Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2181/16-ц

Номер провадження: 2/511/948/16

21 листопада 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С. І.,

секретаря - Чернецької А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною вимогою до Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарчими спорудами по АДРЕСА_1 після смерті матері, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В позові зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати, ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарчими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла їй. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок У зв'язку з викладеним, просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарчими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1., після смерті матері, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду заяви про підтримання позовних вимог та з проханням справу розглянути у її відсутність ( а.с.82 )

Представник відповідача Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про час та місце слухання по справі була сповіщені належним чином рекомендованим листом, надали суду заяву в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнали та просили слухати справу без участі їх представника ( а.с. 43)

В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, оглянувши спадкову справу, дослідивши представлені докази, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Новоукраїнка Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується паспортом громадянина України, серії НОМЕР_2, виданого Іванівським РВ УМВС України в Одеській області 07.10.2002 року( а.с.6).

Згідно свідоцтва про народження позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, її мати є: ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_3, виданого повторно Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, на підставі актового запису № 17 ( а.с.25 ).

В подальшому ОСОБА_4 одружилась та обрала прізвище чоловіка - ОСОБА_1, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 8 (а.с.26-29).

Також, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданого 26 червня 2007 року Новоукраїнською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, на підставі актового запису № 19 (а.с.13).

При житті ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарчими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований на ім'я ОСОБА_3 по погосподарчій книзі №3 за 2006-2010 роки Новоукраїнською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, на особовий рахунок НОМЕР_5, що підтверджуються витягами з погосподарчої книги за 2006- 2010рр. (а.с.34-38 ).

Згідно довідки № 419 від 29.09.2016 року виданої Новоукраїнською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, за померлою ОСОБА_3 рахується житловий будинок з господарчими спорудами, який розташований на земельній ділянці площею 0,50га, в тому числі: для обслуговування житлового будинку і господарських споруд - 0,25га та для ведення особистого підсобного господарства - 0,25га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. До теперішнього часу земельна ділянка не приватизована і Державний акт на право приватної власності не оформлявся ( а.с.33)

Померла ОСОБА_3 була зареєстрована і постійно проживала за адресою : АДРЕСА_1 до дня своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно довідки № 407 від 14.09.2016 року виданої Новоукраїнською сільською радою Роздільнянського району Одеської області ( а.с..31)

Наявність будинку підтверджується технічним паспортом на житловий будинок станом на 01.11.2016 року, згідно якого, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований житловий будинок з господарчими спорудами, побудований у 1956 році, який складається з : "А" - житлового будинку, загальною площею - 43,90кв.м., житловою площею - 21,10кв.м, та господарчих споруд: "Б" - уборна, "В"- погріб, "Г" - сарай, , " №1 - огорожа, який належав ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. ( а.с.46-49).

Відповідно до п.3.1. Інформаційного листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.

Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яке є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Житловий будинок побудований у 1956 році, тобто коли чинне законодавство не пов'язувало момент виникнення права власності на нерухоме майно з його реєстрацією, правовстановлюючим документом на будинки були довідки виконкомів сільських Рад, які видавалися на підставі записів в погосподарських книгах, крім цього, відповідно до діючого на той час законодавства щодо оформлення прав власності на нерухоме майно, до компетенції виконкомів місцевих рад відносились також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад, які з 1979 року були особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в Україні.

Так, будинки в сільській місцевості, збудовані до прийняття Указу Президіуму ВР УРСР від 22.01.1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель" не є самовільними і не підлягали здачі в експлуатацію (лист-роз'яснення Центрального БТІ від 29.12.82 року за №23-5/1-394.)

Тому оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає, що дійсно даний житловий будинок належав на праві власності померлій ОСОБА_3

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарчими спорудами, який розташований АДРЕСА_1.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої.

Спадкуванням, згідно ст.1216 ЦК України, є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

При житті ОСОБА_3 залишила заповіт від 06 грудня 2002 року посвідчений секретарем Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №111, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу ОСОБА_1 ( а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Ст.1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.09.2014 року був встановлений факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, постійного проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на день смерті спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_2 року за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.40)

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №237/2007, відкритої 10.10.2014 року державним нотаріусом Ворсуляк А.М. Роздільнянської районної державної нотаріальної контори Одеської області (а.с.53-81), нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарчими спорудами у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок (а.с.14).

Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання судовому порядку.

В інформаційному листі №10-1387 від 27.09.2012 р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що відповідно до ст. 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх

обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.3 зазначеного закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набирання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набирання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яке є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок з господарчими спорудами по АДРЕСА_1 належав на праві власності померлій ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року і входить до складу спадщини, яка відкрилась після її смерті.

Судом досліджено достатньо доказів для задоволення позовних вимог позивача про визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарчими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 який складається з який складається з який складається з : "А" - житлового будинку, загальною площею - 43,90кв.м., житловою площею - 21,10кв.м, та господарчих споруд: "Б" - уборна, "В"- погріб, "Г" - сарай, , " №1 - огорожа, який належав ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

На підставі ст.1216, 1217, 1223, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.3,4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", керуючись ст.10,11,60,174, 208, 209,212-215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІПН НОМЕР_1) право власності по праву спадкування за заповітом на житловий будинок з господарчими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 який складається з : "А" - житлового будинку, загальною площею - 43,90кв.м., житловою площею - 21,10кв.м, та господарчих споруд: "Б" - уборна, "В"- погріб, "Г" - сарай, , " №1 - огорожа, який належав ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. І. Гринчак