АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 629/4033/15-ц Головуючий 1-ї інстанції - Смірнова Н.А.
Провадження № 22-ц/790/4082/16 Доповідач - Колтунова А.І.
Категорія: спори, що виникають із земельних
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Кокоші В.В., Костенко Т.М.,

при секретарі: Щербань Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області - Ремінного Вадима Івановича на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, треті особи: Лозівська районна державна адміністрація Харківської області, Орільська селищна рада Лозівського району Харківської області про поновлення порушеного права,-

ВСТАНОВИЛА:

18 вересня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Харківської обласної державної адміністрації, треті особи: Лозівська районна державна адміністрація Харківської області, Орільська селищна рада Лозівського району Харківської області про поновлення порушеного права.

В обґрунтування позову зазначила, що з 29 грудня 1982 року по 15 квітня 1992 року працювала в колгоспі імені Свердлова Лозівського району Харківської області, який 13 листопада 1992 року було реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство ім. Свердлова (далі - КСП ім. Свердлова).

16 квітня 1992 року її було звільнено з членів колгоспу в порядку переведення в райвно, з збереженням паю, про що було внесено запис до трудової книжки та зазначено в протоколі загальних зборів КСП ім. Свердлова.

У 1996 році КСП ім. Свердлова видано державний акт на право колективної власності на землю. В списку членів КСП ім. Свердлова, що додається до державного акту, ОСОБА_2 не значиться.

В 2004 році КСП ім. Свердлова визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Позивач неодноразово зверталася до КСП ім. Свердлова з вимогою про виділення належного їй земельного паю в натурі, проте їй було відмовлено з підстави відсутності в Орільсікій селищній раді Лозівського району нерозподілених паїв.

Проте, відповідно до довідки виконавчого комітету Орільської селищної ради від 21 серпня 2015 року на території селищної ради розташовано 6 нерозподілених (не витребуваних ) земельних ділянок загальною площею 34,2306 га.

Відповідно до розпорядження Лозівської районної державної адміністрації Харківської області «Про затвердження розрахунків вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовах кадастрових гектарів по КСП ім. Свердлова Лозівського району Харківської області» від 18 березня 1996 року № 152 вартість земельного паю розміром 5,65 га, станом на 01 липня 1995 року становила 22 787,00 грн., а станом на 01 травня 2015 року 158 524,85 грн.

При повторному зверненні з вимогою про виділення належного їй земельного паю в натурі, листом Лозівської районної державної адміністрації від 03 вересня 2015 року № 02-50/2450 у виділенні земельного паю відмовлено, роз'яснено, що станом на час звернення земля, яка передавалась КСП ім. Свердлова у колективну власність, розподілена, тому вирішення даного питання можливе лише за рахунок земель запасу або резерву Орільської селищної ради.

Посилалась на поважність причин пропуску строку позовної давності, оскільки про наявність нерозподілених та не витребуваних земельних ділянок їй стало відомо в серпні 2015 року.

Зважаючи на зазначене, просила суд, з урахуванням остаточних уточнень, визнати причину пропуску строку позовної давності поважною, визнати за нею право на земельну частку (пай) з земель, що передавалися КСП ім. Свердлова, в розмірі 5,65 умовних кадастрових гектарів, зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Харківській області виділити їй із земель запасу або резерву на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю) по КСП ім. Свердлова Лозівського району Харківської області.

Представником Лозівської районної державної адміністрації подано заперечення на позов, в якому зазначив, що право на земельну часку (пай) залежить від того, чи був громадянин членом господарства на момент видачі державного акту на право колективної власності на землю. Станом на час реєстрації державного акту на право колективної власності на землю ОСОБА_2 була звільнена з членів КСП ім. Свердлова, зважаючи на що не має права на отримання земельної частки (паю).

Представником Головного управління Держгеокадастру в Харківській області неодноразова були подані заперечення на позов, в яких зазначив, що на момент державної реєстрації державного акту на право колективної власності КСП ім. Свердлова ОСОБА_2 була виключена з членів КСП ім. Свердлова та її прізвище було відсутнє в списку громадян-членів КСП ім. Свердлова, який додається до державного акту та до справи по паюванню земель колективної власності КСП ім. Свердлова, розробленої ХФ Інституту землеустрою Української академії аграрних наук у 1996 році. Також сертифікат на право власності на земельну частку (пай) з земель реформованого КСП ім. Свердлова на ім'я ОСОБА_2 не зареєстрований. Таким чином ОСОБА_2 не набула право на земельну частку (пай) у КСП ім. Свердлова та її право на отримання земельної частки (паю) не порушено. Також відповідач посилався на те, що позивачем не надано будь-яких доказів, що свідчать про факт звернення до Головного управління Держгеокадастру в Харківській області з приводу виділення земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) по КСП ім. Свердлова та факт відмови їй у задоволенні такого звернення. Зважаючи на що, просив відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені. Поновлено строк позовної давності. Визнано за ОСОБА_2, як членом колишнього КСП ім. Свердлова Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області, право на земельну частку (пай) КСП ім. Свердлова на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області, в розмірі земельної частки (паю) по КСП ім. Свердлова Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області, а саме площею 5,65 умовних кадастрових гектарів. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру в Харківській області виділити ОСОБА_2 земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю) по КСП ім. Свердлова Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області, а саме площею 5,65 умовних кадастрових гектарів на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області із земель запасу (або резерву).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції представником Головного управління Держгеокадастру у Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій просять рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. При цьому посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Зазначають, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам по справі. Так судом першої інстанції не було взято до уваги того факту, що ОСОБА_2, станом на час реєстрації державного акту на право колективної власності КСП ім. Свердлова, не була його членом. Також висновок суду першої інстанції стосовно того, що наявність майнового сертифікату свідчить про набуття права власності на земельну ділянку (пай), є необґрунтованими. Не взято до уваги, що станом на час звільнення ОСОБА_2 з членів КСП ім. Свердлова, відповідно до діючого на той час законодавства, у разі виходу з підприємства громадянин мав право на пай грішми або цінними паперами. Позивачем було отримано майновий сертифікат на майновий пай у КСП ім. Свердлова, зважаючи на що право на отримання пайового фонду у КСП ім. Свердлова було реалізовано. Також судом першої інстанції не взято до уваги того факту, що станом на 01 липня 2015 року земельні ділянки (рілля), які не надані у власність та користування на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області, не обліковуються.

В суді апеляційної інстанції представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області апеляційну скаргу підтримав.

ОСОБА_2 та її представник проти задоволення апеляційної скарги заперечували.

Представники третіх осіб: Лозівської районної державної адміністрації Харківської області та Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області в судове засідання не з'явились. Про час та місце слухання справи повідомлені належним чином (а.с. 207, 208, 222, 225, 226, 228).

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 щодо поновлення строку позовної давності, визнання за останньою, як членом колишнього КСП ім. Свердлова Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області, право на земельну частку (пай) КСП ім. Свердлова на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області, в розмірі земельної частки (паю) по КСП ім. Свердлова, площею 5,65 умовних кадастрових гектарів, та зобов'язуючи Головне управління Держгеокадастру у Харківській області виділити позивачу земельну ділянку у вказаному розмірі на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області з земель запасу або резерву, суд першої інстанції виходив з доведеності факту членства ОСОБА_2 у КСП ім. Свердлова, наявності у останньої права на отримання земельної частки (паю) та можливості відповідача надати земельну ділянку. Причини пропуску строку позовної давності, а саме тяжка хвороба позивача та відсутність до серпня 2015 року інформації щодо існування нерозподілених та не витребуваних земельних ділянок, суд визнав поважними.

Колегія суддів вважає, що погодитись з висновками суду першої інстанції у повному обсязі не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів дійшла висновку, що зазначеним вимогам судове рішення в частині задоволення позову ОСОБА_2 щодо зобов'язання Головного управління Держгеокадастру в Харківській області виділити позивачу земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю) по колективному сільськогосподарському підприємству ім. Свердлова, смт. Орілька Лозівського району Харківської області, а саме площею 5,65 умовних кадастрових гектарів, на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області, із земель запасу (або резерву) не відповідає, оскільки судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для розгляду справи.

Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не заперечується сторонами, що з 29 грудня 1982 року по 15 квітня 1992 року ОСОБА_2 працювала в колгоспі імені Свердлова Лозівського району Харківської області.

Відповідно до архівної довідки № 01-350 від 30 жовтня 2014 року ОСОБА_2 на підставі протоколу загальних зборів членів колгоспу ім. Свердлова від 29 грудня 1982 року № 16 прийнято в члени колгоспу ім. Свердлова (а.с. 11).

На підставі протоколу загальних зборів членів колгоспу ім. Свердлова від 16 квітня 1992 року № 10 ОСОБА_2 звільнено з членів колгоспу у зв'язку з переводом до райвно, з збереженням пайового фонду (а.с.11, 16).

З тексту архівної довідки № 01-151 від 30 жовтня 2014 року вбачається, що відповідно до протоколу загальних зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім. Свердлова № 3 від 13 листопада 1992 року колгосп імені Свердлова, смт. Орілька Лозівського району Харківської області реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство ім. Свердлова, смт. Орілька Лозівського району Харківської області (а.с. 12).

Відповідно до довідки Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 18 грудня 2015 року № 22-20.04 -03-1031/2-15 на підставі рішення Орільської селищної ради народних депутатів від 05 січня 1996 року № 1 КСП ім. Свердлова передано у колективну власність землю для ведення сільськогосподарського виробництва.

19 березня 1996 року в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю зареєстровано за № 16 державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. Свердлова, серія НОМЕР_1 (а.с. 232-236).

В додатку до вказаного державного акту - списку громадян-членів КСП ім. Свердлова прізвище ОСОБА_2 не значиться (а.с. 237-253).

Разом з тим, з архівної довідки № 01-320 від 18 листопада 2015 року вбачається, що ОСОБА_2 було включено в додатковий список осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) в натурі по КСП ім. Свердлова, смт. Орілька Лозівського району Харківської області, за номером 711 (а.с. 100).

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції за клопотанням представника позивача було витребувано протокол № 2 звітних зборів уповноважених членів КСП ім. Свердлова від 05 лютого 2000 року, з якого вбачається, що предметом обговорення цих зборів були заяви ОСОБА_2 про виділення їй майнового паю, відповідно до структури майнового фонду, та земельного паю, відповідно до схеми розподілу земель колективної власності. ОСОБА_2 включено до додаткового списку членів КСП ім. Свердлова, смт. Орілька Лозівського району Харківської області, які мають право на отримання земельної частки (паю), за номером 711 (а.с. 261-268).

Майновий сертифікат про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, серії НОМЕР_2, був виданий ОСОБА_2 у 2000 році за порядковим номером 748 (а.с. 88).

ОСОБА_2 отримала майно в натурі та розпорядилась ним на власний розсуд.

Відповідно до п. 3 ст. 9 та п.4 ст. 10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14 лютого 1992 року № 2114-XII, який діяв на період звільнення позивача з КСП ім. Свердлова, при виході особи з членів КСП належні їй земельний та майновий пай підлягають виділенню в натурі та передачі їх у власність цієї особи.

Таким чином, на період звільнення позивача з колгоспу ім. Свердлова смт. Орілька Лозівського району Харківської області, у зв'язку з її переводом до Петровського комплексу «школа-сад» с. Петровське Лозівського району, яке було підрозділом КСП ім. Свердлова, ОСОБА_2 мала право на отримання земельного та майнового паїв, у зв'язку з чим рішеннями загальних зборів № 10 від 16 квітня 1992 року обґрунтовано було зазначено, що при звільненні її з членів колгоспу з поважної причини за нею зберігається пайовий фонд (а.с. 11, 16, 17).

В подальшому, з 1995 року, ОСОБА_2 була визнана інвалідом II групи (а.с. 19).

Доводи представника відповідача стосовно того, що відповідно до ст. 9 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» даним рішенням зборів за ОСОБА_2 збереглося лише право на отримання майнового паю, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки п.4 ст. 10 зазначеного Закону було передбачено право члена підприємства на отримання земельної ділянки із земель запасу, а в разі їх відсутності - із земель підприємства, придатних для сільськогосподарського виробництва, в частині, що припадає на одного члена колективу.

Також є неспроможними доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскільки на період паювання земель КСП ім. Свердлова ОСОБА_2 не була членом КСП ім. Свердлова, а тому вона правомірно не включена до основного списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, оскільки судами першої та апеляційної інстанції було достовірно встановлено, що рішенням загальних зборів колгоспу ім. Свердлова від 16 квітня 1992 року, правонаступником якого став КСП ім. Свердлова, за позивачем було збережено право на отримання земельного паю, а також рішенням зборів КСП ім. Свердлова № 2 від 05 лютого 2000 року прізвище ОСОБА_2 було внесено до додаткового списку, який додавався до державного акту на право колективної власності на землю (а.с. 261-268).

Дане рішення зборів КСП ім. Свердлова у встановленому законом порядку не оскаржено, у зв'язку з чим, положення ст. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720/95, який передбачав право членів колективного сільськогосподарського підприємства на земельну частку (пай), не порушуються.

Право на отримання земельних паїв за колишніми членами колективних сільськогосподарських підприємств, за якими таке право збережено у встановленому законом порядку, передбачено також статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Статтею 2 цього Закону передбачено, що право на земельну ділянку (пай) може бути визнано за рішенням суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2 має право на земельну частку КСП ім. Свердлова на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області в розмірі земельної частки (паю) по КСП ім. Свердлова, смт. Орілька Лозівського району Харківської області, а саме площею 5,65 умовних кадастрових гектарів та обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в зазначеній частині.

Колегія суддів не вбачає правових підстав для скасування рішення суду і в частині задоволення позову ОСОБА_2 щодо поновлення строку позовної давності щодо захисту порушених прав, оскільки, хоча ОСОБА_2 була внесена до додаткового списку членів КСП ім. Свердлова на отримання земельної частки (паю), але сертифікат їй виданий не був, у зв'язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про пропуск нею строку позовної давності за захистом порушених прав, та поновив його.

ОСОБА_2 є інвалідом II групи та нею надані докази, що свідчать про наявність хвороби. Даний факт правильно визначений судом першої інстанції як поважна причина пропуску строку позовної давності (а.с. 8, 19, 31).

У звязку з чим, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в зазначених частинах ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідає зібраним по справі доказам, правові підстави для його скасування у повному обсязі відсутні.

Що ж стосується задоволених позовних вимог щодо зобов'язання Головного управління Держгеокадастру в Харківській області виділити ОСОБА_2 земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю) по КСП ім. Свердлова Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області, а саме площею 5,65 умовних кадастрових гектарів, на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області із земель запасу (або резерву), то колегія суддів вважає, що вони ухвалені за неповно з'ясованими судом обставинами, що мають значення для справи, у зв'язку з чим, на підставі п.1 ч.1 ст. 309 ЦПУ України рішення в цій частині підлягає скасуванню.

При розгляді справи було встановлено, що землі запасу (або резерву) по КСП ім. Свердлова, смт. Орілька Лозівського району Харківської області, а саме площею 5,65 умовних кадастрових гектарів, на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області відсутні.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Головне управління Держгеокадастру у Харківській області є органом, уповноваженим, відповідно до ч.4 ст. 122 Земельного кодексу України та Положення про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч.8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб в межах Харківської області.

Згідно з п.3 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року, у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які відповідно до законодавства, набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження) про, зокрема, надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю).

Разом з тим, громадянам земельні ділянки в натурі (на місцевості) можуть виділятися із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, але за рахунок земель запасу чи резервного фонду саме колишнього колективного сільськогосподарського підприємства.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції колегією суддів ретельно перевірено доводи сторін щодо наявності земель запасу або резерву по КСП ім. Свердлова, смт. Орілька Лозівського району Харківської області, а саме площею 5,65 умовних кадастрових гектарів, на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області.

При розгляді справи в суді першої інстанції позивачем було надано довідку виконкому Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області № 02-25/665 від 21 серпня 2015 року, відповідно до якої на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області розташовано 6 нерозподілених (не витребуваних) земельних ділянок загальною площею 34,2306 га (а.с. 9).

В суді апеляційної інстанції позивач надав довідку виконкому Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області № 02-25/606 від 04 липня 2016 року, відповідно до якої на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області розташовано 6 нерозподілених земельних ділянок загальною площею 34,2306 га (а.с. 260).

Разом з тим, як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції, начальником Головного управління Держгеокадастру в Харківській області були надані відповіді за № 22-20.04-03-1031/2-15 від 18 грудня 2015 року та № 22-20.04-0.7-2231/2-16 від 12 липня 2016 року про те, що відповідно до державної статистичної звітності за формою 6-зем земельні ділянки (рілля), які не надані у власність та користування, земельні ділянки державного резервного фонду на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області не обліковуються (а.с. 129, 130, 275).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що відповідач не має можливості виділити ОСОБА_2 земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю) по КСП ім. Свердлова смт. Лозівського району Харківської області, а саме площею 5,65 умовних кадастрових гектарів, на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області, із земель запасу (або резерву), у зв'язку з їх відсутністю.

У зв'язку з чим, колегія суддів відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в зазначеній частині.

Зважаючи на зазначене, ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, п. 2, 4 ч.1 ст. 309, ст. 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області - Ремінного Вадима Івановича - задовольнити частково.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 квітня 2016 року - змінити, скасувавши його в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Харківській області про зобов'язання виділити позивачу земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю) по колективному сільськогосподарському підприємству ім. Свердлова, смт. Орілька Лозівського району Харківської області, а саме площею 5,65 умовних кадастрових гектарів, на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області, із земель запасу (або резерву).

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в цій частині - відмовити.

В іншій частині рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 квітня 2016 року залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: В.В. Кокоша

Т.М. Костенко