АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4092/16 Головуючий 1 інст. Журавель В.А.
Справа № 646/3633/16-ц
Категорія: виконавчі Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів - Кірсанової Л.І., Трішкової І.Ю.,

за участю секретаря Сотнікової А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 березня 2016 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, за участю зацікавлених осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3,

у с т а н о в и л а:

В березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася у суд зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі Червонозаводський ВДВС Харківського МУЮ), за участю зацікавлених осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3.

На обгрунтування заявник вказала, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2013 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 стягнуто суму в загальному розмірі 203 788 грн. 89 коп. (сума неповернутої позики 143 847 грн. 00 коп., неустойка (пеня) 59 914 грн. 00 коп.). В задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 09 липня 2014 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2013 року скасовано в частині відмови в стягненні процентів за користування позикою, неустойки та трьох процентів річних. Солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто проценти за користування позикою в сумі 11 747 грн. 31 коп., три проценти річних 7 534 грн. 44 коп. та 20 000 грн. 00 коп. пені. Зменшено розмір загальної суми стягнення на користь ОСОБА_1 до 183 128 грн. 75 коп. та судового збору до 1 831 грн. 28 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року рішення Апеляційного суду Харківської області від 09 липня 2014 року в частині стягнення процентів за користування позикою скасовано, справа в цій частині направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 08 квітня 2015 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2013 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування позикою скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення відсотків за користування позикою задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 проценти за користування позикою за період з 12 червня 2007 року по 29 липня 2013 року в розмірі 78 992 грн. 66 коп. Вирішено питання про судові витрати.

На виконання вказаних судових рішень 29 травня 2015 року та 02 червня 2015 року видано шість виконавчих листів, які предявлені до виконання Червонозаводським ВДВС Харківського МУЮ.

Однак на порушення вимог частини 5 статті 25 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-Х1У (з наступними змінами) «Про виконавче провадження» (далі Закон № 606-Х1У) постанови про відкриття або про відмову у відкритті відповідних виконавчих проваджень їй направлені не були.

Посилаючись на те, що судові рішення фактично тривалий час залишаються невиконаними, ОСОБА_1 просила визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ, в провадженні якого перебувають вказані виконавчі листи, щодо не направлення стягувачу постанов про відкриття виконавчих проваджень; зобов`язати державного виконавця Червонозаводського МУЮ, в провадженні якого перебувають вказані виконавчі листи, невідкладно направити засобами поштового звязку на адресу ОСОБА_4, що зазначена в заяві, постанови про відкриття виконавчих проваджень; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ, в провадженні якого перебувають вказані виконавчі листи, щодо невиконання судових рішень у строки, передбачені частиною 2 статті 3 Закону № 606-Х1У; зобовязати державного виконавця Червонозаводського МУЮ, в провадженні якого перебувають вказані виконавчі листи, фактично виконати рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2013 року та Апеляційного суду Харківської області від 08 квітня 2015 року, в тому числі шляхом реалізації житлового будинку з надвірними будівлями № 15 по вул. Старухів Родини в м. Бережани Тернопільської області, належного на праві власності ОСОБА_2, та реалізації двохкімнатної квартири № 73 в буд. № 24 по Мереф`янському шосе в м. Харкові, належної на праві власності ОСОБА_3; стягнути з Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ на користь ОСОБА_1 1 102 грн. 40 коп. витрат на правову допомогу.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 березня 2016 року скарга ОСОБА_1 залишена без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на непоне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального, поцесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зокрема зазначає про оскарження абсолютної бездіяльності державного виконавця щодо невиконання обов`язків та судових рішень і постановлення ухвали без врахування прецедентної практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Червонозаводський ВДВС Харківського МУЮ ухвалу суду першої інстанції не оскаржив, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовано Законом № 606-Х1У.

Так, згідно з частиною першою статті 11 Закону № 606-Х1У державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов` язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі (частина перша статті 31 Закону № 606-Х1У).

Матеріали справи свідчать, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2013 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 стягнуто суму в загальному розмірі 203 788 грн. 89 коп. (сума неповернутої позики 143 847 грн. 00 коп., неустойка (пеня) 59 914 грн. 00 коп.). В задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 09 липня 2014 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2013 року скасовано в частині відмови в стягненні процентів за користування позикою, неустойки та трьох процентів річних. Солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто проценти за користування позикою в сумі 11 747 грн. 31 коп., три проценти річних 7 534 грн. 44 коп. та 20 000 грн. 00 коп. пені. Зменшено розмір загальної суми стягнення на користь ОСОБА_1 до 183 128 грн. 75 коп. та судового збору до 1 831 грн. 28 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року рішення Апеляційного суду Харківської області від 09 липня 2014 року в частині стягнення процентів за користування позикою скасовано, справа в цій частині направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 08 квітня 2015 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2013 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування позикою скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення відсотків за користування позикою задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 проценти за користування позикою за період з 12 червня 2007 року по 29 липня 2013 року в розмірі 78 992 грн. 66 коп. Вирішено питання про судові витрати.

На виконання вказаних судових рішень 29 травня 2015 року та 02 червня 2015 року видано шість виконавчих листів, які предявлені до виконання Червонозаводським ВДВС Харківського МУЮ.

Посилаючись на абсолютну бездіяльність державного виконавця Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ щодо невиконання обов`язків та судових рішень, ОСОБА_1 звернулась у суд із данною скаргою.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгдляду цивільних і кримінальних справ в пункті 16 постанови від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», відповідно до статті 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порeшення її прав чи свобод.

Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 358 ЦПК України.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одрночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

З заявами про виконання вказаних судових рішень ОСОБА_1 звернулась до Червонозаводськиого ВДВС Харківського МУЮ 29 травня 2015 року та 02 червня 2015 року.

Скарга на дії державного виконавця Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ подана 23 березня 2016 року. Клопотання про поновлення строку відсутнє.

За таких обставин судя суду першої інстанції дійшов обгрнутованого висновку про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про оскарження абсолютної бездіяльності державного виконавця щодо невиконання обов`язків та судових рішень не можуть бути прийняті до уваги. Заявник не позбавлений можливості повторно звернутися до суду на загальних підставах.

Посилання на постановлення ухвали без врахування прецедентної практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод висновків суду не спростовує.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Л.І.Кірсанова

ОСОБА_5