У х в а л а

іменем україни

27 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Леванчука А.О.,

Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді апеляційного суду м. Києва від 06 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 31 липня 2015 року відкрито провадження у зазначеній справі.

Ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5, на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 31 липня 2015 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 06 травня 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5, на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 31 липня 2015 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу судді апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Визнаючи апеляційну скаргу неподаною та повертаючи її заявнику апеляційний суд указував на те, що заявником не виконані вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Установлено, що ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі його представника ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 31 липня 2015 року залишено без руху з наданням строку для виконання її вимог.

ОСОБА_2 та його представнику ОСОБА_5 на вказані ними адреси неодноразово було направлено копію вказаної ухвали для її виконання, однак вимоги ухвали залишилися не виконаними, а конверти було повернуто до апеляційного суду з відмітками «за закінченням встановленого строку зберігання».

Матеріали справи не містять доказів надання заявником відомостей щодо зміни ними адреси для листування.

Отже, встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що ухвала судді апеляційного суду м. Києва від 06 травня 2016 року постановлена з додержанням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права при її постановленні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: А.О. Леванчук

А.В. Маляренко