Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1577/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Єгорова С. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

28.07.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Єгорової С.М.

суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3

із секретарем Яковлєвою Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 травня 2016 року, у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання недійсним рішення, визнання договору оренди землі поновленим, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання недійсним рішення, визнання договору оренди землі поновленим. В обгрунтування позову зазначав, що 17 листопада 2010 року між Бобринецькою районною державною адміністрацією (Орендодавець) та фізичною особою ОСОБА_4 (Орендар) було укладено договір оренди землі - земельної ділянки загальною площею 10,00 га ріллі на території Веселівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Зазначеним договором ОСОБА_4 надано в оренду земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на п'ять років. Пунктом 8 договору оренди передбачено, що договір укладено на пять років, після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Поновлення цього договору оренди здійснюється відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі» у порядку, встановленому органом виконавчої влади, уповноваженим розпоряджатися орендованою земельною ділянкою. 29 жовтня 2015 року позивачем подано до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області лист - повідомлення про продовження договору оренди землі, зареєстрованого 09 грудня 2010 року за № 21, до якого додано проект додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки. 10 лютого 2016 року позивачем було одержано від відповідача лист №31-26381/0- 1091/0/6-16 від 05 лютого 2016 року про його заперечення проти продовження договору оренди. Позивач вважає, що дане рішення суперечить вимогам ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та підлягає визнанню недійсним судом, так як по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Позивач як орендар, скористався переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, з дотриманням всіх необхідних та передбачених законом вимог, а тому договір має бути поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які передбачені попереднім договором оренди землі.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставиться питання про скасування вказаного судового рішення з підстав його незаконності і необгрунтованості, порушення судом норм матеріального і процесуального права, та ухвалення нового рішення про задоволення його позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовільнити.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в судове засідання не зявився, але надав письмове заперечення проти задоволення апеляційної скарги, просив розглядати справу за його відсутності.

Колегія суддів, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першоїої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, що між ОСОБА_4 та Бобринецькою районною державною адміністрацією 17 листопада 2010 року укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 10,00 га ріллі на території Веселівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, зареєстрований у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП "ДЗК" 9 грудня 2010 року. Зазначеним договором ОСОБА_4 надано в оренду земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на п'ять років. Пунктом 8 договору оренди передбачено, що договір укладено на пять років, після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Поновлення цього договору оренди здійснюється відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі» у порядку, встановленому органом виконавчої влади, уповноваженим розпоряджатися орендованою земельною ділянкою (а.с. 9-13).

У визначений договором строк позивачем подано до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області лист-повідомлення про продовження договору оренди землі (а.с.19), надано проект додаткової угоди (а.с.99).

ОСОБА_4 належно виконував договірні зобовязання за договором оренди землі та продовжує виконувати свої обовязки за договором після закінчення його строку, що підтверджується довідками виконкому Веселівської сільської ради Бобринецького району від 15 лютого 2016 року (а.с.22-24).

Головним управлінням Держгеокадастру в Кіровоградській області листом від 05 лютого 2016 року у відповідь на лист-повідомлення від 29 жовтня 2015 року позивача повідомлено про заперечення щодо продовження вказаного договору оренди землі з тих підстав, що відповідно до ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору землі здійснюється за взаємною згодою сторін (а.с.20). При цьому належно не мотивував своєї відмови у поновленні спірного договору та не надав такої відмови у встановлений Законом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем в обґрунтування своїх вимог щодо визнання спірного договору оренди земельної ділянки поновленим на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» зазначалось про те, що після закінчення строку дії договору він продовжував добросовісно виконувати свої зобов'язання і протягом місяця від Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, яке уповноважене розпоряджатись спірною земельною ділянкою, не надішло заперечень щодо поновлення договору оренди землі.

Такі обставини можуть бути предметом спору у справі за позовом особи, яка вважає порушеними свої відповідні права (ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України) та підлягають захисту у спосіб, передбачений положеннями чинного законодавства (ст. 16 ЦК України).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», зазначивши про відсутність доказів укладення відповідачем договору з іншими особами та порушення переважного права позивача на продовження спірного договору оренди землі, а також те, що відповідач як власник повідомив про своє заперечення щодо продовження цього договору із позивачем.

Висновки суду не відповідають обставинам справи, зроблені без урахування вимог закону та підстав, на які посилався позивач в обгрунтування своїх вимог.

Підстави поновлення договору оренди землі та переважне право орендаря, який належно виконував обов'язки за умовами договору визначені ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

При цьому ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди, а саме у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами 8, 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року № 6-10 цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області протягом одного місяця після закінчення строку спірного договору оренди землі не повідомляло ОСОБА_4 про заперечення щодо поновлення цього договору, отже позивач продовжував користуватися спірною земельною ділянкою, вважаючи відповідно до вимог ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» договір оренди поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 ЦК України у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Позивач скористався правом на поновлення договору оренди землі, у строк, передбачений договором оренди землі, не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору, тобто в межах строку, передбаченого Законом України «Про оренду землі», повідомив орендодавця про намір укласти договір оренди землі на новий строк, надав проект додаткової угоди до договору та всі необхідні документи, сплатив орендну плату за 2015 рік і продовжував користуватися земельною ділянкою, очікуючи відповіді орендодавця на його лист-повідомлення. Після спливу строку дії договору продовжував користуватися земельною ділянкою на умовах, визначених у договорі оренди землі від 17 листопада 2010 року.

Ст. 17 Закону України «Про визнання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 року у справі «Стреч проти об'єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії» зазначено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором, та зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може буди підставою для позбавлення цього майна іншою особою, яка жодних порушень не вчинила.

Оскільки на час виникнення спору та в даний час повноваження щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування (ст. 122 ЗК України) покладено на Головне Управління Держгеокадастру в Кіровоградській області позивач обгрунтовано заявив вимоги до Головного Управління Держгеокадастру в Кіровоградській області, яке згідно вимог ч. ч. 6, 8, 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» повинне укласти з позивачем додаткову угоду про поновлення спірного договору оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах, які були передбачені зазначеним договором.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд неправильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, не дав належної оцінки наявним у справі доказам, зробив висновки, що не відповідають обставинам справи, у результаті чого ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про порушення судом першої інстанції інстанцій норм матеріального і процесуального права дають підстави для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України в порядку розподілу судових витрат стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1157 грн. 52 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 травня 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати поновленим договір оренди землі від 17 листопада 2010 року, укладений між Бобринецькою районною державною адміністрацією та ОСОБА_4 (ін. код. НОМЕР_1), зареєстрований у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 9 грудня 2010 року за № 21, земельної ділянки загальною площею 10,00 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Веселівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:9006, на той самий строк і на тих умовах, які передбачені цим договором оренди землі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

В порядку розподілу судових витрат стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі

1 157 грн. 52 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: