Справа № 755/5961/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 за участю третіх осіб Української Акціонерної страхової компанії "АСКА", Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО ДС" про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивувала тим, що 12 грудня 2015 року по вул. Фрунзе в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Рено Логан» д/н НОМЕР_1 під керуванням відповідача та транспортного засобу «Мерседес Бенз», д/н НОМЕР_2, під керуванням позивача, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. 23 грудня 2015 року постановою Подільського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Згідно полісу №АІ/8743883 від 08 листопада 2015 року цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія АСКО ДС». Також між відповідачем та Українською акціонерною страховою компанією «АСКА» укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності СТД № 3347703 від 06 листопада 2015 року, відповідно до умов якого страхова сума за кожний страховий випадок складає 150 000,00 грн. Згідно звіту №05Д/12/15 про оцінку матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля марки «Мерседес Бенз», д/н НОМЕР_2 вартість відновлювального ремонту становить 119 542,19 грн., страховими компаніями позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 66 440,88 грн. А тому з відповідача підлягає стягнення суми у розмірі 53 101,31 грн., якої не вистачає для проведення відновлювального ремонту автомобіля марки «Мерседес Бенз», д/н НОМЕР_2. Позивачу заподіяно моральну шкоду, яка виражається в душевних та фізичних стражданнях, порушення звичного способу життя і нормальних життєвих зв'язків, що унеможливлює продовження активного громадського життя та інші негативні наслідки. Моральну шкоду вона оцінює в сумі 20 000,00 гривень. Таким чином просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 53 101,31 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн. та судові витрати.

Одночасно представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2, у тому числі на автомобіль НОМЕР_3, 2005 року випуску. Заява мотивована тим, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У пункту 3 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" підкреслено, що згідно з п. 1 ч. 1 статті 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Частиною 4 ст.334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

У поданих до суду матеріалах відсутні відомості про належність на час розгляду справи нерухомого майна відповідачу.

Оскільки для забезпечення позову шляхом накладання арешту на все нерухоме майно, необхідно з'ясовувати належність майна відповідачу, отже суд вважає неможливим задовольнити заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на все нерухоме майно .

Щодо накладення арешт та заборону відчуження на автомобіль НОМЕР_3, 2005 року випуску, суд вважає таке.

На підтвердження своїх вимог позивачем надано витяг з Державного реєстру МВС України про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на автомобіль НОМЕР_3, 2005 року випуску, який сформований 13 березня 2016 року.

Відповідно до п. 1, ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково в межах суми заявлених позовних вимог-73 101,31 грн.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль НОМЕР_3, 2005 року випуску, який належить на праві приватної власності ОСОБА_2, в межах суми заявлених позовних вимог-73 101,31 грн.

В іншій частині заяви про забезпечення позов відмовити

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Є.Арапіна