Справа № 263/8427/16-ц
Провадження № 2/263/2066/2016
28 липня 2016 року Жовтневий районний суд міста Марiуполя Донецької областi у складi головуючого суддi Томіліна О.М., при секретарi Максимовій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Марiуполi цивiльну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом,
Позивач звернулась до суду із вказаним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання за нею права власності в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6, який постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1. Зазначена квартира на праві приватної власності належить у рівних частках, по 1/6 частці кожному: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та позивачеві ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності житло від 14.06.1994 року. Своє право власності чоловік позивача не зареєстрував у встановленому законом порядку у МКП «Маріупольське БТІ». Заповіту на випадок смерті ОСОБА_6 не залишив. Таким чином після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді 1/6 частини квартири АДРЕСА_1. Зазначила, що спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_6 позивач фактично прийняла, оскільки проживала спільно зі спадкодавцем з 24.12.1964 року по день його смерті, та в установлений законом шестимісячний строк звернулась до Першої маріупольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте 01.07.2016 року позивачеві було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно в МКП «Маріупольське БТІ». Просила визнати за нею право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6
Позивач ОСОБА_3 та представник позивача ОСОБА_10 надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні.
Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надіслали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення.
Дослiдивши матерiали справи, суд вважає, що позов пiдлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.ст. 355, 356, 357, 392 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_8, виданим 14.06.1994 року Державним підприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик» м. Маріуполя, ОСОБА_6, а також ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1.
Згідно зі свідоцтвом про одруження НОМЕР_2, виданим Будинком одруження міста Жданова Донецької області, 04.11.1962 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 одружилися. Після реєстрації одруження присвоєно прізвище дружині - «ОСОБА_5».
Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3, виданого повторно 18.04.2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_4 Батьками вказані - ОСОБА_6, ОСОБА_3
Згідно з довідкою від 14.04.2008 року № 216-07-49, виданою Жовтневим відділом ДРАЦС Маріупольського МУЮ у Донецькій області, 03.08.1990 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_4, актовий запис № 2168. 14.04.2008 року у Жовтневому відділ РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області зареєстровано розірвання зазначеного шлюбу, актовий запис № 199. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище дружини - «ОСОБА_4».
Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4, виданого 26.12.1963 року Жовтневим районним бюро ЗАЦС міста Жданова Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_5 Батьками вказані - ОСОБА_6, ОСОБА_3
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_5 виданого Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області 06.10.1997 року, шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_5 розірвано 08.10.1988 року, актовий запис № 745.
Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_6, виданим 29.11.1997 року Міським відділом РАГС міста Маріуполя Донецької області, ОСОБА_16 та ОСОБА_5 уклали шлюб 29.11.1997 року, актовий запис № 1051. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині - «ОСОБА_5».
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Судом встановлено, що позивач у справі - ОСОБА_3 є дружиною померлого ОСОБА_6, та на підставі ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем за законом першої черги.
У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.
Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі Першої маріупольської державної нотаріальної контори від 21.05.2008 року № 14647510, після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, заведена спадкова справа № 804/2008, зареєстрована в реєстрі за № 44719680.
Зі спадкової справи № 804 року вбачається, що 21.05.2008 року ОСОБА_3 звернулась до Першої маріупольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.
21.05.2008 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулись до Першої маріупольської державної нотаріальної контори з заявами про відмову від прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_6
Відповідно до постанови державного нотаріуса Першої маріупольської державної нотаріальної контори Кулініч В.М. від 01.07.2016 року № 1388/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3 після смерті її чоловіка ОСОБА_6 відмовлено у зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності не було зареєстровано органом, який здійснював державну реєстрацію прав власності на нерухомість.
Отже за даними наведених вище витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі та Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6, та у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено, оскільки право власності на квартиру АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку не зареєстроване.
Згідно із технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1, загальна площа вказаної квартири складає 73,4 кв.м, житлова - 49,2 кв.м. Квартира складається з трьох кімнат, у тому числі: першої кімнати - площею 14,6 кв.м., другої кімнати - площею 19,1 кв.м., третьої кімнати - площею 15,5 кв.м, кухні - площею 6,3 кв.м, вбиральні (сполученої) - площею 1,2 кв.м, ванної кімнати - площею 2,6 кв.м, коридору - площею 11,1 кв.м, вбудованої шафи - площею 2,2 кв.м.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України передбачено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Згідно із ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частина 2 статті 3 цього Закону визначає, що державна реєстрація гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Згідно з ч. 4 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
Тобто такі права мають підтверджуватися відповідними правовстановлюючими документами, а право власності - бути зареєстрованим належним чином, відповідно до закону, оскільки такою реєстрацією держава визнає наявність цих прав і гарантує їх достовірність.
Разом з тим видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).
Враховуючи той факт, що на теперішній час позивач позбавлена можливості зареєструвати своє право на спадщину, суд вважає необхідним захистити права позивача та визнати за нею в судовому порядку право власності на квартиру АДРЕСА_1.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. ст. 182, 328, 331, 355, 356, 357, 392, 1217, 1268, 1261 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, на 1/6 частину квартири № 17, загальною площею - 73,4 кв.м, житловою площею - 49,2 кв.м, в будинку АДРЕСА_1
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.М. Томілін