Справа № 161/4147/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Гринь О.М.
Провадження № 22-ц/773/1257/16 Категорія: 81 Доповідач: Завидовська-Марчук О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Завидовської - Марчук О.Г.,

суддів - Лівандовської - Кочури Т.В., Свистун О.В.,

при секретарі Перебойчуку Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за апеляційною скаргою представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Дуди Юрія Миколайовича на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 червня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року заявник звернувся зі скаргою, на обґрунтування якої зазначив, що 22.02.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України на підставі п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження по виконанню рішення Луцького міськрайонного суду від 29.12.2014 року в справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 14025514,01 грн. за кредитним договором та 3654 грн. судових витрат. Вважає, що вказана постанова незаконна, оскільки будь - які обставини, передбачені п. 8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», що виключають здійснення виконавчого провадження, відсутні.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 червня 2016 року скаргу ПАТ "Комерційний банк "Надра" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено.

Скасовано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22.02.2016 року, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Борейком М.В.

Зобов'язано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду №161/16986/14-ц виданого 16.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «Надра» 14 025 514, 01 гривень заборгованості за кредитним договором та 3 654,00 гривень судових витрат по справі

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МУЮ Дуда Ю.М. подав апеляційну скаргу на цю ухвалу, в якій покликаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою в задоволенні скарги відмовити повністю.

Перевіривши матеріали справи, доводи скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 29.12.2014 року задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 14025514,01 грн. за кредитним договором та 3654,00 грн. судових витрат.

02.02.2016 року до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направлено заяву про відкриття виконавчого провадження.

22.02.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження винесена на підставі п.8 ч.1. ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: відмова у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження. У відкритті виконавчого провадження відмовлено в зв'язку з тим, що надані копії документів, що підтверджують повноваження особи не завірені належним чином, а саме відповідно до п. 5.27 «Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації. вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003» передбачає, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

Звертаючись із скаргою на постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22.02.2016 року, банк пропустив строк оскарження вказаної постанови. Пропуск вказаного строку заявник обґрунтовував тим, що копію вказаної ухвали банком отримано лише 16.03.2016 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції банку. При цьому, у поданій скарзі, просив поновити строк подачі скарги на дії державного виконавця.

Відповідно до статті 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

В судовому засіданні під час розгляду справи апеляційним судом державний виконавець пояснив, що згідно списку згрупованих рекомендованих відправлень, а також результатів відстеження поштового відправлення УДПЗ «Укрпошта» лист із постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження вручено представникові ПАТ КБ «Надра» за довіреністю 29.02.2016 року.

Скаргу на постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження банком подано 28.03.2016 року і поважних причин пропуску такого строку не наведено.

Однак, судом першої інстанції, всупереч наведеним нормам цивільного процесуального законодавства, питання про поновлення строку для подачі скарги на дії державного виконавця, незважаючи на наявність клопотання про його поновлення, взагалі не вирішувалось, не досліджувались причини пропуску строку та їх поважність, оскаржувана ухвала не містить висновків суду із вказаного питання.

За приписами Цивільного процесуального кодексу України питання щодо прийняття скарги до розгляду належить до компетенції суду першої інстанції.

Таким чином, при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції допустив порушення встановленого законом порядку вирішення питання про оскарження дій та рішень державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у зв'язку з чим, дану ухвалу слід скасувати, а вказане питання - передати на новий розгляд до того ж суду відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Крім того, скасувавши постанову державного виконавця від 22.02.2016 року, судом зобов'язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду, виданого 16.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «Надра» 14 025 514, 01 грн. заборгованості за кредитним договором та 3 654 грн. судових витрат по справі.

За змістом роз'яснень, які містяться в пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», а також в пункті 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи

При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Тобто, суд не може зобов'язати державного виконавця відкрити виконавче провадження, оскільки вказане питання належить лише до компетенції державного виконавця і є не обов'язком, а правом державного виконавця після з'ясування наявності чи відсутності інших підстав для відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Дуди Юрія Миколайовича - задовольнити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 червня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді :