Провадження № 2-о/522/341/16
У Х В А Л А

Іменем України

«15» липня 2016 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста ОСОБА_1 Погрібний, дослідивши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_2, яка діє від власного імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, про встановлення факту, що має юридичне значення, за участі заінтересованих осіб Міністерства соціальної політики України та держави Російська Федерація ,

в с т а н о в и в :

Заявниця ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, просила встановити, що вимушене переселення її, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в серпні 2014 року з окупованої території Донецької області України відбулося внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацією частини території Донецької області України, обґрунтовуючи заяву наступним.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народилася в м. Донецьк, до 14.08.2014 року була зареєстрована та проживала за адресою: 83027, м. Донецьк, Київський район, вул. Косіора, буд. 62, про що свідчить відмітка у паспорті громадянина України, серії ВС 295452, виданого Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, одружена з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4. Останньому на праві приватної власності належить помешкання, що розташоване за вказаною адресою, про що свідчить договір купівлі-продажу жилого будинку, серії АЕВ 592806, та будинкова книга. Від шлюбу з ОСОБА_4 у заявниці є неповнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заявник вказує, що відповідно до постанови Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» збройна агресія Російської Федерації проти України розпочалася 20 лютого 2014 року, коли зафіксовані перші випадки порушення Збройними Силами Російської Федерації міжнародно-правових зобовязань Російської Федерації щодо порядку перетину Державного кордону України в районі Керченської протоки та використання нею своїх військових формувань, дислокованих у Криму відповідно до Угоди між Україною і Російською Федерацією про статус та умови перебування Чорноморського флоту Російської Федерації на території України від 28 травня 1997 року, для блокування українських військових частин. На початковій стадії агресії особовий склад окремих російських збройних формувань не мав розпізнавальних знаків.

Друга фаза збройної агресії Російської Федерації проти України розпочалася у квітні 2014 року, коли контрольовані, керовані і фінансовані спецслужбами Російської Федерації озброєні бандитські формування проголосили створення «Донецької народної республіки» (7 квітня 2014 року) та «Луганської народної республіки» (27 квітня 2014 року).

Третя фаза збройної агресії Російської Федерації розпочалася 27 серпня 2014 року масовим вторгненням на територію Донецької та Луганської областей регулярних підрозділів Збройних Сил Російської Федерації, зокрема, військовослужбовців 9-ї окремої мотострілецької бригади, 76-ї та 98-ї дивізій повітрянодесантних військ Збройних Сил Російської Федерації. Задіяння регулярних Збройних Сил Російської Федерації у збройній агресії проти України супроводжувалося поширенням серед населення України агітаційних листівок, в яких, зокрема, був такий заклик: "За жодних обставин не чиніть перепон пересуванню російських військ (техніка та особовий склад)".

Саме з цих підстав заявник разом зі своєю родиною змушена в серпні 2014 року переїхати до м. Одеса.

Управлінням соціального захисту населення в Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради ОСОБА_2 видана довідка про взяття її на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України.

Після переїзду родині заявниці довелося пристосуватися до нових умов життя, орендувати будинок, де вони проживають і на даний час, який розташований за адресою: 65107, м. Одеса, пров. Вознесенський, буд. 10.

Після незаконної окупації частини Донецької області, сімя ОСОБА_2 втратила житло, надію на повернення додому, вільне спілкування з друзями та родичами, налагоджений побут, а, отже, і можливість планувати своє життя.

Заявник вважає, що внаслідок військової агресії Російської Федерації на території Донецької області порушено низку її прав та свобод, передбачених Конвенцією «Про захист прав людини та основоположних свобод» від 04.11.1950 року, Протоколами №1 та №4 до цієї Конвенції.

На думку ОСОБА_2, встановлення юридичного факту вимушеного переселення з окупованої території України через збройну агресію Російської Федерації задля уникнення загрози життю, здоровю, свободи, особистих прав на свободу пересування, вираження думки, майнових прав вільного володіння, розпорядження та користування майном, прав на судовий захист на окупованій території буде породжувати юридичні наслідки виникнення права на справедливу компенсацію зі сторони держави-агресора Російської Федерації.

Розглянувши заяву, додані до неї матеріали, суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження у справі має бути відмовлено з наступних підстав.

Відносини, з приводу існування яких звернулася заявниця, не є цивільними.

Заявниця ОСОБА_2, діючи в своїх інтересах та неповнолітньої доньки ОСОБА_3, звернулася до суду із заявою про встановлення факту вимушеного переселення в серпні 2014 року з окупованої території Донецької області України внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацією частини території Донецької області України.

Відповідно до довідки №5105/000592 від 27.10.2014 року про взяття на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійно проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, та перемістилися 15.08.2014 року з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в АДРЕСА_1. У звязку з вимушеним переселеннями ними залишено без догляду власне житло, яке належить на праві власності чоловіку заявниці ОСОБА_4, внаслідок чого права ОСОБА_2 та її членів її сімї порушені, після переїзду їм довелося пристосовуватися до нових умов життя, орендувати житло для проживання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; повітряний простір над цими територіями.

Згідно з Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Захист прав і свобод громадян з тимчасово окупованих територій України здійснюється відповідно до Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Відповідно до ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Відносини, з приводу існування яких звернулася заявниця в порядку цивільного судочинства, не відповідають ознакам статті 1 ЦК України, з огляду на що не є цивільними.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Щодо існування спору про відшкодування шкоди.

Правовою метою звернення заявниці до суду, як слідує з її заяви, є мета подальшого відшкодування в судовому порядку завданої їй та її сімї шкоди, чим порушено процесуальний порядок звернення до компетентного суду України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом п. 1 ч. 1 статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

При цьому, під владною управлінською функцією необхідно розуміти діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Отже, суд вправі в порядку цивільного судочинства встановлювати такі юридичні факти, з існуванням, зміною або припиненням яких повязуються виникнення, зміна та припинення певних цивільних прав та обовязків. Якщо з певними фактами повязане існування публічно-правових наслідків, суд не вправі їх встановлювати під час розгляду справ в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене вище, суд констатує наявність публічно-правового спору, який ускладнений іноземним елементом наявністю відомостей про збройну агресію Російської Федерації на території України щодо її громадян, що, в свою чергу, свідчить про існування міжнародно-правового спору та міжнародно-правового конфлікту.

Додатково судом враховано, що заявник вказує на існування спору про відшкодування суми компенсації зі сторони держави-агресора Російської Федерації, який підлягає розгляду відповідно до правил ст. 414 ЦПК України, Закону України «Про міжнародне приватне право» та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, що є окремою та додатковою підставою для відмови у відкритті провадження в порядку окремого провадження цивільного судочинства.

Таким чином, судом встановлено наявність міжнародно-правових спорів, а, отже, справа не підлягає розгляду в порядку окремого провадження цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 122, ст. 414 ЦПК України, Законом України «Про міжнародне приватне право», СУДДЯ,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2, яка діє від власного імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, про встановлення факту, що має юридичне значення, за участі заінтересованих осіб Міністерства соціальної політики України та держави Російська Федерація.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ С.О. ПОГРІБНИЙ