Провадження № 2/750/2939/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,

з участю: секретаря судового засідання Мачачі І. П., представника позивача ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

09.11.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту з усього належного йому майна (рухомого та нерухомого), який накладено Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 27.11.2012 року (ВП № 32473232).

В обґрунтування позову послався на повернення виконавчого документа про стягнення з нього штрафу на користь держави без виконання стягувачу, що, на його думку, згідно з положеннями статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» є безумовною підставою для знання арешту з усього належного йому майна. Позивач стверджує, що залишення арешту чинним порушує його право на вільне володіння та розпорядження майном і змушує захищати порушене право в суді.

У судовому засіданні представник позивача предявлений позов підтримала і наполягала на його задоволенні; представник відповідача не зявилася, при цьому надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

На виконанні у відповідача знаходилася постанова ДАІ (серія АІ № 102399) про стягнення з позивача на користь держави штрафу в розмірі 510 грн. Постановою державного виконавця від 27.04.2012 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови про стягнення з позивача штрафу; іншою постановою від 27.11.2012 року, з метою забезпечення реального виконання постанови про стягнення штрафу, накладено арешт на все майно, що належить позивачу як боржнику у виконавчому провадженні.

24.03.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, якою постанову про стягнення з позивача суми штрафу повернуто без виконання стягувачу в особі ВДАІ м. Чернігова, в звязку з неможливістю встановлення місця знаходження боржника, з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяв на час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві (далі Закон), виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягувачем є держава, у випадках, передбачених частиною першою статті 47 цього Закону, повертається до органу який предявив виконавчий документ стягувачеві.

Частиною першою статті 50 Закону було встановлено, що у разі повернення виконавчого документа до органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження.

Виходячи з вимог Закону, ухвалюючи постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, державний виконавець повинен був одночасно вирішити питання зняття арешту, який накладено на майно позивача як боржника у виконавчому провадженні.

Враховуючи те, що вказане питання не було вирішено державним виконавцем, позивач як сторона виконавчого провадження має право оскаржити таку бездіяльність державного виконавця до Чернігівського окружного адміністративного суду в порядку, встановленому КАС України.

Позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права, тому як чинне законодавство України не передбачає зняття арешту з майна боржника, накладеного в рамах виконавчого провадження, за позовом самого боржника, предявленим до органу державної виконавчої служби, а тому даний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 10, 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_2 до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зняття арешту з майна відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня його проголошення в порядку, встановленому статтею 294 ЦПК України.

Суддя В. О. Коверзнев