Справа № 2-2640/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2010 року Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого - судді Едера П.Т.

при секретарі Юрчишин О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

установив:

06 серпня 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зросить винести рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2, 1967 року зародження на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_3,03.08Л992 року народження у розмірі 888,00 гривень щомісячно.

У позові вказує на те, що 21 лютого 2006 року було винесено рішення про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 250 гривень щомісячно до досягненням ним повноліття. 03.08.1992 року сину виповнилось 18 років і виплата аліментів припинилась. У звязку із навчанням на денній формі навчання син не має можливості влаштуватись на роботу, отримувати зарплату та самостійно себе забезпечувати. Позивачка пояснює , що на даний час офіційно не працевлаштована, стабільних доходів не має, на життя заробляє тимчасовими заробітками, повністю забезпечувати свої потреби та потреби свого сина не має можливості.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позову не визнав. Пояснив, що проживає з другою дружиною , у якої на утриманні двоє дітей. Він ніде не працює, перебивається тимчасовими заробітками. У його дружини кредит на автомобіль, який щомісяця погашається спільними зусиллями. Відповідач погодився добровільно надавати сину матеріальну допомогу по мірі можливості.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких мотивів.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками повнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

Шлюб між сторонами розірвано 17.06.2004 року.

Згідно довідки №297 від 20.07.2010 року ОСОБА_3 стаціонарно навчається на бюджетній формі ОСОБА_4 друкарства.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Тобто однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу.

Встановлено, що батьком повнолітнього ОСОБА_3, 03.08.1992 ро народження є відповідач, який не має постійного заробітку.

ОСОБА_3 навчається в ОСОБА_4 друкарства на бюджетні формі навчання, отже отримує стипендію .

Позивачем не подано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач має можливіс надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає у задоволенні позови вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.8,10,11,57,58,60,209,212,213,215 ЦПК України, ст.ст.199 Сімейног кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного су. Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подання апеляцій® скарги протягом десяти днів з дня його проголошення

Суддя ОСОБА_5