Справа № 359/270/15-ц Головуючий у І інстанції Борець Є.О.
Провадження № 22-ц/780/3438/16 Доповідач у 2 інстанції Касьяненко Л. І.
Категорія 26 23.08.2016
УХВАЛА

Іменем України

23 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Верланова С.М., Таргоній Д.О.

За участі секретаря: Тимошевської С.І.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладання арешту на житловий будинок у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики , -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення боргу за договором позики.

11.04.2016 року ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову , в якій просив накласти арешт на належний відповідачу ОСОБА_3 на праві власності буд.АДРЕСА_1.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2016 у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви, суд виходив з того, що продаж належного відповідачу житлового будинку про накладення арешту є неможливим, оскільки цей будинок переданий в іпотеку ПАТ « Фольксбанк» та занесений в єдиний реєстр заборон відчуження об»єктів нерухомого майна. Тому відсутня реальна загроза невиконання та утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до ч.1,3ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст.152 ЦПК України та роз»яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року « про практику застосування судами цивільного процессуального законодавства пр розгляді заяв по забезпечення позову» види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Відповідно до роз'яснень, наданих в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з позовної заяви , предметом позовних вимог є стягнення коштів за договором позики. В обгрунтування забезпечення позову ОСОБА_2 у своїй заяві посилається на те, що належний боржнику будинок під іпотекою, і погасивши борг перед іпотекодержателем, за відсутністю іншої заборони відчуження відповідач ОСОБА_3 може розпорядитися рештою коштів на свій розсуд, внаслідок чого виконати рішення суду буде неможливим.

Більш того, само по собі передача в іпотеку об»єкту нерухомого майна та з цієї підстави внесення його до Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження не може бути правовою підставою для відмови у забезпеченні позову шляхом накладення ще одного арешту на об»єкти права власності відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апелянта щодо порушення процесуального права при вирішенні даного питання є обґрунтованими та заслуговують на увагу, тому ухвала суду І інстанції не може бути залишена без змін, а підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду І інстанції.

Керуючись ст.ст. 312,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду районного суду Київської області від 12 квітня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду І інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: