Справа № 1708/3246/12
провадження №6/562/23/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"06" вересня 2016 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі головуючого судді Кушніра О.Г.,

при секретарі Карпінчук О.М.,

з участю заявника ОСОБА_1,

його представника-адвоката ОСОБА_2,

стягувача ОСОБА_3,

її представника-адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення, -

в с т а н о в и в:

У поданій в суд заяві ОСОБА_1 просить розстрочити виконання рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 травня 2014 року шляхом стягнення з нього на користь ОСОБА_3 коштів у розмірі не менше 2000 грн. на місяць до повного виконання судового рішення у справі.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 покликається на те, що указаним рішенням суду від 27 травня 2014 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 118390 грн. у рахунок відшкодування частки вартості робіт на покращення будинку, які сплатив частково. На даний час у нього виникли обставини, які ускладнюють виконання такого рішення в частині стягнення грошових коштів, оскільки з 10 серпня 2013 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, яка проживає в його будинку та виховує ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання і не має власних коштів для навчання та проживання. У березні 2016 року ОСОБА_6 проведена операція на колінному суглобі та рекомендовано продовження амбулаторного лікування у травматолога за місцем проживання. На лікування ОСОБА_6 його сім'я понесла значні витрати в сумі 35000 грн. На даний час він працює в Рівненській дистанції водопостачання та отримує заробітну плату у середньому розмірі 3550 грн. на місяць, сплачує аліменти на двох неповнолітніх дітей у розмірі 33% від доходу близько 1125 грн. За таких обставин він готовий сплачувати на погашення боргу половину заробітної плати щомісяця.

У судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали повністю та з аналогічних мотивів.

Стягувач та його представник просять у задоволені заяви відмовити, мотивуючи тим, що рішення суду про стягнення коштів з ОСОБА_1 не виконується з 2014 року, оскільки останній ухиляється від його виконання, хоча має можливість його виконати, так як крім заробітної плати у нього є додаткові доходи, майно, за рахунок якого може погасити борг. ОСОБА_6 має власних батьків, які повинні піклуватися ним, забезпечити його лікування. Твердження боржника про відсутність коштів не може бути підставою для невиконання рішення суду, яке проголошено іменем України. Наявність виняткових обставин, які утруднюють або роблять неможливим виконання рішення суду боржник не навів, а тому його заява є безпідставною .

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, з'ясувавши обставини справи та вивчивши матеріали справи суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст.14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба як орган примусового виконання зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно положень ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналогічне положення міститься у ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу порядку виконання.

З розяснень, які містяться у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, підставою для розстрочки виконання рішення суду є конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим. Винятковими можуть бути визнані обставини, які безпосередньо пов'язані з життям людини, оскільки в іншому разі порушуватимуться інтереси стягувача (ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2016 року в справах №6-26514ск15, №6-36204ск15, від 08 червня 2016 року в справі №№2-4439/10, від 27 липня 2016 року в справі №461/7319/14).

Установлено, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 травня 2014 року, що набрало законної сили, проведено поділ майна подружжя, за яким виділено у власність ОСОБА_1 майно на загальну суму 28800 грн. та стягнуто з останнього на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 118390 грн. у рахунок відшкодування частки вартості робіт по покращенню будинку №11 по вул.Молодіжна в с.Здовбиця Здолбунівського району Рівненської області.

Рішення суду в частині стягнення коштів за виконавчим листом від 18 серпня 2014 року звернуто до виконання та на даний час виконано боржником частково шляхом перерахування протягом лютогочервня 2016 року коштів на загальну суму 8000 грн., що підтверджується квитанціями від 18 та 19 лютого 2016 року, від 11 квітня 2016 року та 15 червня 2016 року.

З оглянутих у судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження №444493189 вбачається, у ході виконання рішення суду державним виконавцем неодноразово складалися акти опису і арешту майна боржника ОСОБА_1В, які підтверджують наявність у нього майна, за рахунок якого він може погасити борг перед ОСОБА_3

Крім того, у приватній власності боржника є домоволодіння по вул.Молодіжна, 11 у с.Здовбиця Здолбунівського району Рівненської області, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухому майно від 18 грудня 2007 року, а також він працевлаштований і має постійний дохід.

Згідно довідки про доходи №89 від 17 травня 2016 року ОСОБА_1 працює машиністом та за період з листопада 2015 року по квітень 2016 року отримав заробітну плату на загальну суму 25364,11 грн., з яких 6751,31 грн. сплачено аліментів.

Покликання ОСОБА_1 на такі обставини як виховання його дружиною ОСОБА_5 повнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання і не має власних коштів та на лікування якого у березні 2016 року витрачено понад 35000 грн. такого виняткового характеру не носять.

Крім того, з огляду на положення ст.ст.198-201 Сімейного кодексу України заявник не надав належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 як член сім'ї перебуває на його утриманні.

Згідно довідки від 24 квітня 2016 року №200 ОСОБА_6 з 01 вересня 2015 року навчається в Київській духовній семінарії, студенти забезпечуються за рахунок Київської Митрополії (житло, харчування), строк закінчення навчання у червня 2019 року.

З епікризу Рівненської обласної клінічної лікарні вбачається, що ОСОБА_6 з 15 березня 2016 року по 24 березня 2016 року знаходився на стаціонарному лікуванні, якому проведена операція на колінному суглобі та якому рекомендовано продовження амбулаторного лікування у травматолога за місцем проживання. А з долучених заявником чеків на придбання у березні 2016 року медичних препаратів та ліків їх загальна сума становить лише 18870 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявником не надано доказів на підтвердження обставин, які мають характер особливих або виняткових та які можуть бути підставою для розстрочки виконання рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 травня 2014 року відповідно до приписів ст.373 ЦПК України, а тому його заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.373 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі через Здолбунівський районний суд Рівненської області апеляційної скарги протягом 5 /пяти/ днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 /п'яти/ днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: