печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2616/14-ц
У Х В А Л А

03 листопада 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фаркош Ю.А.,

при секретарі - Мудрак О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2014 року за нововиявленними обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування квартири недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2014 задоволено позов ОСОБА_2 та визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 29.03.2011 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та посвідченим державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Ларіною О.В.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.05.2014 дане рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.06.2015 рішення Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2014 та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22.05.2014 залишено без змін .

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2014 у справі.

Посилаючись на наявність нововиявлених обставин, які є підставою для перегляду рішення суду в порядку ст. 361 ЦПК України, заявник просив суд задовольнити подану заяву.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви. Заперечення подала в письмовому виді, які долучені до справи.

Враховуючи, що неявка учасників процесу не є перешкодою для вирішення даного процесуального питання, суд визнав можливим розглянути заяву за відсутності осіб, що не з'явилися.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви з наступних підстав.

Так, правило п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України, посиланням на яке заявник обґрунтовує своє звернення до суду, передбачає, що підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до роз'яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 7 постанови від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», обставини які відповідно до п.1. ч. 2 ст. 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обґрунтовуючи подану заяву заявник посилається на те, що при ухваленні рішення судом прийнято до уваги Висновок №1-27/01 від 27.01.2014 приватного експертного дослідження фахівця-психолога С.В. Линник, який на даний час визнано таким, що не відповідає дійсності, а відтак судом не прийнято до уваги цю обставину.

Відповідно до вимог ЦПК України особи, які беруть участь у справі, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або повідомити про них суд. Проте, процесуальний закон не пов'язує наслідку скасування рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, якщо учаснику судового процесу було відомо про існування істотного для справи доказу, але він не вчинив жодних дій для надання його суду.

Судовим розглядом встановлено, що під час розгляду справи відповідачем ОСОБА_1 не оспорювався Висновок №1-27/01 від 27.01.2014.

Кріс того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості заявити клопотання про призначення судової експертизи або замовити такий висновок в ході розгляду справи.

Наявність висновку спеціалістів Українського НДІ соціальної та судової психіатрії та наркології МОЗ України від 10.09.2015, на який посилається заявник як на нововиявлену обставину, не є Висновком судового експерта або висновком судової експертизи, призначеної ухвалою суду та не спростовує висновку суду щодо задоволення позовних вимог про визнання договору дарування квартири недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи заявника про те, що обставини викладені ним є нововиявленими та мають істотне значення для вирішення спору, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином, ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження доводів, викладених у заяві, а відтак вони є безпідставними та необґрунтованими.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 361 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2014 року за нововиявленними обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання договору дарування квартири недійсним, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя: Ю.А.Фаркош