"23" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді - БАРТАЩУК Л.П.
при секретарях Зимницькій М.Е., Яролевському А.М., Івашко О.Л.
за участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення, -
Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зобов»зати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні житлом та вселити його в квартиру АДРЕСА_1.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є зареєстрованим у встановленому законом порядку і фактично проживав з 14.10.2003 року по 03.03.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 разом з відповідачем - ОСОБА_3, яка є його рідною матір'ю, та членами її сім'ї - її чоловіком та іншим сином.
02.03.2016 року між сторонами стався конфлікт, після якого відповідач більше не впустила позивача до квартири.
У квартирі залишилися особисті речі позивача, останній був змушений ночувати в іншому місці, у подальшому орендувати квартиру, маючи при собі лише ті речі, з якими вийшов на роботу.
Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку або в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Як пояснив в судовому засіданні позивач, увесь час він неодноразово намагався поспілкуватись з відповідачем щодо ситуації, яка склалася, однак, остання без жодних пояснень не бажає пускати позивача до квартири, не віддає особистих речей і паспорту, через що він був вимушений відновлювати паспорт та інші документи, оскільки доступу до них у квартирі він не має, що спричинює великі незручності.
Підтримавши позовні вимоги, позивач та його представник на підтвердження наведених обставин просили долучити письмові докази і допитати свідків.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце судових засідань у справі повідомлена належним чином згідно вимог ст. 74, 77 ЦПК України, доказів на спростування викладених позивачами у позовній заяві обставин не надала.
Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За згодою позивача і представника позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, - на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши пояснення позивача і його представника, допитавши свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності та взаємозв'язку, судом встановлено наступне.
Відповідно до довідки, виданої ЖРЕО №410 від 30.07.2015 року за № 473 місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване у встановленому законом порядку у квартирі АДРЕСА_1.
Власником особового рахунку цього житла, а також власником квартири є ОСОБА_3 (а.с. 62).
Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку або в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Як підтвердив в судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_4, 02.03.2016 року між позивачем і його матір»ю стався конфлікт, після якого відповідач більше не впустила позивача до квартири, де залишилися його особисті речі і документи.
Факт створення позивачеві перешкод у користуванні житлом підтверджується і актом від 22.11.2016р., складеним головою правління ОСББ «Давидова-6», ОСОБА_2, ОСОБА_5 (а.с. 63), а також не спростований відповідачем.
Оскільки позивачем доведений факт створення йому перешкод у користуванні житлом, тобто, порушення його законного права, позов підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 47 Конституції України, ст. 156 ЖК УРСР, ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 208-209, 212-215, 218, 222, 223, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення - задовольнити.
Зобов»язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні житлом та вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 10 днів після проголошення в судовому засіданні.

СУДДЯ: