АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Болотова Є.В.

ПоливачЛ.Д.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 9 грудня 2014 року, -

у с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_3, про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 9 грудня 2014 року позов задоволено: стягнуто з відповідача на користь позивача 55324,50 грн. заборгованості за кредитним договором, 553,24 грн. судового збору, а всього 55877,74 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2016 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача, зокрема, посилається на ті обставини, що суд дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки як вбачається із розрахунку заборгованості, банком була збільшена відсоткова ставка за користування кредитом, без згоди на це поручителя. Вказане свідчить про те, що порука припинилася, оскільки змінилося зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_5 та третьої особи ОСОБА_6 - ОСОБА_4 подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача ПАТ «Альфа-Банк», належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою представника банку, доказів цьому не

_____________________________________________________

Справа № 753/18871/14-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/8426/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Коренюк А.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

надав, однак повідомлені ним причини неявки неповажні, крім того, ПАТ «Альфа-Банк» є юридичною особою та має можливість забезпечити явку повноважного представника у судове засідання, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у його відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її задоволення виходячи з таких підстав.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 14 травня 2008 року між ЗАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 700006738, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 14367,60 доларів США, зі строком повернення кредиту до 15 травня 2015 року, плата за користування кредитом встановлена в розмірі 13,5 % річних, а позичальник зобов'язувався погашати кредит та сплачувати проценти по кредиту, та повністю погасити заборгованість та сплатити за кредитом до його закінчення (а. с. 8-12, 13-14, 15).

Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та видав позичальнику ОСОБА_3 кредит в обумовленій договором сумі, що підтверджується випискою особового рахунку відповідача (а. с. 22).

Відповідно до п. 3 кредитного договору позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені даним договором повертати кредит, виплачувати банку проценти за користування кредитом, сплачувати комісії за дії банка, які вчиняються на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов'язань за договором, сплачувати неустойки та інші передбачені договором. Повернення кредиту (його частини) та сплата процентів за користування ним здійснюється позичальником в порядку та на умовах, що визначені у додатку № 1 до цього договору, який є його невід'ємною частиною.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань, 14 травня 2008 року між ЗАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 700006738.

Як передбачено п. п. 3.1, 3.2 договору поруки, боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідальність поручителя, наступає у випадку, якщо боржник допустив прострочення виконання будь-якого з обов'язків.

Унаслідок порушення умов договору в частині порядку та строків повернення позичених коштів у відповідача утворилась заборгованість, сума якої станом на 2 вересня 2014 року становить 4252,90 доларів США, що еквівалентно 55324,50 грн., згідно курсу НБУ 13,008652 грн. за 1 долар США, яка складається з наступних складових: заборгованість за кредитом - 3387,61 доларів США, що еквівалентно 44068,24 грн.; заборгованість за відсотками - 149,54 доларів США, що еквівалентно 1945,31 грн.; пеня - 715,75 доларів США, що еквівалентно 9310,95 грн. (а. с. 21-22).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач направив на адресу відповідачів вимогу про дострокове повернення кредиту вих. № 83167-102 б/б від 18 вересня 2014 року (а. с. 23, 24).

Задовольняючи позов та стягуючи з ОСОБА_2 суму заборгованості, суд виходив з того, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків за кредитним договором.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом з тим, ухвалене у справі судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Відповідно до п. 6.2 кредитного договору, банк має право змінити розмір процентів за користування кредитом вразі зміни кон'юнктури ринку, облікової ставки НБУ, індексу інфляції (споживчих цін), загальновизнаних внутрішньодержавних та/або міжнародних грошових та/або фондових індексів тощо. Сторони домовились, що такі обставини вважаються подіями, що не залежать від волі сторін договору та мають безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Зміна розміру процентів за користування кредитом здійснюється за правилом, відповідно до якого процентна ставка підвищується в разі підвищення вартості кредитних ресурсів. Про зміну розміру процентної ставки по кредиту та внесення у зв'язку із цим змін в додаток № 1 до цього договору банк повідомляє позичальника за 7 днів до моменту настання таких змін шляхом направлення рекомендованого листа на адресу позичальника зазначену в розділі 1 цього договору. У зв'язку зі зміною процентної ставки в разі настання події, незалежної від волі сторін, позичальник цим надає свою згоду на внесення змін до додатку № 1 до цього договору та викладення додатку № 1 у новій редакції. Сторони погоджуються, що оновлений додаток № 1 набуває чинності з дати зміни розміру процентної ставки. Оновлений розрахунок сукупної вартості кредиту та графік платежів по кредиту, який скасовує попередній і стає невід'ємною частиною цього договору, позичальник отримає в банку самостійно.

Згідно з п. 6.4 договору поруки, у разі збільшення обсягу відповідальності боржника за основним договором передбачена цим договором порука діє тільки у випадку, якщо поручитель надасть свою згоду на таке збільшення.

Так, з розрахунку заборгованості, який додано банком до позову, вбачається, що банком з 1 вересня 2008 року нараховувалися відсотки за користування кредитом у розмірі 16,5 % річних. Натомість, згідно умов кредитного договору, за користування кредитом позичальник повинен був сплачувати відсотки у розмірі 13,5 % річних (а. с. 21).

Як вбачається з пояснень представника позивача та підтвердилося під час апеляційного розгляду справи, повідомлення про підвищення відсоткової ставки відповідно до умов п. 6.2 кредитного договору позичальнику не надсилалося.

Дані зміни - збільшення відсоткової ставки за користування кредитом всупереч п. 6.4 договору поруки не погоджувались з поручителем ОСОБА_2

Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2013 року у справі № 6-172цс12, яка в силу ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися судами. Підстав для відступлення від такої правової позиції суд не вбачає.

Аналогічні правові позиції Верховного Суду України висловлені в постанові від 18 червня 2012 року у справі № 6-73цс12 та в постанові від 25 вересня 2013 року у справі № 6-97цс13.

Відповідно до абз. 2 п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про судову практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

На викладені обставини суд першої інстанції уваги не звернув, внаслідок чого його висновки в цій частині є необґрунтованими.

У зв'язку з викладеним апеляційний суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_9 до ПАТ «Альфа Банк», ОСОБА_10 про визнання договору поруки № 2614/0707/88-008-Z-1 від 10 липня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_11 припиненим, підлягають задоволенню.

Таким чином, рішення суду назвати законним та обґрунтованим не можна, а тому воно підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 9 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Є.В. Болотов

Л.Д.Поливач