АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/7487/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/723/К/15 Демиденко Ю.Ю.
Категорія - 24 ( І ) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

12 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Бондар Я.М., Соколан Н.О.

за участю секретаря: Петренко К.

за участю: представника позивача Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 14» - Андрейко Ольги Володимирівни,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 22 квітня 2015 року по справі за позовом Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 14» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2014 року Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 14» (надалі - КП «ЖЕО № 14») звернулось з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач зареєстрована у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем послуг, які надає КП «ЖЕО № 14», однак своєчасно та в повному обсязі за надані послуги з утримання будинків і споруд прибудинкових територій не сплачує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.02.2012 року по 03.07.2014 року розмірі 870,45 грн., який просить стягнути зі ОСОБА_4, в також судовий збір.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 22 квітня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Житлово-експлуатаційна організація № 14» - 870 грн. 45 коп. заборгованості за експлуатаційні витрати на підтримання будинку та прибудинкової території, послуги за водопостачання та водовідведення по квартирі АДРЕСА_1 за період з 01.02.2012 року по 03.07.2014 року.

Судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. компенсовано за рахунок держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та закрити провадження у справі. Вважає, що вказана справа повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства. Також, на її думку, суд не врахував, що між нею та позивачем відсутній договір про надання послуг по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій, за холодне водопостачання та водовідведення, що позивач майже не надає ніяких послуг, одна вона оплату вносить. Також позивачем не наданий вмотивований розрахунок суми боргу та не зрозуміло, за який період він виник. Крім того вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності та не надано підтверджень, що він надає послуги в повному обсязі. На її думку, позов не відповідає вимогам ст. 110 ЦПК України, а також вона не була повідомлена про розгляд справи.

Відповідно до ч.3 ст. 76 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_4 про розгляд справи 12.05.2016 року об 11.00 годині проінформована, про що свідчить акт представника КП «ЖЕО№14», від отримання повідомлення про розгляд справі відмовилась. Натомість сином відповідача на адресу суду апеляційної інстанції надано заяву, в якій він підтримує апеляційну скаргу своєї матері ОСОБА_4 і просить розгляну справу за його відсутності.

На думку колегії суддів, неявка відповідача в судове засідання, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи, не є перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи (а.с.6), ОСОБА_4 проживає і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Також встановлено, що будинок АДРЕСА_3 якого мешкає відповідач, знаходиться на обслуговуванні КП «ЖЕО № 14», який надає відповідачу житлово-комунальні послуги (утримання будинку та прибудинкової території, послуги з водопостачання та водовідведення), однак за період з 01.02.2012 року по 03.07.2014 рік, відповідно до інформації про стан особового рахунку, утворилась заборгованість на суму 870 грн. 45 коп. (а.с. 7-14).

Договору по надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території між сторонами не укладено.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з неправомірності дій відповідача щодо несплати ним вартості наданих позивачем житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 870 грн. 45 коп.

Колегія суддів погоджується з таким висновком с суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, т теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Частиною 1 ст. 68 ЖК України передбачено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартиру плату та плату за комунальні послуги.

На підставі ч. 2 ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ч. 1 ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції, на думку колегії, правильно визначив характер правовідносин, що склалися між сторонами та встановив, що відповідач є користувачем послуг позивача та, як член родини наймача, несе обов'язок по оплаті вказаних послуг.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги відповідача в частині відсутності між сторонами договірних відносин у зв'язку із ненаданням позивачем укладеного між сторонами договору такими, що не заслуговують на увагу. Відсутність письмово укладеного договору з вини споживачів не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Позивачем надавались послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а відповідачем вони споживалися та частково оплачувалися. Такі дії свідчать про існування обов'язку відповідача здійснювати оплату таких послуг.

Колегія суддів погоджується із висновком суду, що між сторонами виникли правовідносини фактичного користування житлово-комунальними послугами, що надавались позивачем КП «ЖЕО № 14» відповідачеві ОСОБА_4, яка зареєстрована та проживає у АДРЕСА_4 й регулюються ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо необґрунтованості судом підстав існування заборгованості в сумі, зазначеній в позові, оскільки позивачем не наданий вмотивований розрахунок боргу та незрозуміло, за який термін виник борг, то вони спростовуються наданим позивачем розрахунком-випискою з особового рахунку, засвідченим бухгалтером підприємства, в якому помісячно зазначені нараховані суми за утримання будинку та прибудинкової території, а також за послуги з водопостачання та водовідведення, а також зазначений період, за який виникла заборгованість (а.с. 7-14).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що судом не враховано той факт, що вона справно сплачує за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, а також за послуги з водопостачання та водовідведення, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в наданому позивачем розрахунку суми боргу, враховані всі внесені відповідачем платежі по сплаті послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку.

Тарифи на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій встановлені рішенням Криворізької міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкової території у м. Кривому Розі» від 26.11.2008 р. № 823 та рішенням Криворізької міської ради № 417 від 14.12.2011 року, залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

Додатком № 2 до вищезазначеного Рішення встановлюється Перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які щомісячно сплачуються мешканцями (в тому числі: водопостачання та водовідведення).

Отже відповідач користується послугами з утримання будинку та прибудинкової території, які надає позивач згідно вказаного Переліку, визначеного Додатком № 2 до рішення Криворізької міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкової території у м. Кривому Розі» від 26.11.2008 р. № 823, яке є чинним, нараховуючи оплату за їх споживання на підставі Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 12.07.2005 р.

Що стосується послуг з водопостачання, то дана послуга передбачає технічне обслуговування систем водопостачання та відведення будинку, але ніяк не постачання холодної води, яке входить до виключної компетенції іншої комунальної служби міста - Кривбасводоканалу.

Таким чином, тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій встановлюються органом місцевого самоврядування в односторонньому порядку, без погодження зі споживачами житлово-комунальних послуг та є незмінюваними для застосування незалежно від наявності чи відсутності договору між сторонами.

Колегія суддів не погоджується з доводами ОСОБА_4 в апеляційній скарзі про те, що суд не звернув уваги на те, що, оскільки послуги надаються щомісячно, то і позовна давність повинна бути обчислена за кожним місяцем окремо і борг повинен розглядатися за кожний місяць, а тому строк позовної давності сплинув. На думку колегії рішення в цій частині судом першої інстанції прийняте законно.

Відповідно до ст. 256 ЦК України «позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з даним позовом звернувся до суду 12.12.2014 року та просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.02.2012 року по 03.07.2014 рік, а тому, на думку колегії, не пропустив трирічний строк для звернення до суду.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що вказаний позов повинен був розглянутий в порядку адміністративного судочинства, оскільки має місце її спір, як фізичної особи із суб'єктом владних повноважень, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки КП «ЖЕО № 14» не є суб'єктом владних повноважень, а саме: органом державної влади чи органом місцевого самоврядування.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що, поданий позов не відповідає вимогам ст. 110 ЦПК України, колегія не приймає до уваги, оскільки вказана стаття регламентує підсудність справ за вибором позивача, а в даному випадку позов пред'явлений, відповідно до вимог ст. 109 ЦПК України, яка передбачає, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 22 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: