Справа № 317/2705/16-ц
№ 2/317/1029/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2016 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі :
головуючого судді Мінгазова Р.В.,
при секретарі Капто Д.А.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про виділ частки в натурі із майна, що є у спільній сумісній власності, суд -
Позивачка та її представник в судове засідання не зявились, від представника надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, згодні на ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, суд про причини неявки не повідомив, в наслідок чого суд вважає за можливе розглянути справу в його відсутність, на підставі наявних в ній доказів за правилами передбаченими ст. 224 ЦПК України
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.
Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Частина пята цієї ж статті ЗК України визначає, що поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.
Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту.
Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності ( ст. 392 ЦК України).
Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.
На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вищезазначеним планом розподілу земельної ділянки встановлена можливість виділу позивачці в натурі частки майна, що є у спільній сумісній власності сторін, то суд вважає за можливе припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку та виділення позивачці в натурі частини земельної ділянки.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 57-61, 130, 197, 208-209, 212-215, 218, 223, 224-228 ст. ст. 15, 16, 370, 379, 392 ЦК України, ст. 89 ЗК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі із майна, що є у спільній сумісній власності, задовольнити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Р.В. Мінгазов