Номер провадження 2/243/3483/2016
Номер справи 243/6873/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» вересня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Шевченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі №19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у шлюбі з 22 вересня 2005 року. Шлюб зареєстрований Словянським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 551.

Від шлюбу в них є дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з відповідачем.

Спору про поділ майна між ними з відповідачем немає.

Угода про утримання неповнолітньої дитини досягнута.

Їхня сімя розпалась в 2013 році, із зазначеного часу відносин вони не підтримують. Причиною розпаду їхньої сімї є те, що між ними не було взаємопорозуміння, у них різні погляди на сімейне життя, через що виникали сварки. Вважає, що їх шлюб необхідно розірвати.

Просить суд шлюб, зареєстрований 22 вересня 2005 року Словянським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 551, між ним та відповідачем ОСОБА_2, розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. До суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити (а.с. 10).

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. 06 вересня 2016 року до суду надійшла Заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує (а.с. ).

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обгрунтованість.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 22 вересня 2005 року, який було зареєстровано Словянським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 551 (а.с.6).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії І-НО № 042245 (а.с.5)

В теперішній час шлюбні стосунки сторони не підтримують, проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Тобто, зараз кожний живе своїм окремим особистим життям, ніяким чином не переймаючись проблемами іншого. І таке спільне життя стало для сторін неприйнятним і неможливим.

Таким чином їх сімя фактично розпалась, шлюб існує тільки формально і зберегти його неможливо. Надання часу для примирення ОСОБА_1 вважає недоцільним, так як відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.

В Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у звязку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно правових актів, що регулюють сімейні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач ОСОБА_2 не просить суд відновити дошлюбне прізвище і бажає надалі іменуватися прізвищем «Соломакіна».

Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сімї неможливе.

Позивач ОСОБА_1 не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, ст.ст. 5-8, 10-15, 74, 77, 82, 88, 107, 130, 174, 208-209, 212-215, 218, ЦПК України, ст.ст. 3, 24, 56, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 22 вересня 2005 року Словянським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 551, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та СОЛОМАКІНОЮ (до шлюбу Бистрицька) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище «Соломакіна».

Рішення може бути оскаржено до судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Головуючий:

суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_5