АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1877/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2019/16Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж. В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого-судді Пилипчук Л.І.,

суддів Дряниці Ю.В., Чумак О.В.,

секретар Філоненко О.В.,

за участю позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 червня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів в розмірі ? частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період її навчання у Полтавському університеті економіки і торгівлі, але не довше, ніж до досягнення нею 23 років.

Рішенням Київського районного уду м. Полатви від 06 червня 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 350 грн., щомісячно, на період її навчання до 30 червня 2019 року, починаючи з 13 квітня 2016 року.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 250 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення районного суду скасувати та постановити нове, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Зазначає, що районний суд не врахував, що відповідач працездатний, спроможний сплачувати аліменти у розмірі ? частини свого доходу, а тому повинен працювати та сплачувати аліменти на дочку до закінчення нею навчання .

Не погоджується з визначеним місцевим судом розміром аліментів, оскільки вона несе витрати не лише на оплату навчання дочки, але і матеріальні витрати на забезпечення її прожиткового мінімуму. З урахуванням встановленого ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожиткового мінімуму з 01.05.2016р. - 1450грн., половина прожиткового мінімуму має бути забезпечена відповідачем.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, сторони мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем. /а.с.6,7/

Відповідно до довідки № 05-26/262 від 01.04.2016 року ОСОБА_5 є студенткою першого курс напряму підготовки «Туризм» ступеня бакалавра факультету харчових технологій, готельно-ресторанного та туристичного бізнесу денної форми навчання Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» (наказ про зарахування з 01.09.2015р. від 17.08.2015 № 443-С). Студентка навчається на контрактній основі. Термін навчання - 30.06.2019 року./а.с. 8/

Згідно договору про підготовку фахівця у ВНЗУ «Полтавський університет економіки і торгівлі» № 24 від 07 серпня 2015 року , що укладений між ВНЗУ «Полтавський університет економіки і торгівлі», студент ОСОБА_4, замовник ОСОБА_2 загальна вартість підготовки фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за весь строк підготовки становить 32 400 грн., у тому числі за один навчальний рік 8 100 грн., сплата за семестр 4 050 грн./а.с. 9/

Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Частково задовольняючи позов та стягуючи аліменти на утримання повнолітньої дочки в твердій грошовій сумі в 350грн., місцевий суд врахував, що відповідач працездатний, не працює, в установленому порядку не зареєстрований як безробітний, за станом здоров'я може виконувати роботу вдома, без контакту з соціумом, що відповідач не працює, визначити розмір аліментів у частці неможливо.

Колегія суддів вважає такі висновки правильними, які відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на вірно застосованих нормах матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди з рішенням суду та переоцінки доказів.

Районний суд при ухваленні рішення вірно виходив з того, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних факторів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач працює таксистом без офіційного оформлення, з метою ухилення від сплати аліментів, - ґрунтуються на власних твердженнях, та не доведені належними і допустимими доказами

При вирішення даного спору судом першої інстанції взято до уваги показання свідка ОСОБА_6 про те, що відповідач протягом 2004-2010 років перебував на консультативному обліку, а з 2014 року перебуває на диспансерному обліку в Полтавському обласному психоневрологічному диспансері. У 2015 році тричі проходив лікування. У 2016 році лікування в умовах стаціонару не отримував. Для стабілізації лікування відповідач приймає лікарські препарати. Може працювати вдома, без контакту з соціумом.

Також, доводи апеляційної скарги про те, що визначений судом розмір аліментів не може забезпечити матеріальних потреб повнолітньої дитини, пов'язаних з навчанням, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки ст. 200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Тобто на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання.

Врахувавши обставини справи, суд обґрунтовано виходив із того, що відповідач має можливість та обов'язок утримувати спільну дитину сторін до закінчення ним навчання, що передуватиме виповненню їй 23 років, саме у розмірі 350 грн.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість ухвалення рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи викладене, підстави для скасування рішення суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 304, ч.1 п. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 травня 2016 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в сумі 606 грн. 32 коп .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - суддя Л.І.Пилипчук

Судді /підписи/ Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Л.І. Пилипчук