Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1208/16-ц

номер провадження 2/695/824/16

11 травня 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Таратіна В.О.

при секретарі Курченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лукашівської сільської ради про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Лукашівської сільської ради про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування.

Свою заяву позивач пояснює тим, що 01.01.2007 року померла її баба ОСОБА_2.

Після смерті баби відкрилась спадщина на майно, в склад якої серед іншого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Лукашівка, вул. Гармаша, 16, Золотоніського району, яку вона прийняла у встановленому законом порядку. Інвентарна вартість спадкового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 132655 грн..

Вона являється спадкоємцем пятої черги та має право на спадкування за правом представлення, оскілки її мати ОСОБА_3 яка є дочкою ОСОБА_2 померла 28.10.1994 року.

При зверненні в ноторіальну контору по питанню оформлення спадщини на спадковий будинок їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. За життя ОСОБА_2 не одержала свідоцтва про право власності на належний їй будинок

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року за № 56 передбачала обовязкову реєстрацію (інвантиризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ в тому числі й на підставі записів у погосподарських книг.

Записи у по господарській книзі визначалися в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності.

Постановою Кабінету Міністру України від 05.08.1992 року за № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення» (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію обєктів будівництва. Тобто до 05.08.1992 року не передбачалося процедури введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

На виконання постанови ОСОБА_1 міністрів УРСР від 11.03.1985 року за № 105 у 1985-1988 роках сільським, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалося рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у БТІ за даними по господарських книг, сільських, селищних рад із додатками списків громадян, які ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у по господарську книгу, ОСОБА_2 право власності в БТІ не зареєструвала.

На даний час іншим чином ніж в судовому порядку вона не може вирішити дане питання, а тому змушена звернутися до суду за захистом прав.

В судовому засіданні позивач на задоволенні позову наполягала в повному обсязі.

Відповідач представник Лукашівської сільської ради в судове засідання не зявився, але надав на адресу суду заяву де зазначено, що вони просять суд розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Суд, вислухавши думку позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СР № 052845, вбачається, що ОСОБА_2 померла 01.01.2007 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СР № 109182, вбачається, що ОСОБА_3 померла 28.10.1994 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-УР № 262811, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-УР № 249531, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 уклали шлюб 28.01.1960 року, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Кривовяз».

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІV-УР № 843271, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками зазначено ОСОБА_6 та ОСОБА_6 надію Андріївну.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-СР № 378954, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 уклали шлюб 30.04.1982 року, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Іщенко».

Відповідно до довідки від 13.04.2016 року за № 160, виданої виконкомом Лукашіської сільської ради вбачається, про те, що згідно запису по господарської книги №7, обєкт по господарського обліку № 579-3 за гр.. ОСОБА_2, яка померла 02.01.2007 року, рахується житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в с. Лукашівка, вул. Гармаша, 16 Золотоніського району, Черкаської області. Земельна ділянка, на якій знаходиться житловий будинок, розміром 0,4485 га надана для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд, інвентаризаційна вартість будинку, що розташований за адресою с. Лукашівка, вул. Гармаша, 16, Золотоніського району, становить 132655 грн..

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 19033437, вбачається за після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа 18.03.2009 року за № 46587706.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.12.2009 року, вбачається, що спадкоємцем майна гр.. ОСОБА_2, яка померла 01.01.2007 року є її онука ОСОБА_1. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з права власності на земельну ділянку площею 0,4485 га, що розташована на території с. Лукашівка, Золотоніського району Черкаської області.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.04.2016 року, вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою с. Лукашівка, вул. Гармаша, 16, Золотоніського району, Черкаської області після померлої 01.01.2007 року її баби ОСОБА_2.

Відповідно до відповіді Золотоніської районної державної нотаріальної контори від 22.04.2016 року за № 419/01-16, вбачається, що після смерті ОСОБА_2, яка померла 01.01.2007 року, заведена спадкова справа 18.03.2009 року за № 165. Підставою для її заведення була подана заява про прийняття спадщини від ОСОБА_1. 04.12.2009 року на її імя видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до п. 11, ч. 1 ст.. 346 ЦК України однієї із підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у пяту чергу на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

Позов задовольнити повністю.

Визнати за право власності на житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», літню кухню, сарай «Б», прибудову до літньої кухні «б», сарай (тимчасовий) - «В», сарай «Г», погріб «Д», огорожу «№1», ворота, хвіртку «№2», колодязь недіючий «№3», свердловину «№4», ям вигрібну «№5», що знаходяться за адресою: с. Лукашівка, вул. Гармаша, 16, Золотоніського району, Черкаської області за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлої 01.01.2007 року її баби ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя В. О. Таратін