Справа № 2-2077/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Едера П.Т.

при секретарі Юрчишин О.В., Безанюк Т.С., Пікулик Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Селянський комерційний банк «Дністер», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛьвівТоргРоздріб» про захист прав споживача,стягнення пені, відшкодування упущеної вигоди, -

установив:

04 червня 2010 року до Шевченківського районного суду для розгляду апеляційним судом Львівської області скеровано цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Селянський комерційний банк «Дністер», про захист прав споживача,стягнення пені, відшкодування упущеної вигоди.

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача-ВАТ СКБ «Дністер» про захист прав споживача,стягнення пені, відшкодування упущеної вигоди.

Позивач свої позовні вимоги аргументує тим, що 14 лютого 2008 року між ним, та Відповідачем, було укладено Договір № 106 - В про участь у Фонді фінансування будівництва виду А житлового будинку по вул. Варшавській, 136 у місті Львові. Правовідносини, що виникли на підставі цього Договору між сторонами, як стверджує позивач регулюються Законом України «Про фінансово - кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» № 978 від 19.06.2003 року. На виконання вимог ч.І ст. 12 цього Закону Відповідач ОСОБА_2 Правління ВАТ «СКБ Дністер» від 12.09.2006 року затвердив «Правила Фонду фінансування будівництва виду А багатоповерхового житлового будинку по вул. Варшавській, 136 у м. Львові. Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону №978, п. 1.4 Правил ФФБ та п. 1.1. Договору згадані Правила ФФБ є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами системи фінансування будівництва, в тому числі і для Позивача та Відповідача. Позивач стверджує, що виконав свої зобов'язання передбачені Договором та Правилами ФФБ. Позивач вніс кошти у повному обсязі, в розмірі 375568, 50 гривень, та у спосіб передбачений в Розділі 5.3. Правил ФФБ, що стверджується Свідоцтвом №02426 про участь у ФФБ виду А від 19.06.2008 року. Відповідно до ст. 15 Закону №978 у Свідоцтві про участь у ФФБ зазначається запланована дата введення об'єкта будівництва в експлуатацію (місяць і рік). У Свідоцтві 126 про участь у ФФБ виду А від 19.06.2008 року зазначено, що запланована дата введення обєкта будівництва в експлуатацію - IV квартал 2008 року. В порядку ст. 254 ЦК України позивач визначив, що останній день введення об'єкта будівництва в експлуатацію - 31 грудня 2008 року. Відповідно до Розділу 5.5. Правил ФФБ Позивач вказує, що повинен був отримати Довідку від Управителя (Відповідача) не пізніше 01 березня 2009 року, яка є документом, що підтверджує право Довірителя (Позивача) на отримання у власність закріпленого за ним об'єкта інвестування. Довідку, яка є документом, що підтверджує право Довірителя (Позивача) на отримання у власність закріпленого за ним об'єкта Позивач стверджує, що не отримав до моменту звернення до суду ( 08 .05. 2009 р.) Укладаючи Договір №106-В про участь у Фонді фінансування будівництва виду А житлового будинку по вул. Варшавській, 136 у місті Львові, як зазначає Позивач, він мав певні підприємницькі плани, зокрема 03 грудня 2008 року між Позивачем та ФО-П «ОСОБА_3Я.» було укладено

попередній договір №01/008 щодо укладення договору оренди. 11 лютого 2009 року ФО- П «ОСОБА_3Я.» на виконання умов попереднього договору №01/008 надав Позивачеві пропозицію на укладення основного договору оренди, проект договору оренди та проект акту приймання передачі об'єкту оренди. Згідно домовленостей викладених у цих договорах, Позивач повинен був передати ФО-П «ОСОБА_3Я.» об'єкт в оренду з 01 березня 2009 року на строк 24 місяці з орендною платою 15 000 гривень (без ПДВ) на місяць. 3 12 лютого 2009 року Позивач стверджує, що не одноразово усно через телефон та особисто звертався до представників Відповідача, щоб дізнатись про стан справ у Фонді фінансування будівництва виду А житлового будинку по вул. Варшавській, 136 у місті Львові. Представники Відповідача повідомляли позивачеві, що на даний час економічна криза, що є певні проблеми і нічим не можуть допомогти. Просили зрозуміти становище Банку (Відповідача), але конкретних строків завершення будівництва об'єкту не називали. 24 березня 2009 року Позивач надіслав Відповідачеві ОСОБА_4, на яку Відповідач відповіді не надав, вимог не задовольнив. Оскільки, за твердженнями Позивача, Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, то Позивач не отримав обєкта інвестування у власність. Не маючи права власності на об'єкт інвестування Позивач зазначає, що не зміг передати об'єкт інвестування в оренду. Тому як наслідок бездіяльності Відповідача Позивач не отримав орендної плати. Не отримана орендна плата Позивачем є його упущеною вигодою, яку він міг отримати з умов виконання Відповідачем взятих на себе зобов'язань. Відповідно до попереднього договору №01/008 щодо укладення договору оренди від 03.12.2008 року розмір узгодженої орендної плати становить 15 000 гривень (без ПДВ) на місяць. ЗОЇ березня 2009 року по ЗО квітня 2009 року пройшло рівно два місяці. Розмір упущеної вигоди за твердженнями Позивача становить: 15 000,00 х 2 місяці = 30 000,00 гривень. В своїй позовній заяві позивач посилається на ст. 611 ЦК України, котрою визначено, що уразі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. А також на п. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», де зазначено, що разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (колену годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Розмір пені за строк прострочки відповідачем своїх зобовязань на думку позивача становить: 375 568, 50 гривень : 100% х 3% х 47 днів = 529 551,58 гривень. Позивач зазначив, що протнправність діяння Відповідача проявилася у порушенні ст. 7 Закону України «Про фінансово - кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», котрою передбачено, що управитель (відповідач) при реалізації її довірчої власності: несе відповідальність за дотримання вимог цього Закону та правил фонду;- несе відповідальність за забезпечення інтересів установника управління, (позивача), повноту і своєчасність виконання своїх зобов 'язань перед ним та ст.1043 ч.І ЦК України, де визначено, що управитель (Відповідач), який не виявив управлінні майном належної турботливості про інтереси установника управління (позивача) або вигодо набувача, зобов'язаний відшкодувати установникові управління (позивачу) завдані збитки, а вигодонабувачеві - упущену вигоду. Отже Позивач вважає, що Відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, тому Позивач звертається до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. Згодом Позивач збільшив розмір позовних вимог, оскільки на його думку упущена вигода є для нього щомісячною орендною платою, яку Позивач мав можливість отримати за умов належного виконання Відповідачем своїх обов'язків. На день подання позовної заяви строк протягом якого Позивач мав отримати орендну плату становив два місяці, станом на 01 грудня 2009 року, дату коли Позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, цей строк становить дев'ять місяців і таким чином Позивач зазначив, що оскільки збільшився строк, то відповідно збільшився розмір упущеної вигоди. Відповідно до попереднього договору №01/008 щодо укладення договору оренди від 03.12.2008 року розмір узгодженої орендної плати становить 15 000, 00 гривень (без ПДВ) на місяць. ЗОЇ березня 2009 року по 01 грудня 2009 року пройшло рівно дев'ять місяці. Розмір упущеної

вигоди Позивачем становить: 15 000,00 х 9 місяці = 135 000,00 гривень. Тобто, розмір упущеної вигоди Позивача, як вказує останній, за 7 місяців збільшився на 105 000,00 гривень. Таким чином Позивач просив стягнути з Відповідача на свою користь суму в розмірі 529551, 58 гривень-пені та 135000 гривень упущеної вигоди. 14.12.2009 року Позивач зменшив розмір позовних вимог та просив стягнути з Відповідача на свою користь пеню в розмірі 11267,05 гривень та упущену вигоду у розмірі 135000,00 гривень. Просив позов задовольнити саме в такому обсязі.

В судовому засіданні Позивач та Представник Позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити в тому обсязі в якому просив позивач, надали пояснення судові, котрі аналогічні викладеному в позовній заяві, заявах про уточнення позовних вимог та письмових поясненнях, а також в письмових поясненнях- запереченнях на відзиви Відповідача щодо позовних вимог.

Представники Відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проти позову заперечили. Просили відмовити в задоволенні позову за його безпідставністю про, що подали письмовий відзив, відповідно до котрого зазначено, що ОСОБА_8 України "Про захист прав споживачів" не регулює правовідносини, які виникли між сторонами договору інвестування у нерухомість та управління майном, тому в цій частині представник Відповідача вважає позовні вимоги безпідставними. Щодо вимоги Позивача про стягнення пені, то така на думку представника Відповідача суперечить вимогам частини З статті 549 Цивільного кодексу України, яка визначає пеню як неустойку, що обчислюється у відсотках від суми грошового зобов'язання, а в даному випадку Позивач просить стягнути пеню у зв'язку із зміною строків здачі об'єкту інвестування. Щодо позовних вимог про стягнення збитнів у вигляді упущеної вигоди представник Відповідача заперечив з посиланням на ст. 623 ч.4 ЦК України, при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Згідно попереднього договору від 03.12.08р. між ФО-П «ОСОБА_1М.» та ФО-П «ОСОБА_9Я.» сторони зобов'язувались укласти договір оренди від 01.03.2009р. цокольного приміщення по вул.. Варшавській №136, однак доказів вжиття заходів щодо одержання доходів ОСОБА_1М, не надавалось, а отже дана вимога, на думку представника Відповідача, не підлягає до задоволення. Крім цього, представник додатково пояснив, що 01.03.2010 р. Відповідач ВАТ СКБ "Дністер" отримав від третьої особи у справі - ТзОВ "ЛьвівТоргРоздріб" документи, що свідчать про те, що житловий будинок за адресою м. Львів, вул. Варшавська, 136 зданий в експлуатацію та 19.07.2010р. Позивачем отримано Довідку №94 про участь у Фонді фінансування будівництва виду А, яка дає право на отримання Довірителем правоустановлюючих документів. На підставі чого вважає позовні вимоги необгрунтованими та просить повністю відмовити в їх задоволенні.

За клопотанням сторони Позивача, у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє окремої вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю " ЛьвівТ оргРоздріб".

Представник третьої особи - ТзОВ "ЛьвівТоргРоздріб" в жодне із судових засідань не зявився про причину неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому порядку. За погодженням зі сторонами та їхніми представниками суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов є безпідставний та таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 14 лютого 2008 року між Позивачем ОСОБА_1 та Відповідачем ВАТ «СКБ Дністер» було укладено Договір № 106 - В про участь у Фонді фінансування будівництва виду А житлового будинку по вул. Варшавській, 136 у місті Львові, (а. с. 30-32)

Статтею 1 Закону України "Про інвестиційну діяльність визначено, що інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що згідно з Правилами ФФБ, укладеним договір про участь, сторони стали учасниками інвестиційного процесу і виниклі між ними правовідносини регулюються спеціальними законами: Законом України "Про

інвестиційну діяльність" та Законом України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю", які встановлюють загальні принципи, правові та організаційні засади залучення коштів фізичних і юридичних осіб в управління з метою фінансування будівництва житла га особливості управління цими коштами і визначають поняття забудовник, управитель та установник.

ОСОБА_8 України "Про захист прав споживачів", на підставі якого Позивач звернувся з позовною вимогою про захист прав споживачів, регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Пунктом 22 ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовили продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Таким чином суд вважає, що ОСОБА_8 України "Про захист прав споживачів" не регулює правовідносини, які виникли між сторонами договору інвестування у нерухомість та управління майном. Таким чином позовні вимоги щодо захисту прав споживача є не правомірними.

Вимоги Позивача щодо стягнення пені, суд вважає такими, що суперечать вимогам частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України, яка визначає пеню як неустойку, що обчислюється у відсотках від суми грошового зобов'язання, а в даному випадку позивач просить стягнути пеню у зв'язку із зміною строків здачі об'єкту інвестування.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а сутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання, сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що в договорі про участь у Фонді фінансування будівництва, укладеного між сторонами, не зазначено строк (термін) виконання зобовязань між сторонами по цьому договору. На підставі чого суд приходить до висновку, що Відповідачем строки виконання зобовязань порушені не були.

Відповідно до ч. 1 ст. 1043 ЦК України, управитель, який не виявив при управлінні майном належної турботливості про інтереси установника управління (Позивача) або вигодонабувача, зобовязаний відшкодувати установникові управлінн (Позивачеві) завдані збитки, а вигодонабувачеві - упущену вигоду.

Управитель відповідає за завдані збитки, якщо не доведе, що вони виникл внаслідок непереборної сили, винних дій установника управління або вигодонабувача.

Судом встановлено, що між Відповідачем ВАТ «СКБ Дністер» та третьою особо ТзОВ "ЛьвівТоргРоздріб" 18 вересня 2006 року укладено договір будівельного підря?

№ 010/ф. відповідно до умов якого (п.1.1.) Забудовник зобовязується в строки та на умовах, визначених цим договором за погодженим із Замовником (Відповідачем) переліком збудувати, ввести в експлуатацію обєкт будівництва відповідно до технічної характеристики, та передати обєкти інвестування у власність Довірителям Фонду фінансування будівництва виду А багатоповерхового житлового будинку по вул. Варшавській, 136 у м. Львові (а.с.227-232).

Сертифікатом відповідності від 23 лютого 2010 року № ЛВ 000128 посвідчено відповідність закінченого будівництвом Багатоповерховий житловий будинок за адресою м. Львів, вул. Варшавська, 136 (а.с.190).

Відповідно до довідки № 94 про участь у Фонді фінансування будівництва виду А житлового будинку по вул. Варшавській, 136 у м. Львові виданої 26 лютого 2010 року, Позивач ОСОБА_1 отримав право на отримання правовстановлюючих документів на обєкт інвестування забудовника (а.с. 185).

Між позивачем ОСОБА_1 та ФО-П ОСОБА_3 03 грудня 2008 року було укладено попередній договір № 01/008 щодо укладення договору оренди. Об'єктом цього договору було визначено цокольний поверх, площею 74,37 м.кв. буд № 136 по вул. Варшавській у м. Львові (а. с. 13).

ОСОБА_8, як встановлено судом, Позивач на день укладення попереднього договору щодо укладення договору оренди не мав правовстановлюючих документів про право власності на обєкт оренди. А відтак позовна вимога щодо упущеної вигоди через не можливість укласти договір оренди на обєкт, котрий не був переданий у власність на думку суду є безпідставною.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 22, 526, 530, 549, 610, 611, 614, 623, 624, 629, 1029, 1043 ЦК України, Законом України «Про банки та банківську діяльність», Законом України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 1, 3, 15, 60, 107, 109, 208, 209, 212, 215,218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Селянський комерційний банк «Дністер», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛьвівТоргРоздріб» про захист прав споживача,стягнення пені, відшкодування упущеної вигоди відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подання в десятиденний термін з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_10