АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 761/5172/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/8066/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

1 вересня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Саліхова В.В., Українець Л.Д.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 6 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», треті особи: Первинна профспілкова організація державного підприємства «Адміністрація морських портів України», Міністерство інфраструктури України про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 6 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що він працював на посаді начальника відділу організації процедур закупівель служби з організації служби закупівель та здійснення договірної роботи ДП «Адміністрація морських портів України».

Наказом голови ДП «Адміністрація морських портів України» Амеліна А.М. від 27 лютого 2015 № 67-к «Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності», позивача звільнено з посади начальника відділу організації процедур закупівель служби з організації закупівель та здійснення договірної роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за порушення трудової дисципліни - відсутність на робочому місці 26 січня 2015 року більше трьох годин без поважних причин.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії голови Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» Амеліна Андрія Миколайовича щодо підписання наказу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 27 лютого 2015 року № 67-к «Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності», згідно якого ОСОБА_3 звільнено з посади начальника відділу організації закупівель та здійснення договірної роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за порушення трудової дисципліни - відсутність на робочому місці 26 січня 2015 року більше трьох годин без поважних причин.

Визнано незаконним наказ Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 27 лютого 2015 року № 68-к 3-1 «Про припинення трудового договору».

Визнано незаконним наказ Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 10 березня 2015 року № 78-к 6-1 «З особового складу».

Поновлено ОСОБА_3 на роботі на посаді начальника відділу організації закупівель та здійснення договірної роботи Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» з 10 березня 2015 року.

Визнано недійсним записи № 20 від 27 лютого 2015 року та № 21 від 10 березня 2015 року в трудовій книжці ОСОБА_3 про звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин.

Стягнуто з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 10 березня 2015 року по 24 грудня 2015 року в сумі 288 465 грн. 35 коп. та моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Відповідно до наказу ДП «АМПУ» від 28 грудня 2015 року № 462-к на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва по справі 761/9301/15-ц, позивача було поновлено на роботі з 10 березня 2015 року.

Зазначив, що 12 січня 2016 року та 14 січня 2016 року позивачем було подано через загальну канцелярію ДП «АМПУ» рапорти, у яких було зазначено, що йому стало відомо, що до Великодня, Дня флоту, Дня Конституції, Дня незалежності, на річницю створення ДП «АМПУ», за листопад місяць 2015 року та на Новий рік працівникам апарату управління було нараховано та виплачено премії. Оскільки позивачу жодної премії не було виплачено, він просив виплатити йому у встановленому законом порядку всі премії, які були нараховані та виплачені працівникам ДП «АМПУ» за період з 10 березня 2015 року по 24 грудня 2015 року та надати інформацію стосовно всіх видів доплат, надбавок, премій, які були нараховані та виплачені в період з 10 березня 2015 року по 24 грудня 2015 року.

20 січня 2016 року відповідач листом № 274 надав відповідь позивачу, в якому зазначив, що вказані премії відносяться до інших компенсаційних виплат, а отже премії позивачу виплачені не будуть.

У зв'язку із викладеним, просив суд стягнути з відповідача премії до Великодня, Дня флоту, Дня Конституції, Дня незалежності, на річницю створення ДП «АМПУ», за листопад місяць 2015 року та на Новий рік, а також всі премії та винагороди, які були нараховані та виплачені працівникам державного підприємства «Адміністрація морських портів України» за період з 10 березня 2015 року по 24 грудня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 було звільнено з посади начальника відділу організації процедур закупівель служби з організації закупівель та здійснення договірної роботи державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за порушення трудової дисципліни.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії голови Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» Амеліна Андрія Миколайовича щодо підписання наказу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 27 лютого 2015 року № 67-к «Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності», згідно якого ОСОБА_3 звільнено з посади начальника відділу організації закупівель та здійснення договірної роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за порушення трудової дисципліни - відсутність на робочому місці 26 січня 2015 року більше трьох годин без поважних причин.

Визнано незаконним наказ Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 27 лютого 2015 року № 68-к 3-1 «Про припинення трудового договору».

Визнано незаконним наказ Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 10 березня 2015 року № 78-к 6-1 «З особового складу».

Поновлено ОСОБА_3 на роботі на посаді начальника відділу організації закупівель та здійснення договірної роботи Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» з 10 березня 2015 року.

Визнано недійсним записи № 20 від 27 лютого 2015 року та № 21 від 10 березня 2015 року в трудовій книжці ОСОБА_3 про звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин.

Стягнуто з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 10 березня 2015 року по 24 грудня 2015 року в сумі 288 465 грн. 35 коп. та моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Наказом ДП «Адміністрація морських портів України» від 28 грудня 2015 року № 462-к позивача було поновлено на посаді начальника відділу організації процедур закупівель служби з організації закупівель та здійснення договірної роботи державного підприємства «Адміністрація морських портів України» з 10 березня 2015 року з окладом згідно штатного розпису.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до Голови ДП «Адміністрація морських портів України» з рапортом від 12 січня 2016 року, у якому зазначив, що йому стало відомо, що до Великодня, Дня флоту, Дня Конституції, Дня незалежності, на річницю створення ДП «АМПУ» та на Новий рік всім працівникам апарату управління було виплачено премії (заохочення), окрім нього та просив виплатити йому у встановленому законом порядку всі премії (заохочення), які були нараховані та виплачені працівникам ДП «АМПУ» за період з 10 березня 2015 року по 24 грудня 2015 року та надати інформацію стосовно всіх видів доплат, надбавок, премій, які були нараховані та виплачені в період з 10 березня 2015 року по 24 грудня 2015 року всім штатним працівникам апарату управління ДП «АМПУ».

Крім того, позивач звернувся до відповідача з рапортом від 14 січня 2016 року, у якому просив виплатити йому премію за листопад місяць 2015 року та премію до свята Нового року, які були нараховані та виплачені всім штатним працівникам апарату управління ДП «АМПУ».

Листом ДП «АМПУ» від 20 січня 2016 року, ОСОБА_3 було відмовлено у зазначених виплатах, у зв`язку з тим, що у період з 10 березня 2015 року по 24 грудня 2015 року він не виконував роботу та мав вимушений прогул.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» встановлено структуру заробітної плати, а саме: основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

У разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (ст. 235 КЗпП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року на користь ОСОБА_3 вже стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу, до якого входить премія, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні вимог щодо стягнення премії, так як всі премії та заохочення, які були нараховані та виплачені відповідачем працівникам апарату управління з 10 березня 2015 року по 24 грудня 2015 року не було включено до розрахунку середньої заробітної плати з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати відносяться інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові та матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які проводяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу саме за той період на який вказує позивач, а саме з 10 березня 2015 року по 24 грудня 2015 року, що включає в себе і заохочувальні та компенсаційні витрати.

Таким чином, при розгляді позовних вимог ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, визнання наказів незаконними, поновлення на роботі, визнання недійсним записів у трудовій книжці, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди суд у рішенні від 24 грудня 2015 року визначив розмір усіх сум, що належали позивачу при звільненні.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норми матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 6 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді