Справа № 712/1515/16ц
Провадження №2/712/846/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року Соснівський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді Пироженко В.Д.

при секретарі Жук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Кам»янецький ОСОБА_4 про усунення від спадкування-,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом пр. визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування вказуючи, що 03.02.2015 року помер її батько ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов будинок з прибудовами та надвірними спорудами по вул. Генерала Рибалко, 30 в м. Черкаси.

17.02.2015 року вона, як спадкоємець першої черги звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Другим спадкоємцем є її рідний брат, син померлого ОСОБА_3, про що вона повідомила нотаріуса. Нотаріусом було надіслано повідомлення брату про відкриття спадщини. 28.08.2015 року нотаріусом отримана заява за підписом брата, що він постійно зареєстрований за адресою батька та повідомив про те, що її, свою сестру він усуває від спадщини в судовому порядку. Нотаріусом були зроблені запити до Соснівського районного суду м. Черкаси і згідно відповіді було з»ясовано, що позови в суді відсутні. Проте, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва на спадщину, так як відсутні правовстановлюючі документи.

Просить визнати за нею право власності на ? частину спадкового майна, а саме на житловий будинок.

ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_6 про усунення її від спадщини посилаючись на те, що він був постійно зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя батько потребував сторонньої допомоги, постійного лікування так як в нього було онкологічне захворювання. Батька він лікував в 2014 році в онкологічному диспансері і було проведено оперативне втручання. Батько був похилого віку, йому було 75 років і не міг себе самостійно обслуговувати. За свої кошти він його лікував та доглядав. Про безпорадний стан батька ОСОБА_1 було відомо, проте остання не мала наміру надавати таку допомогу. Під час лікування батька догляд здійснював він сам та його син. Крім того він постійно лікував батька і від інших хвороб, вели з ним спільне господарство, покращували умови їхнього проживання . Також він за особисті кошти покращував якість будинку, за його кошти повністю перероблено опалення, Всі комунальні послуги сплачував він також особисто. Після смерті батька здійснив його поховання, всі витрати він ніс особисто.

Просить усунути ОСОБА_1 від спадщини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені нею позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Щодо зустрічного позову, просила в позові відмовити та пояснила, що батько не був в безпорадному стані, вона йому весь час допомагала, готувала їсти, прала білизну та одяг. Під час лікування батька в онкологічному диспансері вона також здійснювала нагляд за ним після проведення операції, надавала кошти на ліки, готувала їжу. Батько отримував пенсію, проживав до дня смерті сам, по сусідству з нею, на свій вік був активною людиною.

Відповідач ОСОБА_2 міська рада в судове засідання не з»явились, хоч належним чином повідомлені про час та місце слухання справи.

Третя особа ОСОБА_3 просив в задоволенні позову позивачу ОСОБА_1 відмовити, так як позивачка повинна бути усунута від спадщини. Вона батьком не опікувалась та не надавала йому ніякої допомоги. Зустрічний позов поданий ним підтримав повному обсязі та просив його задовольнити.

Третя особа приватний нотаріус Кам»янецький В.В. в судове засідання не з»явився, просив справу розглянути в його відсутність.

Заслухавши пояснення сторін, представника позивача по зустрічному позову ОСОБА_7 , свідків, дослідивши матеріали даної цивільної справи , суд приходить до наступного.

Судом встановлені наступні факти та правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 03 лютого 2015 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-СР № 256022 від 13.02.2015 року. Померлий був рідним батьком позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_3

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на спадкове майно, яке знаходиться по вул. Генерала Рибалко, 30 в м. Черкаси. Заповіту померлий не залишив.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву на прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_5, 17.02.2015 року до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кам»янецького В.В., з заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги повідомивши про те, що другим спадкоємцем першої черги є її брат ОСОБА_3

Приватним нотаріусом було направлено повідомлення до ОСОБА_3М та роз»яснено необхідність подання відповідної заяви у випадку його бажання прийняти спадщину чи відмовитись від спадщини до спливу 6-ти місячного терміну.

28.08.2015 року ОСОБА_3 повідомив нотаріуса про те, що він постійно був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною другою зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

03.12.2015 року приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на ? частину вказавши про відсутність правовстановчих документів на спадковий будинок та те, що будинок перебуває під забороною на підставі іпотеки. ОСОБА_3 прохання надати оригінали документів залишив без відповіді.

Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві із часу відкриття спадщини ( ч.5 ст. 1218 ЦК України).

На даний час ОСОБА_3 ставить питання про усунення від права на спадкування відповідача ОСОБА_1 оскільки та ухилялась від допомоги спадкодавцеві, як матеріально, так і фізично, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані.

Суд вважає, що дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно ст. 1224 ч.5 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, був у безпорадному стані.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», правило абзацу другого частини третьої ст.. 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов»язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов»язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому, слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов»язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього, та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов»язку. Непред»явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Згідно Правових позицій Верховного Суду України виходячи зі змісту ч.5 ст. 1224 ЦК України, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов»язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов»язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов»язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Дані позиції викладені і в узагальненні Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 проживає по сусідству свого батька ОСОБА_5

Про те, що відповідач приймала активну участь в догляді свого батька підтверджується показами свідків.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що це її сусіди. До батька ОСОБА_9 відносилась дуже добре, весь час допомагала йому, прала, готувала їсти. Коли батько приїздив на своєму автомобілі від сина із м. Золотоноша, то впершу чергу завжди зупинявся біля двору доньки та заходив до неї. Він неодноразово спілкувався з нею особисто, розповідав що йому проводили операцію. Ніколи ОСОБА_5, до кінця своїх днів не був у безпорадному стані, він до останнього їздив на автомобілі та міг себе обслуговувати.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 їздив на автомобілі до останніх своїх днів. Заїздив до ОСОБА_1, яка є її свахою. Вона неодноразово бачила, що ОСОБА_1 давала їсти батькові, прала його білизну та одяг, так як в неї є пральна машина. Коли ОСОБА_5 знаходився на лікуванні в онкодиспансері, то за ним догляд здійснював його онук, син ОСОБА_1 ОСОБА_11

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 є його сусідом. Він до останніх днів їздив на автомобілі, був дуже активним, допомагав своєму синові в м. Золотоноша на пилорамі. Він приїздив до нього особисто, брав цеглу, говорив що щось необхідно добудувати у сина.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що він знає добре ОСОБА_3. Він до нього звертався з проханням позичити гроші. Батька він бачив на пилорамі, ходив там, говорив з ним, приємна людина.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що він позичав гроші ОСОБА_3 по його проханню на лікування батька.

В судовому засіданні сам позивач по зустрічному позову ОСОБА_3 зазначив, що сестра, коли батько лежав в лікарні, першу неділю не з»являлась, а потім стала приносити їжу.

Всі ці дані підтверджують факт , що ОСОБА_1 приймала участь в догляді за своїм батьком та надавала йому допомогу не ухиляючись від надання такої допомоги. Крім того, з наданих показів свідків вбачається, що ОСОБА_5 не потребував сторонньої допомоги та не був тяжкохворим, міг самостійно себе обслуговувати і на свій вік був активною людиною.

Відповідно до наданих позивачем ОСОБА_3 виписок стаціонарного хворого, померлому ОСОБА_15 проведено хірургічну операцію, мав першу стадію онкологічного захворювання.

Згідно довідки про причину смерті від 05.02.2015 року вказано : ушкодження згідно пострілу з не уточненої зброї. Тобто померлий помер не від тяжкої хвороби, а внаслідок пострілу.

Не можуть бути взяті судом до уваги і пояснення позивача стосовно того, що він ніс витрати по утриманню будинку та по поліпшенню умов проживання в ньому, так як дані пояснення не стосуються саме позовних вимог по усуненню особи від спадщини. Крім того, як зазначив сам позивач, дані поліпшення проводились за життя батька.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в позові необхідно відмовити, оскільки позивач не довів факту ухилення ОСОБА_1 від надання допомоги померлому ОСОБА_5 та уникнення її від обов»язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Крім того, судом не встановлено взагалі факту того, що померлий ОСОБА_5 перебував у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності.

Згідно п.23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування», у разі неможливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі в загальному порядку, спадкоємець має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадщину.

Відповідно до ст.. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд вважає, що вимоги позивачки ОСОБА_1 стосовно визнання за нею права власності на ? частину спадкового майна знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст.5,10,11,88, 209,212,214,215,218 ЦПК України, ст. 328, 1217, 1218, 1222, 1223, 1224, 1261, 1267, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, померлого 03.02.2015 року, на ? частину нерухомого майна житловий будинок з прибудовами А-1,а,а-! та надвірними спорудами 6сараю Б.В.Ж,, вбиральні Г, погреба Д, гаража Е, навісу е, огорожі № 1-3, свердловини № 4, замощення № 1, що розташовані по вул.. Генерала Рибалко, 30 в м. Черкаси.

В зустрічному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Кам»янецький ОСОБА_4 про усунення від спадкування позивачу відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

ГОЛОВУЮЧИЙ: