Справа № 526/1596/16-ц
Провадження № 2/526/838/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року м. Гадяч

Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Прокоп'євої Ю.Б.,

за участю секретаря - Лопушняк Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадячі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Рашівської сільської ради, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельник Кристина Володимирівна про визнання права власності на спадкове майно, суд,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовною заявою звернулася ОСОБА_1, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок загальною площею 51,2 кв., з них житлова - 23,4 кв.м., допоміжна - 27,8 кв.м. з господарськими будівлями, розташований за адресою АДРЕСА_2.

В обґрунтування позову посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р померла її мати, ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_1 р. Родинний зв'язок між нею та померлою підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 від 20.11.1980 р, виданим Дніпровським ЗАГС в місті Києві. ЇЇ дівоче прізвище - ОСОБА_4, в подальшому було змінене на ОСОБА_1 у зв'язку з укладенням шлюбу з ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1 від 25.12.2001 р. та свідоцтвом про зміну прізвища серії НОМЕР_4 від 11.01.2001, виданими відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_2, який належав померлій на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 27.02.2002 р, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з невідомих позивачу причин, придбавши вищезазначений житловий будинок, ОСОБА_4 не зареєструвала своє право власності на нерухоме майно у Полтавському бюро технічної інвентаризації у встановленому законом порядку. За життя її мати, ОСОБА_4 заповіту не складала. Відповідно до ст.1261 ЦК України, після смерті ОСОБА_4 залишилось двоє спадкоємців першої черги за законом : позивач, ОСОБА_1, дочка померлої та її бабуся, ОСОБА_7, мати померлої. ОСОБА_7 у присутності нотаріуса відмовилась від прийняття спадщини після смерті дочки на її користь, підписавши відповідну заяву. ІНФОРМАЦІЯ_2 її бабуся, ОСОБА_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_2 . За врахуванням вищенаведеного, вона являється єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 за законом. В строки, встановлені положеннями ст.1270 ЦК України, позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мельник К.В., за її заявою заведена спадкова справа № 57483944 (21/2015). Однак, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельник К.В. своєю Постановою від 30.07.2016 відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Зокрема, відповідно до Постанови від 30.07.2016 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мельник К.В., їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність реєстрації права власності померлої ОСОБА_4 на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за вищевказаною адресою. Нотаріальна відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину стала правовою підставою для її звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, оскільки через неї позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом та змушена була звернутися до суду. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № АДРЕСА_2, виготовленого ПП Полтавське міське Бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» (інвентаризаційна справа №376, реєстровий № 3-376) станом на 07.08.2015р., загальна площа житлового будинку становить 51,2 кв.м., з них: житлова - 23,4 кв.м., допоміжна - 27,8 кв.м. Безпосередньо житловий будинок (на схематичному плані земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку під літерою А-1), побудований у 1890 році, складається з сіней (5,5 кв.м.), коридору (4,3 кв.м.), кімнати (23,4 кв.м.), кухні (10,5 кв.м.), топочної (4,2 кв.м.), санвузла (3,3 кв.м.). самочинно добудовані та переобладнані приміщення у будинку відсутні. До садибного (індивідуального) житлового будинку віднесені господарські будівлі: літня кухня -Б, побудована у 1965 р, площею 70,0 кв.м., погріб вхідний -В, побудований у 1965 р, площею 11,5 кв.м., вбиральня - Г, побудована у 1978 п, площею 1,4 кв.м., навіс - Д, побудований у 2005 р, площею 35,5 кв.м., огорожа - №1, хвіртка №3, ворота огорожі №4, трубопровід- №2, побудований у 1980р.

У судове засідання позивач не з'явилась, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомила, надала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі. Також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву в якій зазначив, що проти позовних вимог позивача не заперечує, просив розглянути справу без участі представника сільської ради.

Третя особа приватний нотаріус КМНО Мельник К.В. в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомила.

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріли справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованих та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємством визнається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої особи - спадкоємцю у порядку передбаченому законодавством. Спадкоємець може прийняти спадщину за заповітом або за законом. У випадку, коли спадкодавець склав заповіт, - до спадщини закликаються спадкоємці за заповітом. Спадщина відкривається за законом, якщо: а) спадкодавець не залишив заповіту; б) є спадкоємці на обов'язкову частку; в) всі спадкоємці за заповітом позбавлені права спадкування; г) заповіт визнано недійсним; д) заповіт було скасовано; є) частина майна залишилась не заповіданою.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року, про що в книзі реєстрації актів про народження 20.11.1980 року зроблено запис № 3854, батьки: батько - ОСОБА_9, мати - ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 20.11.1980 року.

Відповідно до свідоцтва про одруження, ОСОБА_5 та ОСОБА_8, одружились 23.11.2000 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження 23.11.2000 року зроблено запис за № 1191, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 25.12.2001 року.

Відповідно до копії свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові ОСОБА_8 перемінила прізвище на ОСОБА_5, про що в книзі реєстрації актів про переміну прізвища, імені, по батькові зроблено запис за №62, що підтверджується копією свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_8 від 11.05.2001 р.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно довідки ЖБК «Більшовик -5» № 10/34 від 09.04.2015 р., померла ОСОБА_4, 1952 року народження, була зареєстрована та проживала станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 року за адресою АДРЕСА_1.

Згідно довідки ЖБК «Більшовик -5» № 10/35 від 09.04.2015 р., ОСОБА_1 зареєстрована і проживає у АДРЕСА_1. Разом з нею зареєстрована ОСОБА_7,1923 р.н.- бабуся.

Згідно матеріалів спадкової справи № 21/2015, заведеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельник К.В., ОСОБА_7 23.05.2015 року подала заяву про відмову від прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1

Таким чином, судом встановлено, що після померлої ОСОБА_4 прийняла спадщину дочка спадкодавця ОСОБА_1, а мати спадкодавця ОСОБА_7 подала заяву про відмову від прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 07.08.2015 р. який було виготовлено ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «ІНВЕНТАРИЗАТОР» за замовленням ОСОБА_1 домоволодіння АДРЕСА_2 складається з А-1- житловий будинок, загальною площею 51, 2 кв. м, житловою площею 23, 4 кв. м, Б - літня кухня, В - погріб вхідний, Г - вбиральня, Д - навіс, № 1,3,4 - огорожа, № 2 - трубопровід.

Згідно договору купівлі - продажу будинку від 27.02.2002р. ОСОБА_4 придбала будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2 що підтверджується нотаріального посвідченою копією договору купівлю - продажу будинку серії АЕІ № 248796.

Відповідно до ст.227 ЦК УРСР 1963 року, який був чинним до 1 січня 2004 року та діяв на момент укладення договору купівлі-продажу будинку, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до ч.1 ст.128 ЦК УРСР 1963 року, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не

передбачено законом або договором.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 набула права власності на зазначене домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 суд приходить до висновку, що вказане домоволодіння входить до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4

Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.07.2016 р № 77/02-31 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельник К.В. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 р матері ОСОБА_4, на житловий будинок, який розташований за адресою : АДРЕСА_2, оскільки спадкодавець не зареєструвала за життя своє право власності у відповідних органах Бюро технічної інвентаризації.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 р., яка набула права власності на зазначене домоволодіння у встановленому законодавством України на час укладення договору купівлі-продажу порядку, а також з врахуванням того, що у ОСОБА_1 відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння, що унеможливлює оформлення спадщини на майно, яке підлягає реєстрації, то суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади Рашівської сільської ради, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельник Кристина Володимирівна про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року і складається з житлового будинку загальною площею 51,2 кв., житловою площею - 23,4 кв.м., позначеного в технічному паспорті літерою А-1 з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Ю. Б. Прокоп'єва