Справа № 297/3158/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого: Ільтьо І. І.,

при секретарі Куні О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берегово цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Берегівського РУЮ Закарпатської області та ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в Берегівський районний суд з заявою про встановлення факту батьківства. Заява мотивована тим, що у 1990 році її мати познайомилася з ОСОБА_3, і з того часу вони перебували у фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім'єю аж до народження заявника.

21.08.1991 року від фактичних шлюбних відносин ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в них народилася донька ОСОБА_1. Оскільки, батьки на той час не перебувала у зареєстрованому шлюбі, тому відомості в свідоцтво про народження заявниці було внесено відомості за заявою її матері ОСОБА_2, відповідно до ст. 135 СК України, а саме, прізвище записано за прізвищем матері «Алексеєва», а власне ім'я та по батькові батька за вказівкою матері «Алексеєв Владислав Васильович».

За весь час спільного проживання батьки проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, батько визнавав заявницю своєю донькою, займався її вихованням та утриманням, однак не успів оформити батьківство, оскільки 15.01.2008 року помер.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилися, однак подала заяву в якій просять розглянути справу без її присутності, заявлені вимоги підтримує та просять задовольнити їх в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Берегівського РУЮ Закарпатської області в судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідоми, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які заявник посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає заяву задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.08.1991 року ОСОБА_2 народила доньку ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження останньої серії IV-ФМ № 295042, яке видане Берегівським ЗАГС 25 вересня 1991 року. Відомості внесені у свідоцтво внесені за заявою матері ОСОБА_2, відповідно до ст. 135 СК України, а саме, прізвище заявниці записано за прізвищем матері «Алексеєва», а по батькові заявницю записано зазначено як «Алексеєва Єлизавета Володимирівна».

Також, встановлено, що згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 1-ФМ №056771 від 17.01.2008 року 15.01.2008 року ОСОБА_3 помер, не оформивши батьківство відносно доньки ОСОБА_1.

Відповідно до частини другої статті 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

З огляду на те, що ОСОБА_1 народилася 21.08.1991 року, суд вважає, що при вирішенні питання встановлення факту батьківства необхідно виходити з норм ст.53 КпШС УРСР, оскільки дитина народилася до набрання чинності Сімейним кодексом України.

Пунктом 5Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз.3-5 п.7 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини. Або спільне виховання чи утримання ними дитини. Або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно із ст. 55 КпШС України якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері. А запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у запис у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю, не реєструючи шлюб, за час якого в них 1991 році народилася донька ОСОБА_1, всі проживали однією сім'єю, ОСОБА_3 допомагав у вихованні заявниці, матеріально забезпечував, тому суд вважає за необхідне встановити факт батьківства.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає необхідним встановити факт батьківства померлого 15 січня 2008 року ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки суд вважає доведеним встановлення факту батьківства ОСОБА_5 щодо його дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, то відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України необхідно внести зміни до актового запису про народження заявника щодо батьківства.

Керуючись п.15 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 53, 55 КпШС, ст.ст. 11, 60, 197 ч. 2, 212-215, 259 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, який помер 15.01.2008 року, є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3.

Внести зміни до актового запису №361, від 25.09.1991 року, вчиненого Берегівським ЗАГС про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказавши в графі «Батько» - громадянин України, ОСОБА_3, який народився 30.11.1969 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ільтьо І. І.