місяць, починаючи від дня подання позову.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: служба у справах дітей Сумської міської ради про усунення перешкод у вихованні дитини, встановленні часу та порядку участі у спілкуванні з дитиною відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. .

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. .

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Сумської області через суд першої інстанції - Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий: І.Г. Бичков