Справа №587/2259/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1206/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Лузан Л. В. , Сибільової Л. О.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 16 травня 2016 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и л а:

31 серпня 2015 року ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4» звернулося до суду з вищезазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 11 липня 2008 року між банком та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 327 про надання грошових коштів в сумі 33084,10 євро під 12,5% річних зі строком користування до 11 липня 2033 року, а з 24 листопада 2008 року процентна ставка за згодою сторін збільшена до 16,5 % річних та в забезпечення виконання ОСОБА_5 зобовязань був укладений договір іпотеки за яким відповідачка надала в іпотеку належну їй двокімнатну квартиру. Однак ОСОБА_5 своїх зобовязань по кредитному договору належним чином не виконала.

06.01.2016 року ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4» уточнило свої позовні вимоги і просило стягнути з ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором в сумі 1157714, 25 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 32913,87 євро, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 11.08.2015року - 23,304194 гривень за 1 євро - становить 767031 гривня 21 копійка; відсотки за користування кредитом - 14934,15 євро, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 11.08.2015 р. становить 348028 гривень 33 копійки; комісія - 9306 гривень 19 копійок; штраф - 33348 гривень 52 копійки; а також звернути стягнення на належне на праві приватної власності ОСОБА_5 нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру і визнати за банком право власності на цю квартиру.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 16 травня 2016 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, 40000, ІПН НОМЕР_1, паспорт МА № 831611, виданий Зарічним РВ СМУ УМВС України в Сумській області 14.04.2000 р.) перед Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_4» (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, б. 27 «Т», ) за кредитним договором № 327 від 11 липня 2008 року, що становить в гривневому еквіваленті 1157714 (один мільйон сто п'ятдесят сім тисяч сімсот чотирнадцять) гривень 25 копійок, з них:

- заборгованість за кредитом - 32913,87 євро, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 11.08.2015року - 23,304194 гривень за 1 євро - становить 767031 гривня 21 копійка;

- відсотки за користування кредитом - 14934,15 євро, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 11.08.2015 р. становить 348028 гривень 33 копійки;

- комісія - 9306 гривень 19 копійок;

- штраф - 33348 гривень 52 копійки,

звернено стягнення на належне на праві приватної власності ОСОБА_5 нерухоме майно, яке є предметом іпотеки згідно іпотечного договору, укладеного 11.07.2008 року між ОСОБА_5 та ВАТ «ВіЕйБі Банк», посвідченого приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 4612, а саме: двокімнатну квартиру зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 74,05 (сімдесят чотири цілих п'ять сотих) кв.м., житловою площею 51,20 (п'ятдесят одна ціла два десятих) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом визнання права власності за Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_4» (, юридична адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, б. 27«Т»),

Визнано за Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_4» право власності на двокімнатну квартиру зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 74,05 (сімдесят чотири цілих п'ять сотих) кв.м., житловою площею 51,20 (п'ятдесят одна ціла два десятих) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» витрати, повязані з оцінкою предмета іпотеки та виготовленням звіту про оцінку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, в сумі 800 (вісімсот) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_5 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні судового збору в дохід держави.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 11 липня 2008 року між ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 327 про надання кредиту на суму 33084,10 євро під 12,5 % річних зі строком користування до 11 липня 2033 року (а.с.12-19).

Згідно додаткового договору №1 від 24 листопада 2008 року до кредитного договору № 327 від 11 липня 2008 року встановлена плата за користування кредитними коштами в розмірі 16,5% (а.с.25).

Згідно додаткового договору №2 від 03 грудня 2009 року до кредитного договору № 327 від 11 липня 2008 року встановлена плата за користування кредитними коштами з 11 грудня 2009 року в розмірі 15% річних (а.с.27).

В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_5 за кредитним договором № 327 від 11 липня 2008 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_5 був укладений договір іпотеки, згідно з яким ОСОБА_5 надала в іпотеку двокімнатну квартиру, загальною площею 74,05 кв.м, житловою площею 51,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 33-44).

Станом на 12 серпня 2015 року ОСОБА_5 допустила перед позивачем заборгованість у гривневому еквіваленті на суму 1157714 гривень 25 копійок, з яких:

- заборгованість за кредитом - 32913,87 євро, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 11.08.2015року - 23,304194 гривень за 1 євро - становить 767031 гривня 21 копійка;

- відсотки за користування кредитом - 14934,15 євро, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 11.08.2015 р. становить 348028 гривень 33 копійки;

- комісія - 9306 гривень 19 копійок;

- штраф - 33348 гривень 52 копійки (а.с. 7, 8).

Відповідно до п. 7.1. іпотечного договору іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо у момент надання строку (терміну) виконання зобовязань, вони не будуть виконані (виконані належним чином) та у випадку, якщо інформація або документи, надані іпотекодавцем при укладенні цього договору, виявляться недостовірними та/або недійсними, у випадку невиконання та/або неналежного виконання зобовязань за кредитним договором та цим договором, а також у інших випадках передбачених кредитним договором, цим договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 7.2. зазначеного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі:

- рішення суду;

- виконавчого напису нотаріуса;

- переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору;

- продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору.

Відповідно до пункту 7.3. іпотечного договору іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п. 7.2. цього договору.

Відповідно до п. 7.4. даного договору сторони договору домовилися про те, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на майно, згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя в позасудовому порядку, на підставі цього договору, шляхом:

пункт 7.4.1. Переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання згідно з цим застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до наведених нижче умов.

У випадку набуття іпотекодержателем права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодавець підписанням цього іпотечного договору підтверджує свою згоду на передасу у власність іпотекодержателю предмета іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночночної діяльності, якого обирає іпотекодержатель для здійснення такої оцінки. Витрати щодо здійснення такої оцінки предмета іпотеки несе іпотекодавець.

Підписанням цього договору іпотекодавець засвідчує, що він надає іпотекодержателю згоду на прийняття іпотекодержателем одностороннього рішення про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя (придбання предмету іпотеки у власність) у випадку виникнення у іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору, кредитного договору та вимог чинного законодавства України.

Іпотекодавець підписанням цього договору також засвідчує, що наявності будь-яких інших документів, крім цього договору та письмового рішення іпотекодержателя про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя, для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки не вимагається.

Цей договір та письмове рішення іпотекодержателя про придбання предмета іпотеки у власність має силу правовстановлюючих документів та надають право іпотекодержателю подати заяву про реєстрацію права власності на предмет іпотеки. Право власності на предмет іпотеки переходить до іпотекодержателя у порядку, що передбачений чинним законодавством України.

Пункт 7.4.2. Шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки.

Задовольняючи позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за банком права власності на предмет іпотеки, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право за рахунок вартості предмета іпотеки задовольнити вимоги за кредитним договором. А також виходив з того, що з урахуванням ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом стягнення, якщо його передбачено договором, а тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі ч. 2 ст. 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом.

Проте з такими висновками колегія суддів погодитись не може.

Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Згідно із ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване ст. 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у ст. ст. 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності, (правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі № 6-1851цс15, яка за змістом ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, не звернув уваги на те, що сторони іпотечного договору визначили, що такий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено лише у позасудовому порядку (п.п. 7.2., 7.4., 7.4.1. іпотечного договору), що встановлений ст. 37 Закону України «Про іпотеку», тобто на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками.

Тобто, судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду згідно вимог ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

У звязку з задоволенням апеляційної скарги підлягає відшкодуванню за рахунок позивача сплачений судовий збір апелянтом в розмірі 4019 грн. 40 коп. відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 16 травня 2016 року в даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» на користь ОСОБА_3 4019,40 грн. на відшкодування судового збору за апеляційний розгляд.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -