Справа № 573/1931/16-ц
Номер провадження 2/573/744/16
РІШЕННЯ

іменем України

23 листопада 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: Улянівська державна нотаріальна контора Білопільського району Сумської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

29 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11 липня 2014 року помер його дід ОСОБА_3. Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,812 га, яка знаходиться на території Верхосульської сільської ради. За життя дід склав заповіт, яким заповів все своє майно йому та ОСОБА_4 в рівних частинах. В установлений законом строк він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після діда, а ОСОБА_4 - про відмову від спадщини за заповітом на його користь. Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно розпоряджатися спадковим майном він не може у звязку з тим, що державний акт на вказану земельну ділянку не зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Посилаючись на викладені вище обставини, ОСОБА_1 просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після діда ОСОБА_3, який помер 11 липня 2014 року, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,812 га, яка знаходиться на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії І-СМ №038259.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився. Представник останнього за довіреністю ОСОБА_5 подала заяву, в якій уточнила підставу позову, просила визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії І-СМ №038259, в порядку спадкування за заповітом і розглянути справу без її участі (а. с. 66).

Представник відповідача Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи у відсутність їх представника, з позовом згодні (а. с. 46).

Представник третьої особи Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області, будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив (а. с. 51).

Третя особа - ОСОБА_4 у судове засідання також не зявилася без повідомлення причин, про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 40).

У звязку з неявкою сторін, третіх осіб, суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину, або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України).

Судом встановлено, що 11 липня 2014 року в с. Верхосулка Білопільського району Сумської області помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №223419 (а. с. 6).

Згідно з наявною в матеріалах справи копією державного акту серії І-СМ №038259, виданого 23 квітня 2002 року Верхосульською сільською радою на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 19 березня 2002 року №90, ОСОБА_3 у приватну власність передана земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,812 га в межах згідно з планом, розташована на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 4).

Відповідно до заповіту, посвідченого 01 липня 2010 року секретарем Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, зареєстрованого в реєстрі за №52, ОСОБА_3 заповів все своє майно своїм онукам: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в рівних частинах (а. с. 11).

Згідно з довідкою Верхосульської сільської ради від 22 вересня 2016 року ОСОБА_3 до дня смерті 11 липня 2014 року проживав та вів спільне господарство у с. Верхосулка Білопільського району Сумської області разом із онуком ОСОБА_1. ОСОБА_3 належала земельна ділянка, посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серії І-СМ №038259. Від імені ОСОБА_3 виконавчим комітетом Верхосульської сільської ради посвідчено заповіт за №52 від 01 липня 2010 року на користь онуків ОСОБА_1 та ОСОБА_4. Вказаний заповіт не відмінявся (а. с. 12).

З матеріалів справи вбачається, що 20 листопада 2014 року ОСОБА_4 подала нотаріусу заяву про відмову від належної їй часки спадкового майна за заповітом, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, на користь ОСОБА_1. За заявою останнього 22 грудня 2014 року у Спадковому реєстрі заведено спадкову справу №56934067 після ОСОБА_3, який помер 11 липня 2014 року (а. с. 57-64).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,812 га в межах згідно з планом, яка знаходиться на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3, який помер 11 липня 2014 року. Однак, він позбавлений можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно розпоряджатися спадковим майном у звязку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю серії І-СМ №038259 не зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, а відтак, право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 316, 328, 373, 1216, 1218, 1220, 1223, 1233, 1235, 1268 ЦК України, ст. 81 Земельного Кодексу, ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: Улянівська державна нотаріальна контора Білопільського району Сумської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3, який помер 11 липня 2014 року, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0,812 га в межах згідно з планом, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії І-СМ №038259, виданим Верхосульською сільською радою 23 квітня 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 19 березня 2002 року №90.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: