Справа № 369/3212/16-ц
Провадження № 4-с/369/65/16
УХВАЛА

Іменем України

06.05.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчка А.Я.,

за участю секретаря Раситюк М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре», заінтересовані особи: ОСОБА_1, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_2, на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року представник товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» (далі ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре») звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області (далі ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області) ОСОБА_2

Заявлені вимоги представник обґрунтовував тим, що 17 листопада 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» матеріальної шкоди в розмірі 12 110 (дванадцять тисяч сто десять) грн. 30 коп. та судового збору в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

На виконання вищезазначеного судового рішення було видано виконавчий лист від 22 грудня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» матеріальної шкоди в розмірі 12 110 (дванадцять тисяч сто десять) грн. 30 коп. та судового збору в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

На підставі вказаного виконавчого листа 26 січня 2016 року ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» звернулося до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області із заявою про відкриття виконавчого провадження.

01 лютого 2016 року державним виконавцем Міщенко Л.М. було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі того, що у виконавчому листі не зазначено ідентифікаційного номеру боржника.

Аналізуючи чинне законодавство України, зокрема норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), Закону України «Про виконавче провадження», висновки, викладені в постанові Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, представник ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» зазначив, що вищезазначена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження суперечить нормам чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Представник ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» просив суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області Міщенко Л.М. від 01 лютого 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження по виконавчому листу № 369/9181/15-ц від 22 грудня 2015 року, а виконавчий лист повернути у ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області для подальшого виконання.

В судове засідання представник ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» не зявився, направивши до канцелярії суду клопотання за вх. № 12688 від 04.05.2016року з проханням розглянути скаргу без участі представника товариства, підтримавши при цьому скаргу у повному обсязі.

Інші учасники процесу в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду скарги повідомлені, причини неявки суду не відомі.

У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як встановлено в судовому засіданні,17 листопада 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» матеріальної шкоди в розмірі 12 110 (дванадцять тисяч сто десять) грн. 30 коп. та судового збору в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

На виконання вищезазначеного судового рішення було видано виконавчий лист від 22 грудня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» матеріальної шкоди в розмірі 12 110 (дванадцять тисяч сто десять) грн. 30 коп. та судового збору в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Частиною п'ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковим до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013, Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012). Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

На підставі вищевказаного виконавчого листа 26 січня 2016 року ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» звернулося до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області із заявою про відкриття виконавчого провадження.

01 лютого 2016 року державним виконавцем Міщенко Л.М. було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі того, що у виконавчому листі не зазначено ідентифікаційного номеру боржника.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів (ч.1 ст. 360-7 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судом встановлено, що державний виконавець ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області виніс спірну постанову неправомірно і без вжиття всіх необхідних заходів для виконання рішення суду, оскільки відомості про ідентифікаційні коди платників податків є відомостями, які виконавець самостійно має можливість отримати та застосувати в роботі.

Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що оспорювані дії державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ є незаконними, а постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження по виконавчому листу № 369/9181/15-ц від 01 лютого 2016 року є такою, що підлягає скасуванню.

Стосовно заявленої у скарзі вимоги про повернення виконавчого листа у ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області для подальшого виконання, то суд не знаходить підстав для її задоволення, приймаючи до уваги обрання представником неналежного способу захисту порушених прав, який не передбачений Законом України «Про виконавче провадження», не конкретизованість такої вимоги, враховуючи що не зрозуміло, хто саме повинен повернути виконавчий лист до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області та у який спосіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 6, 11, 18, 19, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 10, 11, 60, 210, 383, 386, 387, 388 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре», заінтересовані особи: ОСОБА_1, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_2, на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_2 від 01 лютого 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження по виконавчому листу № 369/9181/15-ц від 22 грудня 2015 року.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні при проголошенні ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.Я. Волчко