Справа 431/2846/16-ц
Провадження 2/431/883/16
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

судді Олійник С.В.,

за участі секретаря Яковенко А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що він є батьком двох дітей: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Добровільно сплачує аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісяця, до повноліття дитини. Рішенням Старобільського районного суду від 17 березня 2016 року з нього було стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 . Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 11 травня 2016 року з нього було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 в розмірі 500 гривень на утримання непрацездатної дружини. За вказаними рішеннями суду з нього стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця на одну дитину та 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця на другу дитину, а також 500 гривень на утримання непрацездатної дружини, що разом складає більш ніж 50% його заробітку. Відповідно до вимог ст. ст. 182-183 Сімейного Кодексу України він повинен сплачувати на двох дітей 1/3 частину свого заробітку. На теперішній час він працює, має сім`ю, а також утримує безробітного батька, тому не має можливості сплачувати по ? частині усіх видів заробітку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів може бути зменшений за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі змінення матеріального чи сімейного становища, погіршення чи покращення здоров`я будь-кого з них. У зв`язку з вище викладенними обставинами він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просить суд зменшити розмір утриманих аліментів до 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та про визнання позову. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності відповідача ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 у судові засідання неодноразово не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується поштовими повідомлення, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача ОСОБА_3 за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері чи батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів не може складати менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно рішенням Старобільського районного суду від 17 березня 2016 року з ОСОБА_1 було стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі ? частини від усіх видів доходу, але не менш 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11 березня 2016 року.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 11 травня 2016 року з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 11 березня 2016 року до досягнення доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 з місця роботи ОСОБА_1 вбачається, що він працює інспектором ПС 3 категорії черговий центру управління службою ВПС і отримує заробітну плату: в січні 2016 року 7518,22 гривень, в лютому 2016 року 9997,48 гривень, в березні 2016 року 9977,06 гривень, в квітні 2016 року 14622,50 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідного до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В порядку ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Це означає, що зміна матеріального чи сімейного стану позивача чи відповідача автоматично не припиняє стягнення аліментів у встановленому рішенням суду розмірі, а лише дає право звернутися до суду з вимогою про його зміну.

Позивачем не надано, а судом не добуто доказів, які б підтверджували те, що з моменту ухвалення рішень Старобільського районного суду Луганської області про стягнення аліментів в розмірі ? частини всіх видів доходу від 17 березня 2016 року з нього на користь ОСОБА_2 , від 11 травня 2016 року з нього на користь непрацездатної дружини ОСОБА_2 стягнення аліментів в розмірі 500 гривень, його матеріальне становище, у зв`язку зі змінами сімейного стану, погіршилось. Навпаки, із довідки про доходи позивача видно, що за січень 2016 року порівняно з квітнем 2016 року заробітна плата підвищилась майже у 2 рази. Доказів, що після травня 2016 року, а також на час звернення з цим позовом до суду зменшилась, у матеріалах справи не міститься.

Таким чином, суд вважає, що зміна сімейного стану і знаходження на його утриманні безробітного батька, з урахуванням відсутності доказів щодо зменшення доходів позивача, порівняно з отримуваним на час ухвалення рішень Старобільського районного суду, не може бути оцінена як така, що дає підстави для зменшення розміру на утримання доньки ОСОБА_5 , та непрацездатної дружини ОСОБА_2 , враховуючи при цьому, перш за все, інтереси дитини.

Слід зазначити, що позивачем не надано жодного доказу стосовно стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісяця до повноліття дитини.

Крім цього, позивачем не надано доказів та відсутні доводи, які б спростовували, що після виплати аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачів на утримання дітей, він виявляється менш забезпеченими, ніж діти, на утримання яких сплачуються аліменти.

Стаття 182 Сімейного Кодексу України , передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Суд вважає, що аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 повинні сплачуватися у тому ж розмірі, в якому вони були присуджені, згідно рішення Старобільського районного суду Луганської області від 17 березня 2016 року, тобто у розмірі 1/4 частки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, враховуючи вищевикладені обставини, щодо необґрунтованості позивачем своїх позовних вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач ОСОБА_2 визнала позов повністю, але визнання відповідачем пред`явленого позову порушують інтереси малолітньої доньки ОСОБА_5 .

Зазначене дає підстави, що зменшення розміру аліментів, які позивач сплачує на утримання доньки ОСОБА_5 та непрацездатної дружини, негативно вплине на матеріальне забезпечення дитини та дружини і не відповідатиме інтересам дитини.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 180, 182, 192 СК України, ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 61, 174, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд

вирішив:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - відмовити за необгрунтованністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Олійник