Провадження № 2/734/685/16 Справа № 734/1892/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 липня 2016 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Бараненко С.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Москалюк О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою с. Кривицьке, вул. Дачна, (Кірова), 12, Козелецького району, Чернігівської області, у суд звернулась ОСОБА_1 до Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області.

Позов мотивований тим, що після смерті ОСОБА_2 позивач не може успадкувати вище вказане спадкове майно, так як відсутній правовстановлюючий документ.

Позивач у судове засідання не зявилась, але від неї на час розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі і судові витрати з відповідача просить не стягувати.

Представник Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області у судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій визначив, що проведення розгляду справи просить провести без участі представника сільської ради.

Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

30 березня 1999 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК № 166628, яке видане 31 березня 1999 року, актовий запис № 19.

Після смерті ОСОБА_2, відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою с. Кривицьке, вул. Дачна, (Кірова),12, Козелецького району, Чернігівської області.

За життя, ОСОБА_2, розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений приватним нотаріусом м. Києва ОСОБА_3 04 січня 1999 року реєстровий номер № 1-17, яким заповідала усе своє майно позивачу у справі Маслихіній нині ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач у справі, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, 07 травня 2016 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, до реєстрації шлюбу прізвище позивача було Масліхіна.

Позивач у справі, як спадкоємець за заповітом на дану спадщину, прийняла спадщину, оскільки своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, до Девятої Київської державної нотаріальної контори, спадкова справа № 83, але оформити дану спадщину не може, так як правовстановлюючий документ на домоволодіння був виданий та подальша його реєстрація була проведена вже після смерті спадкодавця, після 30 березня 1999 року, тобто правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності на житловий будинок було видано 22 березня 2001 року та зареєстровано в КП «Ніжинське МБТІ» 22 березня 2001 року.

Згідно ст. 25 ч.4 ЦК України (2003 року) цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, неправомірність набуття права власності на житловий будинок ОСОБА_2 прямо випливає із закону, у звязку з цим я змушена звернутися до суду.

Даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Дачна (Кірова), 12, в с. Кривицьке, Козелецького району, Чернігівської області відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року входили померла ОСОБА_2, що підтверджується довідкою виконкому Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Тому тільки вона має право на дане домоволодіння на цілу частину. Крім цього відповідно до ст. 123 ЦК України 1963 р. розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Станом на 15 квітня 1991 року право на частку у колгоспному дворі мала лише померла ОСОБА_2.

Позивач у справі, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину після смерті ОСОБА_2. Спадкоємців за законом, які мають право на обовязкову частку у спадщині не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Оригінал заповіту передано нотаріусу для приєднання до матеріалів спадкової справи.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Ч. 1 ст. 1223 ЦК України встановлює, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

На підставі наведеного, керуючись ст. 319, 328, 331, 1223, 1268, 1296 ЦК України, 3, 119, 120, 215 ЦПКУкраїни, Суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані за адресою: село Кривицьке, вул. Дачна (Кірова), 12, Козелецького району, Чернігівської області, після смерті ОСОБА_2, яка померла 30 березня 1999 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд до апеляційного суду Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: С.М. Бараненко