У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Кадєтової В.О., Карпенко С.О.,

Мостової Г.І.. Наумчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до міського відділу Державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - відділ реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції, про визнання прилюдних торгів та протоколу недійсними, визнання незаконним акта державного виконавця, визнання недійсним договору купівлі-продажу та відновлення становища, що існувало до його порушення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати недійсними прилюдні торги, акт державного від 14 червня 2013 року про проведення прилюдних торгів та визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 12 липня 2013 року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 13 листопада 1990 року він перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 і на підставі договору міни від 7 березня 2003 року квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя, проте дружина згоди на реалізацію квартири не давала.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 червня 2011 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 стягнено заборгованість в сумі 48 246,50 грн.

На підставі рішення суду був виданий виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. 19 серпня 2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області складено акт опису та арешту вказаної квартири.

Не перевіривши наявність іншого майна, державний виконавець, на його думку, незаконно звернув стягнення на квартиру.

10 червня 2013 року відбулися прилюдні торги, проведені ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція», з реалізації арештованого майна, на яких квартиру продано ОСОБА_4 за 107 800 грн.

14 червня 2013 року державним виконавцем складено акт про проведення прилюдних торгів.

У подальшому квартира АДРЕСА_1 ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 12 липня 2013 року відчужена ОСОБА_5

Крім наведеного, позивач вказує на порушення Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, оскільки його не повідомлено про початкову ціну квартири для продажу з прилюдних торгів, не повідомлено про день, час та місце проведення прилюдних торгів, інформація про проведення прилюдних торгів була неповною.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, які відбулися 10 червня 2013 року, та визнано недійсним протокол проведення прилюдних торгів № 1-6/0/71/13 від 10 червня 2013 року.

Визнано незаконним та скасовано акт державного виконавця від 14 червня 2013 року.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 12 липня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 березня 2015 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2015 року і просить ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що організацією з проведення прилюдних торгів порушено порядок підготовки прилюдних торгів, оскільки не було повідомлено боржника про проведення прилюдних торгів, і відповідачами не доведено розміщення інформації про проведення прилюдних торгів на відповідних веб-сайтах і у друкованих засобах масової інформації.

Проте з такими висновками судів попередніх інстанцій повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що з 13 листопада 1990 року ОСОБА_3 та ОСОБА_7 перебувають у шлюбі.

За час спільного подружнього життя ними набуто квартиру АДРЕСА_2, яку у подальшому на підставі договору міни від 7 березня 2003 року ОСОБА_3 обміняв на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 червня 2011 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 стягнено заборгованість в сумі 48 246,50 грн.

19 серпня 2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області складено акт опису та арешту майна.

Відповідно до договору про надання послуг з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, укладеного між приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство Юстиція» в особі Закарпатської філії та відділом державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, прилюдні торги призначені на 10 червня 2013 року.

10 червня 2013 року відбулися прилюдні торги з реалізації арештованого майна - квартири АДРЕСА_1 за ціною 107 800 грн, переможцем яких визнано ОСОБА_4

14 червня 2013 року державним виконавцем складено акт про проведення прилюдних торгів.

12 липня 2013 року ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу відчужив квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_5

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України.

Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», при цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням.

Отже, дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов'язковою умовою правомірності правочину.

За змістом пункту 3.11 Тимчасового положення спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Тому при вирішенні питання дотримання положень пункту 3.11 Тимчасового положення суди мають установити, чи було письмово повідомлено, зокрема, боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу.

Маючи відомості про припинення ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція», суди розглядали справу за участю цієї юридичної особи як співвідповідача. Встановивши, що підготовка і проведення прилюдних торгів проведено з порушенням законодавства, суд першої інстанції на відповідні докази не вказав і виходив виключно з пояснень позивача, які, за правилами ст. 57 ЦПК України, доказами не є.

Оскільки саме на ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» покладено обов'язок з повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів і опублікування відповідної інформації на веб-сайті та у друкованих засобах масової інформації, позивач не вказав, а суд першої інстанції не з'ясував, хто таку інформацію на час розгляду справи може надати.

Переглядаючи справу, апеляційний суд не перевірив посилання у апеляційних скаргах на наявність у матеріалах виконавчого провадження, дослідженого судом першої інстанції, доказів про повідомлення позивача проведення прилюдних торгів.

Крім того, сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суди попередніх інстанцій, встановивши, що боржник не був повідомлений про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, дійшли передчасного висновку про наявність правових підстав для визнання прилюдних торгів недійсними, оскільки судами не було встановлено наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Таким чином, зазначеними положеннями цивільного процесуального законодавства на суд апеляційної інстанції покладено обов'язок перевіряти в межах заявлених у суді першої інстанції позовних вимог законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, встановлені судом фактичні обставини й усувати недоліки, допущені судом першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, у порушення вимог ст. ст. 212-214, 316 ЦПК України, на вказане уваги не звернув, не врахував норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, та дійшов передчасного висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Ураховуючи викладене, рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду на підставі ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2015 рокускасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов
Судді: О.В.Кадєтова С.О.Карпенко Г.І.Мостова М.І.Наумчук