Справа №6/489/182/16
УХВАЛА

08 липня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві подання державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про примусове проникнення до володіння боржника

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 р. державний виконавець Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі Інгульський відділ ДВС) звернувся до суду з поданням, яким просити надати дозвіл на примусове проникнення до нежитлового приміщення боржника ОСОБА_1 за адресом Внутріквартальний проїзд, 4 в м. Миколаєві для проведення опису та арешту майна та його вилучення.

В поданні зазначив, що ОСОБА_1 є боржником у зведеному виконавчому провадженні № 40721144 зі стягнення з неї грошових коштів, належні боржниці автомобілі перебувають в розшуку з розрахункових рахунків списано незначну суму порівняно із сумою боргів, 22 травня 2015 р. складений акт опису та арешту майна боржника, яке не реалізоване, але стягувач погодився залишити за собою арештоване майно, яке боржниця відмовляється передавати.

В судовому засіданні державний виконавець вимоги подання підтримав, зауважив, що метою проникнення є не тільки фактичне вилучення арештованого майна, але й виявлення іншого майна боржника, яке можна описати та арештувати.

Суд, заслухавши пояснення осіб, державного виконавця, дійшов висновку, що подання слід задовольнити.

Відповідно до змісту подання та таке письмовими доказами в провадженні Інгульського відділу ДВС перебуває зведене виконавче провадження №40721144, до складу якого входять виконавчі провадження з примусового виконання таких документів:

Вимоги Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі №ф-2349 від 03 липня 2013 р. про стягнення з ОСОБА_1 боргу 1626,30 грн.

Наказу №915/1249/14 виданого 18 вересня 2014 р. господарським судом Миколаївської області про стягнення з ФОП ОСОБА_1 боргу в сумі 180588,31 грн. та 3611,77 грн. судового збору на користь ФОП ОСОБА_2

та інші виконавчі документи.

Постановою від 23 вересня 2013 р. державний виконавець наклав арешт на все майно боржника (а.с.14).

Належні ОСОБА_1 три автомобілі перебувають у розшуку, оголошеному постановою державного виконавця від 24 листопада 2014 р. (а.с.44)

Доходу як підприємець або фізична особа ОСОБА_1 не отримує.

При провадженні виконавчих дій банківські установи повертають без виконання вимоги державного виконавця через відсутність коштів на рахунках підприємства.

Актом опису й арешту майна від 22 травня 2014 р. в м. Миколаєві по провул. Внутріквартальному, 4 в м. Миколаєві державний виконавець описав та передав на зберігання ОСОБА_1 належне їй майно: установку компресорну моделі №РМ31300.00 зав. №106/21403, 2011 року випуску, установку компресорну моделі №РМ 31300.00 зав. №110/38188, 2001 року випуску, а також монітор компютерний «Асеr». Акт підписаний боржником без зауважень (а.с.29-32).

Згідно листа ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва від 02 квітня 2014 р. ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність по провул. Внутріквартальному, 4 в м. Миколаєві (а.с.28).

Постановою державного виконавця від 15 грудня 2015 р. установка компресорна моделі №РМ31300.00 зав. №106/21403, 2011 року випуску, установка компресорна моделі №РМ 31300.00 зав. №110/38188, 2001 року випуску, які знаходяться в м. Миколаєві по пров. Внутріквартальному, 4 передані в рахунок погашення боргу в сумі 44600 грн. стягувачеві ОСОБА_2 (а.с.52053). Вказана постанова доведена до відома боржника21 грудня 2015 р., про що свідчить її підпис на супровідному листі (а.с.51).

Із акт державного виконавця та пояснень боржника ОСОБА_1, де вона зазначила, що здійснює підприємницьку діяльність по провул. Внутріквартальному, 4 в м. Миколаєві виходить, що вона відмовилася передавати майне передане державним виконавцем стягувачеві ОСОБА_2 у звязку із тим, що це майно їй не належить.

Разом із тим, документів або рішення суду, яке б свідчило що право власності на описані та арештовані компресорні установки їй не належить ОСОБА_1 державному виконавцю всупереч обовязку, встановленому у ч. 6 ст. 12 закону України «Про виконавче провадження» не надала.

Постанову державного виконавця про передачу майна стягувачеві ОСОБА_1 не оскаржувала.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

За такого, суд вбачає в діях ОСОБА_1 перешкоджання державному виконавцю в здійсненні ним своїх посадових обовязків, а тому слід надати дозвіл для проведення виконавчих дій на примусове проникнення державного виконавця до володіння боржника ОСОБА_1 - приміщення по провул. Внутріквартальному, 4 в м. Миколаєві.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Надати дозвіл державному виконавцю Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на примусове проникнення до володіння боржника ОСОБА_1 по провулку Внутріквартальний проїзд, 4 в м. Миколаєві для вчинення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні №40721144.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Д.Г. Губницький