Справа 431/1359/16-ц
Провадження 2/431/439/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року Старобільський районний суд

Луганської області

у складі: головуючого судді Озерова В.О.,

при секретарі Дубініній О.О.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтовування своїх позовних вимог посилається на те, що 10 березня 2015 року ОСОБА_2 взяла у нього в борг 110 000 грн., про що було складено розписку. Борг вона пообіцяла повернути до 10 вересня 2015 року. Але у встановлений термін борг йому не повернула і на його неодноразові нагадування та вимоги в добровільному порядку відмовляється це робити. До цього часу борг не повернуто і позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання представник позивач ОСОБА_1 не зявився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 не зявився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Згідно розписки від 10 березня 2015 року вбачається, що ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 гроші в сумі 110 000 грн.

В розписці ОСОБА_2 вказала, що вона зобовязується повернути борг до 10 вересня 2015 року.

Позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача ОСОБА_2 з проханням повернути борг, однак в зазначений в розписці термін ОСОБА_2 не повернула борг.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 16, 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) борг у розмірі 110 000 (сто десять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір у сумі 1100 (одна тисяча сто) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Озеров