АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №759/6906/15-ц Головуючий у 1 інстанції Сенько М.Ф.
Апеляційне провадження №22-ц/796/8889/2016 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Прокопчук Н.О., Шкоріної О.І., при секретарях Басюк Ю.В., Юрченко А.С.

за участю представника позивача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, яка на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_5, на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року позов ОСОБА_6 задоволено: з ОСОБА_5 на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, по 2000грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 29.04.2015 року і до досягнення ними повноліття; рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання; вирішено питання розподілу судових витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що з 02.08.2003 по 11.11.2014 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх синів - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Святошинського райсуду м. Києва від 09.04.2015 місце проживання дітей визначено разом із матір'ю.

Виходячи зі встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6, зарахувати в рахунок сплати аліментів передане відповідачем у власність одного з синів нерухоме майно та звільнити ОСОБА_7 від додаткового обов'язку утримувати дітей. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача просила відхилити апеляційну скаргу та залишити без змін законне і обгрунтоване рішення суду першої інстанції. Відповідач та його представник у судове засідання не з'явилися, просили розглядати справу у їх відсутності та задовольнити апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення - зміні з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є стягнення з батька, який проживає окремо від неповнолітніх дітей, аліментів на їх утримання.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані рівною мірою утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до частин 2, 3 ст.181 СК України за домовленістю між батьками той із них, хто проживає окремо від дітей, може брати участь у їх утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що діти сторін проживають разом із матір'ю, а ОСОБА_5 на даний час ніде не працює, даних про його заробіток та його розмір суду не надано, - правильним і таким, що ґрунтується на вимогах ст.184 СК України, є висновок суду про визначення розміру аліментів на утримання дітей віком шести і одинадцяти років у твердій грошовій сумі.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів відповідно до ст.182 СК України суд не у повній мірі врахував обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме матеріальне становище платника аліментів, який ніде не працює, матеріальне становище матері дітей, яка працює керуючим партнером Адвокатського об'єднання «Авер лєкс» (т1ас130) і даних про свої доходи суду не надала, наявність у відповідача доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 (т1ас60). З огляду на викладене, а також відсутність даних про доходи позивача, з якою проживають діти, та відсутність доходів відповідача, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на одну дитину віком від 6 до 18 років, який станом на час апеляційного розгляду становить 1531 грн на місяць, а також дотримуючись принципу рівності участі батьків в утриманні неповнолітніх дітей, колегія вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів на кожного з синів сторін підлягає зменшенню: до 1500 грн на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та до 1000грн на утримання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Доводи апеляційної скарги про укладений сторонами договір щодо здійснення батьківських прав та обов'язків від 07.11.2014 та відсутність підстав для стягнення аліментів з відповідача не заслуговують на заувагу з огляду на те, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09.04.2015 вказаний договір розірвано і в цій частині це рішення залишено без змін рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22.10.2015.

Посилання відповідача та його представника на те, що ОСОБА_5 подарував сину ОСОБА_7 Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, а тому не повинен сплачувати аліменти на його утримання, не заслуговують на увагу, адже дарування нерухомості відбулося не у передбаченому ст.190 СК України порядку і не на підставі договору про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно, а на підставі звичайного договору дарування без посилань на ст.190 СК України та припинення права дитини на аліменти (т2ас110-113).

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, адже зводяться до викладення та аналізу фактичних обставин справи про визначення місця проживання дітей, стосунків між їх батьками, які не мають правового значення для вирішення по суті спору про аліменти на утримання неповнолітніх дітей за наявності такого, що набрало законної сили, рішення про визначення місця проживання дітей, даних про скасування якого апеляційному суду не надано, а сам по собі факт його оскарження в касаційному порядку не впливає на його чинність.

За таких обставин та враховуючи положення ст.ст.307,309 ЦПК України, оскаржуване рішення суду першої інстанції у даній справі підлягає зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,307-309,313,315 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, яка на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_5, задовольнити частково.

Заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року змінити, зменшивши розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2000 грн до 1500грн (одна тисяча п'ятсот грн), а на утримання неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7, - з 2000грн до 1000грн (одна тисяча грн).

В іншій частині рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді Н.О.Прокопчук

О.І. Шкоріна