Справа № 201/9065/11
Провадження № 2/201/398/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Батманової В.В.,

при секретарі Гоц Г.Ю.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання батьківства та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання батьківства та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилалась на те, що вона з відповідачем почала зустрічатись після чого в них виникли інтимні стосунки. В жовтні 2010 року позивачка завагітніла про що повідомила відповідача та з цього часу відповідач припинив всі стосунки з позивачкою. Підчас державної реєстрації народженої дитини відомості про батька в свідоцтві про народження були записані з вказівки матері, оскільки остання не перебувала в шлюбі та не було спільної заяви батьків. На думку позивача відповідач є біологічним батьком дитини, а тому просила суд визнати ОСОБА_4 батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з нього аліменти на утримання доньки.

Представник позивача позов підтримав в повному обсязі, з підстав в ньому викладених, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, наголошувала, що доказів позивачем не надано.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до змісту ч. ч. 1, 3, 4 ст. 128 СК України батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду, при цьому особа, яка вважає себе батьком дитини має право звернутися до суду з відповідним позовом, який приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України передбачено, що в разі народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтва про народження.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьками записано ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.№ 7, Т.1).

Запис про батька дитини вчинений за правилами ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері).

Відповідно до п. 9 Постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК України може визнати факт, для зясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

Судом неодноразово призначалась судово-біологічна (судово-генетична) експертиза, проте відповідач протягом майже 5 років ухиляєтеся від її проведення та подає заяви про стан свого здоровя. Тому на думку суду неявка відповідача до експертної установи для проведення експертизи опосередковано підтверджує факт його батьківства.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розглядаючи вимоги позивачки в частині стягнення аліментів, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1ст.191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

На підставі ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів.

Згідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень;

За таких обставин, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи, матеріальне становище позивача та відповідача, а також прожитковий мінімум для дитини відповідного віку з урахуванням того, що позивач також повинен брати участь в утриманні дитини, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 серпня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд вважає за можливе стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 13,50 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 134, 135, 145 СК України, Постановою Пленуму ВСУ № 3 от 15.05.2006р. „Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, .ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання батьківства та стягнення аліментів задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 03 серпня 2011 року та до досягнення дитини повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір на користь ОСОБА_3 в розмірі 13 (тринадцять) гривень 50 копійок.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: