Номер провадження 2/754/2899/16
Справа №754/3740/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування збитків, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є власником частини нежитлових приміщень нежитлового будинку АДРЕСА_1, що належать йому на підставі Договору купівлі-продажу від 31.07.2013 року. Згідно з усною домовленістю відповідачем проводився комплекс будівельних робіт у даному приміщенні, про що свідчить відповідна розписка. Відповідно до Акту прийому-передачі будівельно-ремонтних робіт від 02.09.2014 року відповідачем було надано гарантію якості, а саме гарантувалося відсутність течі води від снігу, дощу, а у випадку протікання води було взято на себе зобов"язання відремонтувати наслідки протікання за власний кошт в строк не більше семи днів з моменту повідомлення про такий факт. Внаслідок неякісного виконання відповідачем вищевказаних робіт після дощу сталося протікання даху і замокання відкосу вікна у правому кабінеті приміщення. На вимогу повноважених позивачем осіб відповідачем було усунуто недоліки шляхом проведення косметичного ремонту - зафарбовування відкосу. Але після осінніх дощів ситуація повторилася, що призвело до появи вологих плям по всій поверхні відкосів, тріщин, потемніння частини їх поверхні. Неодноразово позивач звертався до відповідача із вимогою виконати свої зобов"язання, але ремонт проведений не був. З метою недопущення подальшого псування покрівлі та руйнування самих приміщень у липні 2015 року позивач звернувся до підрядної організації ТОВ "Демос Буд" для проведення ремонтних робіт, у зв"язку з чим був укладений Договір на виконання поточного ремонту даху будівлі. Ціна договору становила 19198, 75 грн. За вказаним Договором підрядником було виконано у повному обсязі весь обсяг робіт по відновленню покрівлі даху та усунення недоліків. Враховуючи те, що саме з вини відповідача позивач вимушений був нести збитки, позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь збитки, завдані неналежним виконанням умов Договору підряду, у розмірі 19198, 75 грн. та судові витрати по справі.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що він особисто будівельні роботи на даному приміщенні не проводив, за усною домовленістю з зятем позивача він лише гайсався придбанням будівельних матеріалів, складанням кошторису та наймом робочих для проведення ремонтних робіт. Протікання даху сталося через те, що позивачем було змінено проект, що і призвело до пошкоджень, оскільки на даху була побудована пристройка. Він за свої кошти усунув вказані пошкодження, але у подальшому дах все одно протікав. Оскільки позивач не хотів розраховуватися за проведені роботи, він вимушений був підписати Акт прийому-передачі будівельно-ремонтних робіт, але при цьому вважає, що його вини у тому, що сталося з дахом, немає, а тому він категорично заперечує проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником частини нежитлових приміщень нежитлового будинку АДРЕСА_1, що належать йому на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 31.07.2013 року (а.с.9-16).

Відповідно до усної домовленості сторін по справі ОСОБА_2 проводився комплекс будівельних робіт у даному приміщенні, серед яких виготовлення, поставка і монтаж металоконструкцій каркасу прибудови, забудова металічного каркасу армованим газобетоном, виготовлення, поставка та монтаж даху, що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 17-19).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 875 ЦК України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов"язується збудувати і здати в установлений строк об"єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов"язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов"язок не покладається на підрядника, прийняти об"єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Згідно Акту прийому-передачі будівельно-ремонтних робіт від 02.09.2014 року відповідачем було надано гарантію якості, а саме гарантувалося відсутність речі води від снігу, дощу, а у випадку протікання води було взято на себе зобов"язання відремонтувати наслідки протікання за власний кошт в строк не більше семи днів з моменту повідомлення про такий факт.

На підставі ст. 884 ЦК України підрядник гарантує досягнення об"єктом будівництва визначених у проектно-кошторисній документації показників і можливість експлуатації об"єкта відповідно до договору протягом гарантійного строку, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Гарантійний строк становить десять років від дня прийняття об"єкта замовником, якщо більший гарантійний строк не встановлений договором або законом, підрядник відповідає за дефекти, виявлені у межах гарантійного строку, якщо він не доведе, що вони сталися внаслідок: природного зносу об"єкта або його частин; неправильної його експлуатації або неправильності інструкцій щодо його експлуатації; розроблених самим замовником або залученими ним іншими особами; неналежного ремонту об"єкта, який здійснено самим замовником або залученими ним третіми особами.

Як зазначає у своїх позовних вимогах позивач, внаслідок неякісного виконання відповідачем будівельних робіт, після дощу сталося протікання даху і як наслідок замокання відкосу вікна у правому кабінеті приміщення.

На вимогу уповноважених позивачем осіб відповідачем було усунуто вказані недоліки шляхом проведення косметичного ремонту.

Після осінніх дощів ситуація із замоканням відкосу повторилася, що призвело до появи вологих плям по всій поверхні відкосів, тріщин, потемніння частини їх поверхні.

Позивач неодноразово звертався до відповідача із усними та письмовими вимогами щодо усунення вказаних недоліків, але відповідач свої зобов"язання не виконав, що і змусило позивача звернутися до суду.

Статтею 883 ЦК України передбачено, що підрядник відповідає за недоліки збудованого об"єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини, за невиконання або неналежне виконання обов"язків за договором будівельного підряду підрядник відшкодовує збитки в повному обсязі.

У липні 2015 року позивач звернувся до підрядної організації для проведення ремонтних робіт, після чого між позивачем та ТОВ "Демос Буд" був укладений Договір на виконання поточного ремонту даху будівлі по АДРЕСА_1 від 01.08.2015 року. Ціна договору склала 19198, 75 грн. (а.с.40-58).

За вказаним Договором підрядником було виконано обсяг робіт по відновленню покрівлі даху та усунення недоліків, що спричинювали протікання, що підтверджується Актом КБ-2в та Довідкою про вартість виконаних робіт за формою КБ-3.

Також вказані факти виконання робіт були підтверджені і допитаними судом свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Згідно із ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення містяться і у ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст.. 3 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

На захист свого порушеного права позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначає про те, що діями відповідача йому було завдано збитків у сумі 19198, 75 грн., що складаються з вартості проведених ремонтних робіт на виконання допущених відповідачем недоліків.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв"язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вимог закону, зазначених вище, суд вважає, що стороною позивача повинен бути доведений той факт, що саме з вини відповідача сталося протікання даху і як наслідок замокання відкосу вікна, а також поява вологих плям по всій поверхні відкосів, тріщини, потемніння частини їх поверхні.

Адже сам відповідач у судовому засіданні категорично заперечував той факт, що вказані речі відбулися з його вини, оскільки зазначив, що позивачем було самостійно змінено проект, що і призвело до таких наслідків.

Даний факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і був доведений належними доказами, зокрема Декларацією про початок виконання будівельних робіт (а.с.127-130), робочим проектом (а.с.131-192), а також фотокартками, наданими суду сторонами.

Під час розгляду судом справи позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст. 58-59 ЦПК України на підтвердження отримання ним збитків саме від дій відповідача, не надано належних та допустимих доказів, що підтверджували б протиправність дій відповідача та причинний зв"язок між завданими збитками та діями відповідача.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 22, 638, 629, 875, 883, 884 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий: