ОСОБА_1 документу 29.08.2016
Справа № 334/1253/15-ц
Провадження № 2/334/73/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Дубини Л.А., при секретарі Ващенко К.Г., за участю адвоката ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, ОСОБА_3, 3-тя особа Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Запорізькій області про визнання недійсним та скасування рішення, скасування свідоцтва про право власності на землю, скасування рішення про реєстрацію, зобовязання вчинити певні дії ,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним та скасування рішення, скасування свідоцтва про право власності на землю, скасування рішення про реєстрацію, зобовязання вчинити певні дії у якому вказує, що він та відповідачка є власниками по ? частині, кожний, жилого будинку №46 по вул.. Миргородській у м. Запоріжжі, який розташовано на земельній ділянці площею 462 кв.м., яка перебувала у їх користуванні.

Після визначення порядку користування вказаною земельною ділянкою на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.05.2012 року, кожному зі співвласників виділено у користування земельні ділянки площею 229 кв.м., згідно варsанту 2 висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи №1621/ОС-127.

27.06.2014 року рішенням Запорізької міської ради №55/304 у власність ОСОБА_3 передана земельна ділянка площею 0,0229 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарський споруд.

Позивач вважає, що приймаючи зазначене рішення Запорізькою міською радою порушено його право користування вказаною земельною ділянкою, остільки, саме варіант 2 висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи №1621/ОС-127 передбачає облаштування земельної ділянки, виділеної ОСОБА_2 централізованою каналізацією та перенесення водопроводу №3 на земельну ділянку виділену йому у користування.

Без проведення вказаних облаштувань, на думку позивача. В ін. позбавлений можливості нормального існування.

Приймаючи зазначене рішення Запорізька міська рада не повідомила його, ОСОБА_2, з ним не було погоджено суміжне землекористування, не зясовано чи виконано всі заходи з метою забезпечення реалізації рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.05.2012 року.

Крім того, на думку позивача, технічна документація землеустрою виконана з численними порушеннями як процедурними, так і з помилками математичних розрахунків, не містить переліку обмежень при використанні земельної ділянки, а встановлення меж земельної ділянки має відповідати рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.05.2012 року.

Крім того, оскаржуваним рішенням змінено площу земельної ділянки з 462 кв.м. до 458 кв.м.

Позивач просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Запорізької міської ради №55/304 від 27.06.2014 року про передачу у власність ОСОБА_3П, земельної ділянки, скасувати правовстановлюючий документ на земельну ділянку, стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати на оплату судового збору.

В ході судового розгляду, а саме 18.05.2015 року ( т.1 а.с.65-69) представник позивача уточнила та доповнила позовні вимоги і просила суд визнати незаконним та скасувати рішення Запорізької міської ради №55/304 від 27.06.2014 року про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки, визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку, скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_3, зобовязати ОСОБА_3 демонтувати паркан, встановлений на межі поділу земельної ділянки з ОСОБА_2 та скасувати правовстановлюючий документ на земельну ділянку та стягнути з відповідачів на понесені судові витрати на оплату судового збору.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 підтримали уточнені позовні вимоги і просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник Запорізької міської ради проти позов у заперечує, просить відмовити у його задоволенні з підстав його необґрунтованості та недоведеності.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник проти позову заперечують, просить відмовити у його задоволенні з підстав його необґрунтованості та недоведеності.

Представник 3-ї особи Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не зявився, заперечень на позов не надав.

Вислухавши пояснення учасників процесу, думку адвоката, дослідивши матеріали справи та надані докази , оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.. 3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України визначає способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом установлено, що на підставі рішення виконкому Ленінської районної ради народних депутатів №270/15 від 09.11.1989 року оформлено право власності ОСОБА_2 і ОСОБА_6 на жилий будинок №46 по вул.. Миргородській у м. Запоріжжі та надано право користування земельною ділянкою за вказаною адресою площею 462 кв.м. На земельнiй дiлянцi площею розташований житловий будинок, сарай - В, г, д, вбиральня - Б, погрiб - пг, паркани № 1, 2, 4, водопровiд - № 3, замiщення 1 (т.1 а.с.83)

У подальшому співвласниками вказаного жилого будинку, а відтак і користувачами земельною ділянкою стали ОСОБА_2 і ОСОБА_3

На підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.05.2012 року, яке набрало законної сили, відповідно до варіанту 2 висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи №1621/ОС-127 визначено порядок користування зазначеною земельною ділянкою, і кожному з землекористувачів виділено земельну ділянку площею 229 кв.м., що відповідає ? ідеальній частці кожного зі співвласників жилого будинку (т.1 а.с. 10-14, 35-40 ).

Вiдповiдно до ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згiдно ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження

земельними дiлянками, що перебувають у власностi громадян i юридичних осiб.

Згiдно ч.2 ст.19 Конституцiї України, органи державної влади та органи мiсцевого самоврядування, їx посадовi особи зобовязанi дiяти лише на пiдставi, в межах та у спосiб, що передбаченi Конституцiєю та законами України.

Статтею 26 Закону України "Про мiсцеве самоврядування в Україні" визначенi повноваження сiльських, селищних та мiських рад у галузi вирiшення вiдповiдно до закону питань регулювання земельних відносин. ОСОБА_5 питання вирiшуються виключно на пленарних засiданнях ( п. 34 ст. 26 Закону)

Вiдповiдно до ст...12 ЗК України до повноважень сiльських, селищних, мiських рад у галузi земельних вiдносин на територiї сiл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад.

У вiдповiдностi до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичнi особи набувають права власностi та права користування земельними дiлянками iз земель державної або комунальної власностi за рiшенням органів виконавчої влади або органів мiсцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відтак, законодавством передбачено, що способом волевиявлення ради, яка здiйснює право власностi вiд імені вiдповiдної територiальної громади щодо регулювання земельних вiдносин, є прийняття рiшення сесії.

ОСОБА_3 скориставшись своїм правом на отримання земельної дiлянки у власнiсть звернулася до Запорiзької мiської ради iз заявою (клопотанням) про передачу у приватну власнiсть земельної дiлянки для будiвництва та обслуговування житлового будинку, господарських будiвель i споруд (присадибна дiлянка), що розташована за адресою: м. Запорiжжя, вул. Миргородська, 46, на пiдставi якого було надано згоду на розробку технічної документаії iз землеустрою.

Технiчна документацiя iз землеустрою щодо вiдведення вказаної земельної ділянки дiлянки була пiдготовлена вiдповiдно до вимог норм Земельного кодексу України та норм чинного законодавства, особою, яка має відповідну ліцензію на виконання таких робіт - ФОП ОСОБА_7 (т.1, а.с.92-122).

Запорiзька міська рада, розглянувши технiчну документацiю iз землеустрою щодо вiдведення (вiдновлення) меж земельної дiлянки в натурі (на мiсцевостi) по вул. Миргородськiй, 46 прийняла рішення 27.06.2014 року №55/304 і передала у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0229 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарський споруд (т.1 а.с.43).

Доводи представника позивача, що технiчна документацiя iз землеустрою щодо встановлення меж земельної дiлянки в натурі (на мiсцевостi) повинна, зокрема, включати перелiк об межень у використаннi земельної дiлянки, а отже повинна, в даному випадку, включати рiшення Ленiнського районного суду м. Запорiжжя вiд 10.05.2012р. - як таке обмеження є неспроможними, і спростовуються нормами Земельного кодексу України.

Право обмеженого використання земельної діялнки обтяжує (обмежує) право власності на земельні ділянкии і дає можливість користуватися земельною дiлянкою або її частиною в обсязi, передбаченому законом або договором.

Так, ст. 111 ЗК України визначено, що законом, прийнятими вiдповiдно до нього нормативно-правовими актами, договором, рiшенням суду можуть бути встановленi такі обмеження у використаннi земель:

а) умова розпочати i завершити забудову або освоєння земельної дiлянки протягом встановлених cтpоків;

б) заборона на провадження окремих видiв дiяльностi;

в) заборона на змiну цiльового призначення земельної дiлянки, ландшафту;

г) умова здiйснити будiвництво, ремонт або утримання дороги, дiлянки дороги;

г) умова додержання природоохоронних вимог або виконання визначених робiт;

д) умови надавати право полювання, вилову риби, збирання дикорослих рослин на своїй земельнiй дiлянцi в установлений час i в установленому порядку.

Зазначений перелiк не є вичерпним, однак рiшенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.05.2012р. на яке посилається позивач не було встановлено будь-яких об межень на земельну дiлянку, яку виділено у користування ОСОБА_3, а отже, й складовою технічної документації iз землеустрою - як обмеження у використаннi земельної дiлянки воно не може бути визнано.

Ст. 55 Закону України «Про землеустрiй» передбачено, що встановлення меж земельної дiлянки в натурі (на мiсцевостi) проводиться вiдповiдно до топографо-геодезичних i картографiчних матерiалiв.

Встановлення меж земельної дiлянки в натурі (на мiсцевостi) здiйснюcrься на основі технiчної документацiї iз землеустрою, якою визначається мiсцезнаходження поворотних точок меж земельної дiлянки в натурі (на мiсцевостi). Документацiя iз землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляєrься у складi генерального плану населеного пункту, проектiв розподiлу територiй i є основою для встановлення меж земельних дiлянок в натурі (на мiсцевостi). Межi земельної дiлянки в нaтypi (на мiсцевостi) закрiплюються межовими знаками встановленого зразка.

Ст. 198 ЗК України визначає коло субєктів, якi повиннi погоджувати межi земельної дiлянки, а саме суміжні власники земельних ділянок та суміжні землекористувачі.

Так. ОСОБА_2 не є aнi власником, aнi землекористувачем земельної дiлянки, оскiльки власник земельної дiлянки - це юридична та фiзична особи (резиденти i нерезиденти), якi вiдповiдно до закону набули права власностi на землю в Україні, а також територiальнi громади та держава щодо земель комунальної та державної власностi вiдповiдно; землекористувач - це пiдприсмство, установа, органiзацiя, громадянин, яким в установленому порядку надана в користування земельна дiлянка для цiлей, визначених законодавством.

Отже, оскiльки Запорізька мiська рада є власником земельної дiлянки, а не позивач ОСОБА_2, то саме мiська рада здiйснила погодження меж земельної дiлянки при прийняттi оскаржуваного рiшення.

Слід зауважити, що позивач у будь-якому випадку не є сумiжним

землекористувачем земельної дiлянки, а є спiввласником домоволодiння, а в даному випадку мова йде про загальну земельну дiлянку.

З наведеного випливає, що отримання акту погодження меж сумiжними землекористувачами в даному випадку не є обовязковим.

Фактично позовні вимоги ОСОБА_2 зводяться до переоцінки доказів та висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи №1621/ОС-127, а також висновків суду при розгляді справи Ленінським районним судом м. Запоріжжя про визначення порядку користування земельною ділянкою між ОСОБА_2 і ОСОБА_3. і не можуть бути підставою задоволення даного позову.

Згідно ст. 10 та ст.. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не грунтуються на законі, не доведені належними і допустимими доказами, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки суд дійшов висновку про неможливість задоволення позовних вимог, то й судові витрати не підлягають стягненню з відповідачів.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В і д м о в и т и ОСОБА_2 у задоволенні позову до Запорізької міської ради, ОСОБА_3, 3-тя особа Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Запорізькій області про визнання недійсним та скасування рішення, скасування свідоцтва про право власності на землю, скасування рішення про реєстрацію, зобовязання вчинити певні дії .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Дубина Л. А.