У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 вересня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від

17 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від

14 червня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором вкладу (депозиту) в сумі 3 300,6 грн та 3 000 грн моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 2 червня 2014 року між ним та

ПАТ «Дельта Банк» було укладено договори банківського вкладу (депозиту)

НОМЕР_1 та НОМЕР_2 строком на 180 днів до 29 листопада 2014 року, на загальну суму 51 000 грн зі сплатою 26 % річних. Проте після закінчення строку дії договорів, сума вкладів із нарахованими відсотками не була повернута готівкою, а перерахована на поточний рахунок, з якого позивач не міг одноразово зняти кошти, а знімав їх протягом двох місяців дрібними сумами. Оскільки відповідачем було порушено грошове зобов'язання, сума заборгованості банку станом на 1 лютого 2015 року з урахуванням суми відсотків, які нараховуються за договором вкладу, 3% річних та інфляційних втрат становила

2 688,14 грн. Зазначена сума не була виплачена позивачу і за 214 днів прострочення (з 1 лютого 2015 року по 10 вересня 2015 року), та з урахуванням суми відсотків, які нараховуються за договором вкладу, 3% річних та інфляційних втрат сума боргу становить 3 300,6 грн.

Вважав, що такими діями банку йому заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у необхідності витрачати час для пошуку банкоматів для зняття готівки і яка оцінювалася позивачем в розмірі 3 000 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня

2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 26 жовтня 2015 року рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 26 жовтня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 14 червня 2016 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2015 року в частині вимог ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк» про стягнення процентів за договором банківського вкладу, 3 % річних та індексу інфляції скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди залишено без змін.

Не погодившись із рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2015 року та рішенням апеляційного суду Вінницької області від

14 червня 2016 року, ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Апеляційний суд, скасовуючи частково рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, керувався положеннями частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та вірно виходив із наступного.

Оскільки позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в період запровадження тимчасової адміністрації банку та на даний час здійснюється процедура ліквідації ПАТ «Дельта Банк», що унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому вимоги ОСОБА_2 не може бути задоволено в силу вимог вказаних норм Закону.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди суди першої та апеляційної інстанцій, враховуючи положень п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, дійшли обґрунтованого висновку, що договором банківського вкладу та договором на відкриття поточного рахунка не передбачено відшкодування моральної шкоди в разі неналежного виконання зобов'язання, а тому такі вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Вінницького міського суду Вінницької області від

17 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від

14 червня 2016 рокуі доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 14 червня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна