Справа № 544/235/16-ц
Пров. № 2/544/171/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду на вул. Соборній, 41 справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК») про захист прав споживачів банківських послуг та стягнення моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

29 лютого 2016 року до Пирятинського районного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 з позовною заявою до ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів банківських послуг та стягнення моральної шкоди.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ОСОБА_2А та ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» були укладені договори банківських рахунків. На імя позивача були відкриті карткові рахунки та видано відповідні картки з номерами 878563 та 741432 «Бонус Плюс» класу (Gold). При оформленні карткових рахунків письмовий договір не укладався. У подальшому відповідачем безпідставно було надіслано вимогу позивачу про погашення заборгованості по виданій картці,а на її звернення щодо причин виникнення такої заборгованості відповіді не отримала. Вважає такі дії відповідача неправомірними. Вважає, що відповідач увів позивача в оману, не надавши чіткої та однозначної інформації щодо правил обслуговування виданої картки. Зазначає, що при укладі договору відповідачем було суттєво порушено права ОСОБА_2А як споживача банківських послуг та було застосовано нечесну підприємницьку практику, а умови договору, на яких вона отримувала банківські картки містять істотний дисбаланс прав та обовязків на користь надавача таких послуг. Дані обставини призвели до негативних емоцій, моральних переживань та дискомфортних відчуттів у позивача. Для вирішення питань щодо причин виникнення заборгованості позивачу ОСОБА_2 довелося витрачати особистий та робочий час, здійснити переліт з республіки Туреччина до України. Все це суттєво вплинуло на психічний стан здоровя позивача та завдало їй моральної шкоди.

У звязку із вищевикладеним позивач звернувся до суду та просить визнати договори банківських рахунків з номерами 878563 та 741432 «Бонус Плюс» класу (Gold) недійсними, визнати незаконними дії відповідача щодо автоматичного зарахування ОСОБА_2 до членства у Голд клубі, скасувати нараховану заборгованість по указаним вище карткам та стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 5000 гривень.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги змінили та просили стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 9000 гривень. Вимоги визнати договори банківських рахунків з номерами 378567 та 741452 «Бонус Плюс» класу (Gold) недійсними, визнати незаконними дії відповідача щодо автоматичного зарахування ОСОБА_2 до членства у Голд клубі, скасувати нараховану заборгованість просили залишити без розгляду, оскільки відповідач самостійно скасував нараховану позивачу заборгованість та закрив указані вище рахунки.

Представник відповідача у судове засідання не зявився на адресу суду направив заперечення на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовна заява не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Судом установлено, що ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» 26.02.2014 був укладений договір банківського обслуговування, відкриті карткові рахунки та видано відповідну кредитну картку 378567 «Бонус Плюс» класу (Gold) (а.с.62). Позивач у судовому засіданні не заперечувала факт укладення указаного договору та користування виданою їй карткою.

Матеріалами справи підтверджено також нарахування позивачу заборгованості за указаним рахунком, частина з якої в сумі 330 грн станом на 01.03.2016 була погашена (а.с.61).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 цієї статті передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до норм ст. 4 та ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість обслуговування, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Позивач ОСОБА_2 є споживачем фінансово-кредитних послуг та має право на захист своїх порушених прав відповідно до вимог указаного закону.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію.

Згідно ст. 15 Закону споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Згідно із ст. 627 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно із ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

26.02.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання позивачем анкети- заяви та ознайомлення зУмовами та Правилами надання банківських послуг. Своїм підписом позивач підтвердила, що вона ознайомилася з указаними Умовами, Тарифами банку та отримала Памятку клієнта. У судовому засідання позивач сама не заперечувала факт отримання указаної вище картки 378567 «Бонус Плюс» класу (Gold) з її згоди та користування указаною карткою. Факт користування карткою підтверджується також наданою відповідачем випискою по рахунку 378567 (а.с.56-60). Позивачу було надано інформацію про суть фінансової послуги, що надається відповідачем за договором, що засвідчує її підпис на заяві про намір укласти договір та про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, з якими позивач мала можливість відкрито ознайомитися на офіційному сайті ПриватБанку (а.с.47).

Таким чином, доводи позивача про порушення її прав як споживача з підстав уведення відповідачем в оману внаслідок здійснення нечесної підприємницької діяльності є необґрунтованими.

У судовому засіданні судом не було встановлено будь-яких інших обставин, що свідчили б про порушення прав позивача як споживача фінансових послуг.

Відповідно до ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивач також не довела належними та допустимими доказами, що нарахування відповідачем їй штрафних санкцій за виданою карткою 378567 «Бонус Плюс» класу (Gold) спричинило їй моральні та матеріальні збитки. Надане як доказ вимоги до позивача банком сплати заборгованості, смс-повідомлення, не містить найменування адресата та його відправника (а.с.10). Крім того, установлено, що наявна у позивача заборгованість була знята шляхом зарахування коштів на рахунок ще 01.03.2016. Перебування позивача за межами України не може свідчити про неможливість отримання нею інформації по рахунку за наявності системи віддаленого банківського обслуговування «Приват24» та інших засобів звязку клієнтів «ПриватБанку» з банком. Крім того, позивачем не доведено, що факт перельоту із місця тимчасового її перебування за кордоном до України був пов'язаний із безпосереднім порушенням її прав як споживача, що вимагало негайного повернення до України.

До того ж, вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 9000 грн. задоволенню не підлягають, оскільки позивач заявляв дану вимогу на підставі Закону України «Про захист прав споживачів». Даний Закон передбачає право для споживача на відшкодування моральної шкоди, якщо остання спричинена внаслідок ушкодження життя чи здоровя споживача наданням неякісного товару чи послуги, а укладений між сторонами договір банківського обслуговування також не передбачає відшкодування такої шкоди надавачем послуг.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення моральної шкоди є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 215 ЦПК України, на підставі ст.23 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення моральної шкоди відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд протягом 10 днів із дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Головуючий

Повний текст рішення виготовлений 04.07.2016