Справа № 2-228/11
Провадження № 2-зз/761/2/16
У Х В А Л А

30 травня 2016 року Шевченківський районний суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Анісковець Г.С.

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, Острягіна Дмитра Леонідовича, Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа Генеральна прокуратура України про визнання недійсним довіреності та договору купівлі-продажу, визнання права власності на квартиру та об'єднаним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, Острягіна Дмитра Леонідовича, Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа: Генеральна прокуратура України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Відповідачка ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про скасування заходів забезпечення позову. Свою заяву обґрунтовує тим, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2009р. були застосовані заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 0,325 частини квартири АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2, що належать на праві власності ОСОБА_1 Також ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2010р. було накладено арешт на автомобіль «КІА», д.н. НОМЕР_1 та автомобіль «ИЖ», д.н. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 на праві власності. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2013р. позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, Острягіна Д.Л., Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа Генеральна прокуратура України про визнання недійсним довіреності та договору купівлі-продажу, визнання права власності на квартиру, стягнення матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково, а позовні вимоги за об'єднаним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, Острягіна Д.Л., Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа: Генеральна прокуратура України про визнання незаконними дій та бездіяльності, стягнення компенсації завданої моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 квітня 2014р. рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2013р. в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди скасовано, провадження у справі закрито. Скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2013р. в частині визнання дій та бездіяльності державного нотаріуса Острягіна Д.Л. незаконними, і в цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог. Врешті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення суду набрало законної сили 17 квітня 2014р. вважає, що за таких обставин минула потреба у заходах забезпечення позову, застосованих згідно зазначених вище ухвал. З цих підстав просила скасувати заходи забезпечення позову.

У судовому засіданні заявник - відповідачка ОСОБА_1 заяву підтримала та просили її задовольнити. В подальшому заявник в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності. Просила скасувати заходи забезпечення позову.

Позивач ОСОБА_5 та його представник в судовому засіданні заяву про скасування заходів забезпечення позову не визнали та пояснили, що рішення суду набрало чинності 17 квітня 2014р., однак станом на день подачі заяви про скасування заходів забезпечення позову рішення суду в повному обсязі не виконано. Відповідачка відмовляється добровільно передати позивачу ключі від квартири, як спадкоємцю цього майна. На даний час відповідачі ОСОБА_1 здають квартиру квартирантам і одержують певний доход. Додатковим рішенням від 08 серпня 2014р. суд першої інстанції ухвалив стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3, Острягіна Д.Л. на його користь понесені позивачем судові витрати в загальному розмірі 3262,14 грн. дане рішення відповідачами також не виконано. З цих підстав просив відмовити у задоволенні заяви.

В подальшому позивач та його представник в судове засідання не з'явились, про час та дату розгляду заяви були повідомлені належним чином. Оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду даної заяви, суд вважає за можливе провести розгляд заяви у їх відсутності.

Відповідачі ОСОБА_3, Острягін Д.Л. та представники третіх осіб в судове засідання не з'явилась, про час та дату розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Згідно ч 5 ст. 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Суд з урахуванням положень ч.5 ст. 154 ЦПК України, вважає за можливе провести розгляд заяви у відсутності осіб, що не з'явились.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне заяву задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2009р. було вжито заходи забезпечення позову у цивільній справі № 2-228/11 шляхом накладення арешту на 0,325 частини квартири АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2, які належать на праві власності відповідачці ОСОБА_1 (а.с. 1 т. 2)

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2009р. було вжито заходи забезпечення позову у цивільній справі № 2-228/11 шляхом накладення арешту на 0,325 частини квартири АДРЕСА_1, яка належать на праві власності відповідачу ОСОБА_3 (а.с.17 т.2)

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2010р. було вжито заходи забезпечення позову у цивільній справі № 2-228/11, шляхом накладення арешту на транспортні засоби, а саме: автомобіль марки «КІА», д.н. НОМЕР_1 та автомобіль марки «ИЖ», д.н. НОМЕР_2, які належать на праві власності відповідачці ОСОБА_1 (а.с.130 т.2)

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2013р. позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, Острягіна Д.Л., Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа Генеральна прокуратура України про визнання недійсним довіреності та договору купівлі-продажу, визнання права власності на квартиру, стягнення матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково, а саме визнано дії та бездіяльність державного нотаріуса Четвертої Київської державної нотаріальної контори Острягіна Д.Л. незаконними; визнано недійсною довіреність, посвідчену Четвертою Київською державною нотаріальною конторою 08 листопада 2007р. за реєстровим № 2-9484, на право управління та розпорядження майном ОСОБА_2, ОСОБА_1 з моменту її видачі; визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, посвідчений Четвертою київською державною нотаріальною конторою 22 листопада 2007р. за реєстровим № 2-9884, укладеного між ОСОБА_1, що діяла від імені ОСОБА_2 на підставі довіреності та ОСОБА_3, з моменту його укладення; повернуто стан речей у первісний - визнано право власності на нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_2 В іншій частині позову відмовлено.

Позовні вимоги за об'єднаним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, Острягіна Д.Л., Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа: Генеральна прокуратура України про визнання незаконними дій та бездіяльності, стягнення компенсації завданої моральної шкоди залишено без задоволення.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 квітня 2014р. рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2013р. в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2, правонаступником якої є ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, Острягіна Д.Л., Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа: Генеральна прокуратура України про стягнення моральної шкоди скасовано, провадження по справі в цій частині позовних вимог закрито. В частині вимог про визнання дій та бездіяльності державного нотаріуса Четвертої київської державної нотаріальної контори Острягіна Д.Л., незаконним - скасовано, ухвалено в цій частині вимог нове рішення. яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, правонаступником якої є ОСОБА_5 до Острягіна Д.Л. про визнання незаконним дій та бездіяльності - відмовлено. В решті рішення залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи рішення у справі набрало законної сили 17 квітня 2014р. Питання про скасування заходів забезпечення позову судом не вирішувалося.

Також судом встановлено, що додатковим рішенням від 08 серпня 2014р. було вирішено питання відшкодування судових витрат понесених ОСОБА_5 при розгляді справи.

Відповідно до роз'яснень п.10. Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22 грудня 2006р, № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_5 вказав, що рішення суду не виконано відповідачами у повному обсязі, так як не передані позивачу ключі від квартири АДРЕСА_3, а також не відшкодовано позивачу понесені ним судові витрати при розгляді справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні тверджень позивача щодо невиконання судового рішення в повному обсязі не спростувала, доказів повного виконання рішення суду не надала.

Виходячи з обставин, викладених вище, наданих сторонами доказів та заперечень, досліджених та перевірених у судовому засіданні, співмірності виду забезпечення позову та задоволених судом вимогам, частки виконання рішення суду від 19 грудня 2013р., суд приходить до висновку, що заяву відповідачки ОСОБА_1 слід задовольнити частково, лише в частині скасування арешту накладені на транспортні засоби, а саме: автомобіль марки «КІА», д.н. НОМЕР_1 та автомобіль марки «ИЖ», д.н. НОМЕР_2, які належать на праві власності відповідачці ОСОБА_1, а решту заходи забезпечення позову не можуть бути скасовані, так як не змінились обставини, що зумовили їх застосування.

Керуючись ст. ст. 154, 209, 210, 218, 293, 294 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, Острягіна Дмитра Леонідовича, Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа Генеральна прокуратура України про визнання недійсним довіреності та договору купівлі-продажу, визнання права власності на квартиру та об'єднаним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, Острягіна Дмитра Леонідовича, Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа: Генеральна прокуратура України про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Скасувати заходи забезпечення позову застосовані відповідно до ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2010р. про накладення арешту на транспортні засоби, а саме: автомобіль марки «КІА», д.н. НОМЕР_1 та автомобіль марки «ИЖ», д.н. НОМЕР_2, які належать на праві власності відповідачці ОСОБА_1.

В іншій частині заяви відмовити.

Копію ухвали направити в ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві для виконання та сторонам для відома.

Строк пред'явлення до виконання один рік.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: