У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до дочірнього підприємства «А.Е.Т. Джоін ап!», третя особа - фізична особа - підприємець ОСОБА_4, про захист прав споживачів, відшкодування майнової та моральної шкоди за невиконання умов договору на туристичне обслуговування за касаційною скаргою дочірнього підприємства «А.Е.Т. Джоін ап!» на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 2 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 29 січня 2015 року між ним та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4 який діяв від імені та в інтересах дочірнього підприємства «А.Е.Т. Джоін ап!» (далі - ДП «А.Е.Т. Джоін ап!») укладено договір на туристичне обслуговування, за умовами якого туроператор зобов'язався надати замовнику за його рахунок пакет туристичних послуг - тур до Єгипту в готель Continental Plaza Beach на період з 6 по 13 лютого 2015 року та переліт з датою вильоту з аеропорту м. Харкова 6 лютого 2015 року. Загальна вартість туристичних послуг склала 25 840 грн., яку він оплатив у повному розмірі. Проте відповідач в односторонньому порядку ухилився від виконання своїх зобов'язань за договором на туристичне обслуговування. 26 лютого 2015 року ним було отримано на картковий рахунок грошові кошти у розмірі 23627 грн 47 коп. у рахунок сплаченої ним вартості туристичних послуг.

Ураховуючи викладене, позивач, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача на його користь 2 212 грн 53 коп. на відшкодування майнової шкоди, 20 тис. грн на відшкодування моральної шкоди та витрати на правову допомогу в розмірі 5 500 грн.

Заочним рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 2 лютого 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» на користь ОСОБА_3 2 212 грн 53 коп. на відшкодування майнової шкоди, 2 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 7 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» інфляційних втрат за несвоєчасне повернення боргу відмовлено.

У касаційній скарзі ДП «А.Е.Т. Джоін ап!», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції, виходив із того, що невиконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини ДП «А.Е.Т. Джоін ап!», у зв'язку з чим підприємством повинні бути відшкодовані понесені позивачем витрати, оскільки відповідачем в добровільному порядку повернуто 23 267 грн 47 коп., суд достягнув різницю між понесеними витратами та повернутими грошовими коштами. Також невиконання відповідачем умов договору спричинили йому та його родині моральну шкоду, яка полягає душевних стражданнях, яких вони зазнали в наслідок нереалізованих сімейних планів на відпочинок, визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив з положень ст. ст. 23, 1167 ЦК України, урахувавши характер і обсяг страждань.

Апеляційний суд погодився з такими висновками місцевого суду, зазначивши також про те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення і висновків суду не спростовують.

Проте повністюпогодитись із таким висновкомапеляційного суду не можна, тому що суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Зміст ухвали суду апеляційної інстанції передбачено в ст. 315 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначаються: узагальнені доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі; встановлені судом першої інстанції обставини; мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; у разі відхилення апеляційної скарги зазначаються мотиви її відхилення.

Таким вимогам закону ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 29 січня 2015 року між ОСОБА_3 та ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» в особі ФОП ОСОБА_4 укладено договір на туристичне обслуговування, за умовами якого відповідач зобов'язався надати позивачу туристичні послуги з подорожі до Єгипту на чотирьох осіб у період з 6 по 13 лютого 2015 року з проживанням в готелі Continental Plaza Beach та переліт 6 лютого 2015 року з аеропорту м. Харкова. Зобов'язання з оплати туристичних послуг у розмірі 23 850 грн ОСОБА_3 виконав.

4 лютого 2015 року туроператором ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» були оформлені та видані необхідні для тура до Єгипту документи.

6 лютого 2015 року в аеропорту м. Харкова представники авіакомпанії повідомили позивачу та його родині, що посадка на рейс № PS 7011 з м. Харкова до ШармЕль Шейху не здійснюється, оскільки він скасований за ініціативою туроператора ДП «А.Е.Т. Джоін ап!».

6 лютого 2015 року позивач звернувся до ФОП ОСОБА_4 та ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» з претензією про повернення сплачених грошових коштів за договором на туристичне обслуговування від 29 січня 2015 року.

26 лютого 2015 року позивачу на картковий рахунок повернуто грошові кошти в розмірі 23 627 грн 47 коп. у рахунок сплаченої ним вартості за туристичні послуги.

За умовами ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі винною особою, яка її завдала.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

У порушення зазначених вимог закону та ст. 212 ЦПК України апеляційний суд не надав належної правової оцінки факту, що згідно з квитанціями від 3 лютого 2015 року ФОП ОСОБА_4 сплатив ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» за туристичні послуги (заявка № 271431) грошові кошти в розмірі 23 627 грн 47 коп., які в подальшому були повернуті позивачу.

Разом з тим апеляційний суд не врахував, що грошові кошти в розмірі 2 212 грн 53 коп. у вартість туристичної послуги не входять і такої суми ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» не отримувало.

Також апеляційний суд не встановив, на якій правовій підставі ФОП ОСОБА_4 отримав від позивача грошові кошти у розмірі, більшому за вартість туристичної послуги, не з'ясував, за які саме послуги сплатив позивач 2 212 грн 53 коп. на користь третьої особи, чи входить ця сума до складу туристичної послуги і чи належить вона до завданих ОСОБА_3 збитків, які повинно відшкодувати ДП «А.Е.Т. Джоін ап!».

При цьому позов не стосується надання додаткових послуг з бронювання та/або консультаційно-інформаційних послуг, наданих ФОП ОСОБА_4, які до туристичної послуги, наданої ДП «А.Е.Т. Джоін ап!», не відносяться.

Крім того, спірні правовідносини виникли з договору на туристичне обслуговування.

Відповідно до ч. 4 ст. 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов'язань у договірних правовідносинах у випадку встановлення такої відповідальності законом або договором.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається ст. 23 ЦК України.

Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов'язань у випадках, передбачених договором або законом.

Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених Цивільним кодексом та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Отже, виходячи з аналізу зазначених правових норм, ні чинним законодавством ні договором, укладеним ОСОБА_3 та ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» в особі ФОП ОСОБА_4, не передбачено право позивача на відшкодування моральної шкоди у зв'язку з невиконанням ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» умов договору.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1790цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Проте у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 315 ЦПК України апеляційний суд на зазначені вище обставини справи уваги не звернув; зазначених вимог закону не врахував; не з'ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог та дійшов передчасного висновку про залишення без змін рішення суду першої інстанції, що свідчить про його необґрунтованість та незаконність.

За таких обставин ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу дочірнього підприємства «А.Е.Т. Джоін ап!» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 2 лютого 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф.Хопта

В.А.Черненко

С.П.Штелик