печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Москаленко К.О.,

при секретарі - Ольховській М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Комуністичної партії України, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Державне підприємство парламентський телеканал «Рада» про захист гідності, честі фізичної особи, ділової репутації юридичної та фізичної особи та спростування недостовірної інформації,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2014 року позивачі - Комуністична партія України та ОСОБА_2 звернулись до суду з вказаним вище позовом, в якому просили визнати недостовірною інформацію, публічно поширену ОСОБА_4 відповідачем під час його виступу ІНФОРМАЦІЯ_1 на пленарному засіданні Верховної ради України, а саме твердження:

«…Друга частина тієї трагедії, яка зараз відбувається в Донецькій і Луганській областях - це та підтримка, яка надається прямо або опосередковано через пряме фінансування, через організаційні заходи представниками комуністичної партії і фракції Партії Регіонів тим террористам, які прямо ведуть неоголошену війну проти українського народу. Коли зрозумілим, що в місті Слов'янську комуністи прямо з терористами організовують провокації, організовують прямий фактично підтримку цих терористичних угрупувань і називають прямо прізвища комуністичної партії місцевих осередків - це є питання, яке повинно бути негайно поставлене Генеральною прокуратурою України, органами внутрішніх справ, Службою Безпеки України для того, щоб була дана пряма оцінка тим партіям, які знаходяться тут в сесійній залі і які ведуть пряму підривну діяльність проти держави Україна»; зобов'язати відповідача з наступного дня з дати набрання рішенням суду в даній справі законної сили спростувати розповсюджену ним недостовірну інформацію у спосіб, у який така інформація була поширена, а саме: під час пленарного засідання Верховної Ради України та його прямої трансляції Парламентським телеканалом «РАДА» оголосити, що відомості, повідомлені ним ІНФОРМАЦІЯ_1 на пленарному засіданні Верховної Ради України відносно причетності Комуністичної партії України до противоправних дій у місті Слов'янську, до фінансування терористичних дій проти українського народу - не відповідають дійсності.

В обґрунтування пред'явлених вимог позивачі послались на те, що відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 під час пленарного засідання Верховної Ради України та його прямої трансляції Парламентським телеканалом «РАДА» було поширено вищевказану інформацію. Посилаючись на те, що вся без виключення поширена відповідачем інформація є недостовірною та не відповідає дійсності, порочить честь і гідність позивачів та підриває їх авторитет в суспільстві як суб'єктів політичної діяльності, просили задовольнити пред'явлені вимоги.

В ході розгляду справи позивачі змінили предмет вимог, остаточно просили суд ухвалити рішення, яким:

Визнати недостовірною інформацію, публічно поширену ОСОБА_4 під час його виступу ІНФОРМАЦІЯ_1 на пленарному засіданні Верховної ради України, а саме твердження: «…Друга частина тієї трагедії, яка зараз відбувається в Донецькій і Луганській областях - це та підтримка, яка надається прямо або опосередковано через пряме фінансування, через організаційні заходи представниками комуністичної партії…тим терористам, які прямо ведуть неоголошену війну проти українського народу. Коли стає зрозумілим, що в місті Слов'янську комуністи прямо з терористами організовують провокації, організовують прямий фактично підтримку цих терористичних угрупувань і називають прямо прізвища комуністичної партії місцевих осередків…які ведуть пряму підривну діяльність проти держави Україна»; зобов'язати ОСОБА_4 з наступного дня з дати набрання рішенням суду в даній справі законної сили спростувати розповсюджену ним недостовірну інформацію у спосіб, у який така інформація була поширена, а саме: під час пленарного засідання Верховної Ради України та його прямої трансляції Парламентським телеканалом «РАДА» оголосити, що відомості, повідомлені ним ІНФОРМАЦІЯ_1 на пленарному засіданні Верховної Ради України відносно причетності Комуністичної партії України до Противоправних дій у місті Слов'янську, до фінансування, підтримки терористичних угрупувань, які ведуть неоголошену війну проти українського народу, здійснення підривної діяльності проти держави України - не відповідають дійсності.

В судовому засіданні представник позивачів позов підтримала у повному обсязі та з урахуванням уточнень просила його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, направив суду заперечення проти позову та письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заяву аналогічного змісту направив представник третьої особи - ДП Парламентський телеканал «РАДА».

Суд, заслухавши представника позивачів, вивчивши заперечення відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків.

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (ст. ст. 3, 28).

Разом із цим, Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України).

Відповідно до ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до Конституції України, життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Верховний суд України у п. 18 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснив, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 під час пленарного засідання Верховної Ради України та його прямої трансляції Парламентським телеканалом «РАДА» відповідачем було поширено наступну інформацію: «…Друга частина тієї трагедії, яка зараз відбувається в Донецькій і Луганській областях - це та підтримка, яка надається прямо або опосередковано через пряме фінансування, через організаційні заходи представниками комуністичної партії…тим терористам, які прямо ведуть неоголошену війну проти українського народу. Коли стає зрозумілим, що в місті Слов'янську комуністи прямо з терористами організовують провокації, організовують прямий фактично підтримку цих терористичних угрупувань і називають прямо прізвища комуністичної партії місцевих осередків…які ведуть пряму підривну діяльність проти держави Україна».

Факт поширення вищезазначеної інформації в указаний спосіб підтверджується наданими позивачами письмовими доказами та відеозаписом пленарного засідання Верховної Ради України, які приймаються судом до уваги як належні та допустимі. Крім того, факт поширення інформації даного змісту та у вказаний спосіб не заперечується самим позивачем.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивачі посилаються на те, що поширена відповідачем інформація є недостовірною та не відповідає дійсності, порочить честь і гідність позивачів та підриває їх авторитет в суспільстві як суб'єктів політичної діяльності.

Відповідно до змісту ч.1 ст.277 ЦК України особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування.

Крім того, згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в п.5 постанови від 27.02.2009 №1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також репутації фізичної та юридичної особи» позов про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації , яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні немайнові права.

Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, відповідачем ОСОБА_2 суду не було надано будь-яких доказів, які б свідчили про поширення відповідачем недостовірної інформації саме щодо нього, відтак позовні вимоги в частині визнання інформації недостовірною є безпідставними.

Також не підлягають задоволенню вимоги позивача Комуністичної партії України до відповідача з огляду на наступне.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією слід розуміти будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до ч. 5 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10.04.2003 N 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей).

Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов'язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України.

Оцінюючи зміст оспорюваної позивачем інформації, викладеної відповідачем вона за своїм змістом є зверненням до правоохоронних органів щодо можливих, на думку відповідача, протиправних дій позивача, суд надходить до висновку, що вказана обставина не може сама по собі свідчити про наявність підстав вважати, що означена інформація є недостовірною, оскільки у такому випадку мала місце реалізація відповідачем конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції права, а не поширення недостовірної інформації.

Таким чином, виходячи з встановлених судом обставин справи та положень законодавства, яким регламентовано спірні правовідносини, суд вважає відсутніми законні підстави вважати відповідні дії відповідача поширенням недостовірної інформації щодо позивача Комуністичної партії України.

У зв'язку з чим, не підлягають задоволенню як похідні вимоги щодо спростування інформації, яку позивачі просили визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивачів.

Отже, позов задоволенню не підлягає.

На підставі та керуючись п.15,16, п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.09 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», ст.1 Закону України «Про інформацію», ст.34,40 Конституції України, ст.ст.16, 201, 277, 297, 299 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 57-60, 61, 79, 88, 209, 212-215, 223, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову Комуністичної партії України, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Державне підприємство парламентський телеканал «Рада» про захист гідності, честі фізичної особи, ділової репутації юридичної та фізичної особи та спростування недостовірної інформації, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Печерського

районного суду м.Києва К.О.Москаленко