Справа № 473/2186/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої - судді Висоцької Г.А.,

при секретарі судового засідання Радєвій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вознесенська Миколаївської області подання головного державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ :

14.07.2016 року головний державний виконавець Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України.

Подання обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у ВДВС Вознесенського МРУЮ перебуває зведене виконавче провадження на загальну суму 1797135 грн. 88 коп., боржником в якому є ОСОБА_1, останній ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовими рішеннями, що є підставою для його обмеження у праві виїзду за межі України.

В судовому засіданні головний державний виконавець Бутковський І.В. подання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив суд подання задовольнити.

Дослідивши матеріали подання, суд прийшов до наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, на примусовому виконанні у Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області перебуває зведене виконавче провадження на загальну суму 1797135 грн. 88 коп., боржником в якому є ОСОБА_1, з виконання виконавчих документів, а саме: виконавчого листа № 2-1999/2009 виданого Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області 21.04.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» 462109,83 грн., виконавчого листа № 2-406/2010 виданого Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області 09.09.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» 1335026,05 грн.

Здійсненими виконавчими діями було встановлено, що у боржника відсутні зареєстровані за ним транспортні засоби, банківські рахунки, він не отримує пенсію, офіційно не працевлаштований, але має у приватній власності ? частку квартири АДРЕСА_1..

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі - Закон № 3857-XII).

В силу ст. 1 Закону № 3857-XII громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом та в'їхати в Україну.

Випадки обмеження такого права громадян України встановлені ст. 6 Закону: зокрема, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

В пункті 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України судом вирішується питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду особи за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів за поданням державного виконавця.

Звертаючись з даним поданням, головний державний виконавець Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області посилався як на підставу звернення до суду на ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання рішення суду та на те, що останній неодноразово перетинав державний кордон України.

Зі змісту наведених вище норм закону вбачається, що можливість тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України пов'язана з ухиленням останнього від виконання судового рішення.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Таким чином, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Згідно доданих державним виконавцем до подання документів інформація щодо перевірки майнового стану боржника за місцем його проживання відсутня.

04.07.2016 р. державним виконавцем надіслано виклик на ім»я ОСОБА_1, тобто про необхідність з»явитися до державного виконавця на 10.00 год. 11.07.2016 року для надання відомостей щодо доходів та стосовно сплати боргів на користь фінансових установ.

Відповідно до витягу з реєстру відстеження пересилання поштового відправлення № 195 вказану поштову кореспонденцію боржник ОСОБА_1В не отримав.

Таким чином, з доданих до даного подання документів вбачається, що відсутнє належне підтвердження про ухилення боржника від виконання обов'язків, покладених рішеннями суду та свідоме невиконання передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» обов'язків боржника.

З огляду на виключний характер обмеження особи у праві на виїзд не можна вважати, що направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження та виклику може бути підставою для задоволення подання державного виконавця. До того ж в наданих державним виконавцем матеріалах відсутні докази вчинення останнім усіх передбачених законом заходів щодо звернення стягнення на належне боржникові нерухоме майно.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання головного державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особами, що не брали участь в розгляді справи - протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Висоцька Г.А.