Справа № 462/2835/13 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/6786/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря: Бохонко Е.Р.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 26 серпня 2016 року, по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, з участю третіх осіб: СГІРФО Залізничного РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області, Залізничної районної адміністрації м. Львова, як органу опіки та піклування, про визнання втратившими право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,-

встановила:

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26 серпня 2016 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, з участю третіх осіб: СГІРФО Залізничного РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області, Залізничної районної адміністрації м. Львова, як органу опіки та піклування, про визнання втратившими право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.

Ухвалу оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апелянт вважає, що ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права, при неповно з»ясованих обставинах справи. Вказує, що суд залишає заяву без розгляду якщо належним чином повідомлений позивач повторно не прибув в судове засідання і від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності. Зазначає, що про причину неявки в судове засідання 26 серпня 2016 року, вона повідомила суд завчасно заявою від 22 серпня 2016 року, у якій просила перенести судове засідання у зв»язку з черговою відпусткою адвоката. Однак, після ознайомлення з матеріалами справи, виявила, що дана заява у справі відсутня.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Статтею 169 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

З матеріалів справи вбачається, що така неодноразово призначалась до судового розгляду, зокрема на 15 серпня 2016 року та 26 серпня 2016 року, однак позивач у зазначені судові засідання не зявилася, не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча належним чином повідомлялася про час, дату та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи містяться повідомлення про вручення судових повісток (а.с.113, 122).

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 10 червня 2016 року одержала судову повістку про призначене судове засідання у справі за її позовом на 15 липня 2016 року (а.с.113). У зазначене судове засідання вона не зявилася, що стверджується журналом судового засідання (а.с.115-116). Розгляд справи судом відкладено на 26 серпня 2016 року (а.с.117). Позивач про це повідомлена, що стверджується повідомленням про вручення судової повістки 23 липня 2016 року (а.с.121). 22 серпня 2016 року Адвокат ОСОБА_3, який відповідно до договору про надання правової допомоги надає таку допомогу ОСОБА_2, подав заяву про відкладення розгляду справи на інший день у звязку з перебуванням адвоката у черговій відпустці (а.с.122). Заяву підтримала ОСОБА_2 В судове засідання 26 серпня 2016 року позивач не зявилася, заяви про розгляд справи у її відсутності не подала.

Відтак, є встановленим, що належним чином повідомлена позивач повторно (двічі поспіль) не зявилася в судове засідання і від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. У такому випадку відповідно до п.3 ч.1 ч. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедент ній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Суд прийшов до вірного висновку, що позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, з участю третіх осіб: СГІРФО Залізничного РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області, Залізничної районної адміністрації м. Львова, як органу опіки та піклування, про визнання втратившими право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, належить залишити без розгляду через повторну неявку позивача у судові засідання, оскільки це не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує законних прав та інтересів сторін. Суд був позбавлений можливості проводити розгляд справи по суті.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону. Підстави для скасування ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 26 серпня 2016 року відсутні, а тому апеляційну скаргу належить відхилити, що відповідає вимогам п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст. 313, п. 4 ч.1 ст. 314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 26 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: