Справа № 134/657/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 липня 2016 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого-судді: Зарічанського В.Г.

з участю секретаря: Баденюк О.І.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

та представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи без самостійних вимог: Крижопільська селищна рада, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області про усунення перешкод в користуванні квартирою та прибудинковою територією,

В С Т А Н О В И В :

Своїм позовом до суду ОСОБА_1 просила винести рішення, яким зобовязати ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням, а саме квартирою № 14 в будинку № 66 по вул. Героїв України в смт. Крижополі, та земельною ділянкою шляхом відновлення становища, яке існувало до виникнення таких перешкод, шляхом знесення самовільно збудованої господарської будівлі.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 20 жовтня 2015 року ОСОБА_1 було придбано у власність квартиру АДРЕСА_1 (ОСОБА_6) в смт. Крижополі. Дана квартира розташована на першому поверсі двоповерхового багатоквартирного житлового будинку. Разом з квартирою нею було придбано 1/16 частину сараю (Б), який розташований на прибудинковій території біля будинку.

Навпроти вікон її квартири відповідачем було збудовано господарську будівлю (гараж) розміром 6,14 м на 3,9 м. Висота стіни господарської будівлі біля 3-х метрів. Дана стіна розташована на відстані 1 м. від вікон її квартири, що заважає денному світлу проникати в квартиру. Зовнішня стіна її квартири з боку господарської будівлі замокає, шпалери покриваються грибком.

Коли ОСОБА_1 звернулась до Крижопільської селищної ради з питання законності будівництва відповідачем господарської будівлі, то їй було повідомлено, що ОСОБА_5 отримала дозвіл на реконструкцію господарської будівлі по вул. К. Маркса,66, згідно рішення виконкому Крижопільської селищної ради № 42 від 15 березня 2010 року. Згідно даного рішення державним комунальним підприємством «Архітектурно-планувальне бюро» було виготовлено будівельний паспорт на реконструкцію господарських будівель, але з невідомих причин при винесенні ввісей будівель і споруд начальником відділу містобудування та архітектури Крижопільської РДА 10 вересня 2010 року господарську споруду було визначено на місцевості в тому місці, де її ніколи не було. З цих підстав на місці, де знаходилась тимчасова, а не капітальна, споруда, відповідачем було збудовано нову господарську будівлю (гараж). Належна відповідачу 1/16 частина господарської будівлі знаходиться в іншому місці і по даний час, будь-яка реконструкція цієї будівлі не проводилась.

При проведенні перевірки законності побудови відповідачем господарської будівлі департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області 19 січня 2016 року було виявлено, що ОСОБА_5 здійснила будівництво господарської будівлі без дозвільних документів про початок виконання будівельних робіт, чим порушила вимоги ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність». Крім цього, господарська будівля розміщена з порушенням вимог п. 3.25* (додаток 3.1) ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» в частині недотримання протипожежних розривів між будівлями. Також позивача було повідомлено, що Департаментом притягнуто ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності постановою № 6 від 20 січня 2016 року та надано припис про усунення виявленого порушення. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності набула чинності і ОСОБА_5 сплатила штраф в сумі 550 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити.

Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, до суду надіслали заяви, в яких просили справу розглянути в їх відсутність на підставі наявних у справі матеріалів.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2015 року ОСОБА_1 було придбано у власність квартиру АДРЕСА_1 (ОСОБА_6) в смт. Крижополі. Дана квартира розташована на першому поверсі двоповерхового багатоквартирного житлового будинку. Разом з квартирою нею було придбано 1/16 частину сараю (Б), який розташований на прибудинковій території біля будинку.

Навпроти вікон її квартири відповідачем ОСОБА_5 було збудовано господарську будівлю (гараж) розміром 6,14 м на 3,9 м. Висота стіни господарської будівлі біля 3-х метрів. Дана стіна розташована на відстані 1 м. від вікон її квартири.

Коли позивач ОСОБА_1 звернулась до Крижопільської селищної ради з питання законності будівництва відповідачем господарської будівлі, то їй було повідомлено, що ОСОБА_5 отримала дозвіл на реконструкцію господарської будівлі по вул. К. Маркса, 66, згідно рішення виконкому Крижопільської селищної ради № 42 від 15 березня 2010 року (а.с. 16а). Згідно даного рішення державним комунальним підприємством «Архітектурно-планувальне бюро» було виготовлено будівельний паспорт на реконструкцію господарських будівель, але з невідомих причин при винесенні ввісей будівель і споруд начальником відділу містобудування та архітектури Крижопільської РДА 10 вересня 2010 року господарську споруду було визначено на місцевості в тому місці, де її ніколи не було. З цих підстав на місці, де знаходилась тимчасова, а не капітальна, споруда, відповідачем було збудовано нову господарську будівлю (гараж). Належна відповідачу 1/16 частина господарської будівлі знаходиться в іншому місці і по даний час, будь-яка реконструкція цієї будівлі не проводилась.

При проведенні перевірки законності побудови відповідачем господарської будівлі департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області 19 січня 2016 року було виявлено, що ОСОБА_5 здійснила будівництво господарської будівлі без дозвільних документів про початок виконання будівельних робіт, чим порушила вимоги ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність». Крім цього, господарська будівля розміщена з порушенням вимог п. 3.25* (додаток 3.1) ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» в частині недотримання протипожежних розривів між будівлями. Також позивача було повідомлено, що Департаментом притягнуто ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності постановою № 6 від 20 січня 2016 року та надано припис про усунення виявленого порушення. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності набула чинності і ОСОБА_5 сплатила штраф в сумі 550 грн.

Відповідачем самовільною забудовою порушено вимоги п. 3.7.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального будівництва № 76 від 17 травня 2005 року (реєстрація в Мінюсті за №927/11207 25 серпня 2005 року):

«3.7.6. Забороняється довільно зменшувати нормовану ширину доріг та проїздів. До всіх будівель і споруд має бути забезпечений вільний доступ. Протипожежні розриви між будинками, спорудами, відкритими майданчиками для зберігання матеріалів, устаткування тощо повинні відповідати вимогам будівельних норм. Їх не дозволяється захаращувати стоянками транспорту, будівництвом та встановленням тимчасових будинків і споруд, у тому числі індивідуальних гаражів тощо.»

В судовому засіданні представником відповідача було підтверджено, що будь-які правовстановлюючі документи, які б визначали право власності ОСОБА_5 на господарську будівлю, яка підлягала реконструкції, відсутні. Таким чином ОСОБА_5 під приводом реконструкції неіснуючого обєкта нерухомості здійснила самочинне будівництво нової господарської будівлі на прибудинковій території.

Посилання представника відповідача на те, що позивачем не надано доказів про те, яку саме будівлю необхідно знести, не відповідає дійсності, оскільки місцезнаходження самовільної забудови та її характеристики визначено як будівельним паспортом так і працівником департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області при складанні акта № 49-ПП від 19 січня 2016 року.

Прибудинкова територія багатоквартирного житлового будинку є особливим обєктом права власності на землю, оскільки призначена для розміщення й обслуговування житлового будинку та має задовольняти інтереси його мешканців.

Відповідно до ст. 38 Земельного кодексу України земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування, належать до земель житлової та громадської забудови.

Режим використання земельних ділянок багатоквартирних житлових будинків регулюється ст. 42 Земельного кодексу України, відповідно до якої земельні ділянки прибудинкової території (залежно від субєктів, які набувають права на земельну ділянку багатоквартирного будинку) можуть перебувати у власності, у постійному або в тимчасовому користуванні.

Частиною 2 ст. 42 Земельного кодексу України встановлено, що у разі приватизації громадянами багатоквартирного житлового будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність обєднанню власників. Статтею 42 Земельного кодексу України як суб'єкт права власності на прибудинкову територію зазначено виключно об'єднання власників багатоквартирного будинку. Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року було частиною 2 ст. 42 Земельного кодексу України було викладено в новій редакції:

«Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 ст. 42 Земельного кодексу України встановлено, що порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Згідно листа виконкому Крижопільської селищної ради від 19 квітня 2016 року № 24-200 будь-які рішення щодо надання ОСОБА_5 земельної ділянки для будівництва господарської споруди виконкомом не приймались (а.с. 19).

Положеннями ч. 1 ст. 319 ЦК України та ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ч. 4 ст. 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Вимогами ч. 7 ст. 376 ЦК України визначено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягаєзнесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Таким чином, самовільна забудова відповідачем прибудинкової території з порушенням архітектурних та протипожежних норм порушує права позивача і як власника квартири в багатоквартирному будинку, так і користувача прибудинкової території.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 376, 391 ЦК України, ст. 42, 95 ЗК України, ст.ст. 10, 60, 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Зобовязати ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням, а саме квартирою № 14 в будинку № 66 по вул. Героїв України в смт. Крижополі, та земельною ділянкою шляхом відновлення становища, яке існувало до виникнення таких перешкод, шляхом знесення самовільно збудованої господарської будівлі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 3300 (три тисячі триста) гривень витрат за надання правової допомоги та 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: