Справа № 382/789/16-ц Головуючий у І інстанції Карпович В. Д.
Провадження № 22-ц/780/5511/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 33 15.11.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Лівінського С. В.

суддів: Мельника Я.С.

ОСОБА_2

за участю секретаря судового засідання Спеней І.С.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Моторно (транспортного) страхового бюро України, Приватного акціонерного товариства (далі ПАТ) «Страхова група «ТАС», третя особа: ОСОБА_8, про відшкодування шкоди за апеляційною скаргою ПАТ «Страхова група «ТАС» в особі представника ОСОБА_9 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 18 серпня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до суду з позовом та з врахуванням уточнення до позовних вимог просила в рахунок відшкодування матеріальної шкоди стягнути на її користь з ПАТ «Страхова група «ТАС» та ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» по 50 тис. гривень, а з останнього також стягнути 1962,65 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної здоровю їй та її дітям. Також просила в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої їй та дітям стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 по 7500 грн.

Вказувала, що 30 квітня 2016 року близько 17 год. 35 хв. в м. Яготин по вул. Шевченка біля «мясного ринку» трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1, ВАЗ 2101, д.н.з. ЖЄО-1442, та належного їй та її чоловіку ОСОБА_10 (спільне майно подружжя) автомобіля НОМЕР_2.

Автомобілі відповідачів по справі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зіткнулися, та внаслідок зіткнення її автомобіль НОМЕР_2, який стояв на узбіччі, отримав механічні пошкодження. Вартість відновлюваного ремонту автомобіля становить 101340 грн.

Крім того вказувала , під час даної ДТП вона та її діти ОСОБА_11 отримали тілесні ушкодження, були доставлені до Яготинської ЦРЛ, де знаходилися на стаціонарному лікуванні з 01 травня 2016 року по 13 травня 2016 року і на їхнє лікування були витрачені матеріальні кошти сімї на загальну суму 1962,65 грн.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 18 серпня 2016 року позов задоволено.

ПАТ «Страхова група «ТАС» з рішенням суду не погодилося і подало апеляційну скаргу. Просило рішення суду в частині стягнення з товариства 50 тис. грн матеріальної шкоди скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові до товариства за його безпідставності та необґрунтованості.

Позивач ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_8 та відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7 і Моторно (транспортне) страхове бюро України рішення уду не оскаржили.

Троє останніх в судове засідання в судове засідання не зявилися, про дату та час розгляду справи сповіщалися належним чином, що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-головуючого, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статті 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно закону.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Матеріалами справи підтверджується і сторонами не заперечується таке.

30 квітня 2016 року близько 17 год. 35 хв. в м. Яготин по вул. Шевченка біля «мясного ринку» трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6, автомобіля ВАЗ під керуванням ОСОБА_7 та автомобіля НОМЕР_4 належний позивачу ОСОБА_3 та її чоловікові ОСОБА_10 на праві спільної власності.

За фактом даного ДТП було відкрито кримінальне провадження від 30.04.2016 року у вчиненні кримінального правопорушення за № 0000266, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому вони підлягали до задоволення в повному обсязі.

Колегія судів з цим висновком районного суду погодитися не може.

Особливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, визначено ст. 1188 ЦК України, згідно положень якої, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Таким чином, законодавство пов'язує настання цивільно-правової відповідальності за завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкоду з наявністю вини особи, яка цю шкоду завдала.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється за правилами ч. 2 ст. 1166 ЦК України від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З наведеного вбачається, що обов'язок доказування розподіляється згідно з перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач відсутність його вини у заподіянні шкоди.

Крім того, згідно із ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. ст. 57, 212 ЦПК України, окрім того, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією і негативними наслідками.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК).

Згідно із ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наведене районним судом залишено поза увагою, оскільки до завершення кримінального провадження від 30 квітня 2016 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, відкритого за фактом спірної дорожньо-транспортної пригоди та встановлення її обставин і винуватців, обставини, що мають істотне значення та наявність цивільно-правової відповідальності її учасників, суд встановив поясненнями позивача та наданими нею витягами з вказаного провадження: протоколами огляду місця події від 30.04.2016; огляду транспортних засобів на місці ДТП; рапортами працівників поліції та схемою дорожньо-транспортної пригоди; копіями пояснень відібраними працівниками поліції від учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7, свідка ДТП ОСОБА_12 та співвласника автомобіля належного позивачу ОСОБА_10

Оскільки позивач є співвласницею транспортного засобу, за участю якого сталася спірна дорожньо-транспортна пригода, її доводи про те, що інші учасники ДТП - володільці джерел підвищеної небезпеки, зобовязані відшкодувати їй шкоду незалежно від наявності в їх діях вини, на нормах цивільного законодавства України не ґрунтується.

Тому, колегія суддів вважає, що місцевим судом допущені порушення норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи. Через це, у відповідності до положень ч. 3 ст. 303 ЦПК України колегія суддів рахує за можливе вийти за межі доводів апеляційної скарги і на підставі положень п. 4) ч.1 ст. 309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити по справі нове рішення про відмову в позові.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь ПАТ «СГ «ТАС» належить стягнути з ОСОБА_3 понесені ним документально підтверджені судові витрати повязані зі сплатою ставки судового збору в сумі 2334,23 грн.

Керуючись ч. 3 ст. 209, ст. 218, ст. ст. 303, 304, п. 2) ч. 1 ст. 307, п. 4) ч. 1 ст. 309 ст. ст. 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» задовольнити частково.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 18 серпня 2016 рокускасувати.

Ухвалити по справі нове рішення.

В задоволені позову ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» судові витрати повязані з сплатою ставки судового збору в сумі 2334,23 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя С.В. Лівінський

судді: Я.С. Мельник

ОСОБА_2