Справа № 766/3708/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Матієнко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на той факт, що відповідач проживає у квартирі №74 по проспекту Сенявіна, 148, корпус 1 у м.Херсоні. ПАТ «Херсонська ТЕЦ» надає відповідачу послуги з централізованого опалення. Протягом тривалого часу відповідач не сплачує витрати, повязані зі споживанням послуг з централізованого опалення. У звязку з чим утворилась заборгованість за період з 01.04.2003 року по 01.05.2016 в сумі 17071,57 гривень, яку відповідач виплачувати відмовляється. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судовий збір у сумі 1378,00 гривень.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала заяву, згідно якої просила справу розглянути без її участі, та не заперечувала проти задоволення позову із застосуванням строків позовної давності, враховуючи їх переривання, а саме з 01.10.2010 року по 01.05.2016 року у сумі 11885,36 гривень.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої просив справу розглянути без його участі, також просив застосувати до позовних вимог строк позовної давності, не заперечував проти часткового задоволення позову в межах строку позовної давності в сумі 7352,51 гривень за період з 01.12.2012 року по 01.05.2016 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено згідно особового рахунку №555741, що відповідач ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та є споживачем послуг з централізованого опалення, які надає позивач ПАТ «Херсонська ТЕЦ».

Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача за централізоване опалення за період з 01 квітня 2003 року по 01 травня 2016 року складає 17071,57 гривень. Відповідач добровільно виплачувати заборгованість відмовляється.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 24.02.2016 року скасовано судовий наказ №668/13119/13-ц від 17.10.2013 року, виданий Суворовським районним судом м.Херсона за заявою ПАТ «Херсонська ТЕЦ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання за період з 01.04.2003 року по 01.08.2011 року в сумі 9719,06 гривень та судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитору) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною другою цієї статті зазначено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст.256, 257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки можуть виникати не лише з договору, а безпосередньо з актів цивільного законодавства, між сторонами у даному випадку виникли взаємні права та обов'язки по наданню житлово-комунальних послуг та їх належної оплати.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ч.3 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 28, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічного обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відповідно ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006р. (Заява N 33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром.

Крім цього статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Так, оскільки позивач надає, а відповідач отримує послуги з централізованого опалення, але в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належним чином не оплачує спожиті послуги, порушене право позивача на отримання належної плати за надані послуги підлягає судовому захисту.

Разом з цим, судом встановлено, що сума заборгованості за період з 01.04.2003 року по 31.10.2013 року у розмірі 5263,38 гривень знаходиться поза межами позовної давності з врахуванням того, що перебіг позовної давності був перерваний поданням заяви про видачу судововго наказу в жовтні 2013 року, тому суд вважає, необхідним стягнути з відповідача суму заборгованості, що за період з 01.11.2010 року по 01.05.2016 року складає 11808,19 гривень.

З урахуванням цього заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню лише в цій частині.

Разом з цим, оскільки позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору згідно платіжного доручення №1266 від 23.05.2016 року в сумі 1378,00 гривень, позивачем доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що судом задоволено заявлені позовні вимоги в частині 11808,19 гривень, що складає 69,17% від заявленої позивачем суми заборгованості, що становить 17071,57 гривень, у відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 953,16 гривень, що відповідає 69,17% від сплаченої позивачем суми судового збору, сплаченої під час звернення до суду.

Керуючись ст.ст.11-15, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», ст.ст.11 ЦК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006р., суд

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродж.: ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: м.Херсон, просп.Сенявіна, 148АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» заборгованість за послуги з централізованого опалення в межах строку позовної давності за період з 01.11.2010 року по 01.05.2016 року у розмірі 11808,19 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродж.: ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: м.Херсон, просп.Сенявіна, 148АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» судовий збір у розмірі 953,16 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Херсонський міський суд Херсонської області, шляхом подачі в 10-ти денний строк апеляційної скарги з дня його проголошення.

Суддя С.І.Майдан