Справа № 344/2896/16-ц
Провадження № 4-с/344/90/16
У Х В А Л А

12 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.

секретаря Орнат Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, головний державний виконавець відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дій при складенні акту опису й арешту майна та при винесенні постанови про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні неправомірними, визнання акту опису й арешту майна фіктивним документом, скасування постанови про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, -

В С Т А Н О В И В:

09 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулось до суду із скаргою, заінтересована особа: Відділ ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, в якій просив про визнання дій державного виконавець відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 при складенні акту опису й арешту майна та при винесенні постанови про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні неправомірними, визнання акту опису й арешту майна фіктивним документом, скасування постанови про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Ухвалою суду від 14 квітня 2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних та кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 червня 2016 року ухвалу суду від 14 квітня 2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

08 червня 2016 року справа надійшла до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

09 червня 2016 року на підставі розпорядження заступника керівника апарату Івано-Франківського міського суду проведено повторний автоматизований розподіл справи та визначено головуючого суддю Бабій О.М.

10 червня 2016 року справу прийнято до провадження суддею Бабій О.М. та скаргу призначено до розгляду на 17 червня 2016 року, тобто в межах 10-ти денного строку розгляду скарги.

17 червня 2016 року сторони в судове засідання не зявились, оскілки не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду скарги, конверт із повісткою для скаржника повернувся до суду аж 01 липня 2016 року.

Отже, скаргу не можливо розглянути в строки визначені ст. 386 ЦПК України з обєктивних причин.

Також, на виконання вимог ст. 386 ЦПК України та ухвали колегії суддів судової палати з розгляду цивільних та кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 червня 2016 року ухвалою суду від 17 червня 2016 року до участі у розгляд скарги залучено в якості заінтересованих осіб: головного державного виконавця відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 та стягувача ОСОБА_3.

Судове засідання відкладено на 01 липня 2016 року для можливості належного повідомлення всіх учасників по розгляду скарги.

В судове засідання 01 липня 2016 року зявився заявник та заявив ряд клопотання. Клопотання про допит свідків судом було задоволено.

В судове засідання не зявилась заінтересована особа ОСОБА_1, про причини неявки суд не повідомила.

Заінтересована особа головний державний виконавець відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав клопотання про перенесення судового засідання.

Судове засідання було відкладено на 12 липня 2016 року про що повідомлено заявника та заінтересованих осіб.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав з мотивів наведених у скарзі.

Представник заінтересованої особи Відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції в судовому засіданні вимоги скарги не визнала, просила у задоволенні скарги відмовити у звязку з її необґрунтованістю.

Заінтересована особа головний державний виконавець відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги скарги не визнав, просив у задоволенні скарги відмовити у звязку з її необґрунтованістю. Суду поясни, що на даний час жодних дій щодо звернення стягнення на частку ОСОБА_1 у квартирі не здійснюється, оскільки частка не виділена в натурі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, дослідивши письмові матеріали скарги, судом встановлено наступне.

22.10.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №0907/6295/2012 виданого 09.10.2015 року Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 40 685 грн. грошової компенсації за 1/2 вартості автомобіля та 417,60 грн. понесених судових витрат. Надано термін для добровільного виконання рішення в семиденний строк (а.с.43).

27.10.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує пенсію управлінні ПФУ в м. Івано-Франківську (а.с.41).

Постанова ВП №49094130 від 27.10.2015 року була повернута управлінням пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції без виконання.(а.с.32).

11 та 20.11.2015 року боржником ОСОБА_1 подано заяву про відстрочку стягнення до сплати ним аліментних платежів (33%) на двох дітей. Боржник вказав, що немає інших доходів, крім пенсії (а.с.35, 38).

20.11.2015 року державним виконавцем Кушнірчуком В.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 4 180,60 грн., заборонено здійснити відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 лише в межах суми боргу (а.с.37).

09.02.2016 року державним виконавцем Кушнірчуком В.В. складено акт опису та арешту майна - 3/5 частин трьохкімнатної квартири, по вул. Хіміків 6/30 в м. Івано-Франківську, яка належить на праві власності боржнику (а.с.24-27).

16.02.2016 року державним виконавцем Кушнірчуком В.В. винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (а.с.23).

Відповідно до п 17. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими ст.386 ЦПК України за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення. дії, або бездіяльність якої оскаржуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Відомостей про наявність грошових коштів у боржника ОСОБА_1 державним виконавцем не здобуто, а боржником ОСОБА_1 таких відомостей державному виконавця не надано та рішення суду добровільно не виконано.

За змістом ч. 5 та 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Боржник ОСОБА_1 вказував, що у його власності є земельна ділянка у Хмельницькій області на яку він просить звернути стягнення, але земельні ділянки на даний час не підлягають примусовій реалізації відповідно до Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Проведення опису майна боржника здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Як вбачається із матеріалів скарги державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та складено акт опису та арешту майна 3/5 частки квартири, частка ОСОБА_1 в натурі не виділена.

Акт опису й арешту майна державним виконавцем Кушнрічуком В.В. було складено з виходом на місцезнаходження майна, що підтверджується показами свідка ОСОБА_4, який підтвердив у судовому засіданні, що 09.02.2016 року він разом з ОСОБА_2 прибули до квартири № 30 на вул. Хіміків 6 в м. Івано-Франківську для складання акту опису й арешту майна, однак двері їм ніхто не відчинив.

З урахуванням даних з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним виконавцем Кушнірчуком В.В. було складено акт опису й арешту майна 3/5 частки квартири № 30 на вул. Хіміків 6 в м. Івано-Франківську, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1

Жодних дій щодо реалізації арештованого майна на даний час державним виконавцем не проводиться, оскільки частка ОСОБА_1 в квартирі не виділена в натурі.

Отже, під час складання акту опису й арешту майна державний виконавець діяв в межах своїх повноважень та в спосіб визначений чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

На виконання вказаної вимоги Закону державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Як зазначено в п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, повязані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження.

Отже, дії головного державного виконавець відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 при складанні акту опису й арешту майна та винесенні постанови про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні були правомірними, а тому вказані акт та постанова не підлягають скасуванню.

Щодо вимог заявника про визнання акту опису й арешту майна фіктивним документом, то така вимога не підлягає розгляду в порядку здійснення судового контролю за виконанням судових рішень та є необґрунтованою, оскільки ОСОБА_1 не наведено обґрунтованих підстав для визнання такого документу фіктивним, а тому вона задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши чи діяв державний виконавець відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 209-210, 383-389 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, головний державний виконавець відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дій при складенні акту опису й арешту майна та при винесенні постанови про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні неправомірними, визнання акту опису й арешту майна фіктивним документом, скасування постанови про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Бабій