Справа № 495/3539/16-ц
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

15 липня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Савенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору, служба у справах дітей Вінницької міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення документів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення документів, просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України до Турецької Республіки, Республіки Кіпр, Російської Федерації, Арабської Республіки Єгипет, Сполучених Штатів Америки, Об'єднаних Арабських Еміратів та країн Шенгенської зони - Австрійської Республіки, Республіки Болгарія, Сполученого ОСОБА_4 Великої Британії і Північної Ірландії, Угорщини, Федеративної Республіки Німеччини, Грецької Республіки, ОСОБА_4, Словацької Республіки, Республіка Польща, Французької Республіки, Чеської Республіки, - без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, строком на три роки з дня ухвалення рішення, надати їй дозвіл на оформлення всіх необхідних документів для тимчасового виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, строком на три роки, стягнути з відповідача судовий збір, вказуючи, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який 05 травня 2010 року був розірваний.

Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитина проживає з нею.

Тривалий час вона зверталася до відповідача в усній формі з проханням надати дозвіл на виїзд їх сина за кордон у її супроводі до різних країн для відпочинку, розвитку кругозору, стимуляції дитини до вивчення іноземних мов, так і для побачень з рідними бабусею і дідусем які проживають у РФ, зведеним братом і сестрою, які проживають в ОСОБА_4.

Відповідач ігнорує її звернення, жодного разу не надав у передбачений законодавством України порядок, дозвіл на виїзд малолітньої дитини разом з нею за кордон.

В 2016 році вона зверталася до відповідача рекомендованими листами з проханням надати дозвіл на виїзд сина за кордон, від нього надійшла відповідь, що він не заперечує проти виїзду їх спільного сина за кордон, якщо точно знатиме, в яку державу прямує дитина і термін її перебування за кордоном, після її уточнень з приводу найближчої поїздки до Турецької Республіки у квітні місяці 2016 року, він дозволу так і не надав без жодних пояснень.

Вважає, що відповідач такими діями безпідставно перешкоджає у виїзді дитини, чим порушує їх права на вільне пересування у супроводі матері, спілкування з родичами, такі дії суперечать інтересам дитини, тому вона і вимушена звернутися з позовом до суду.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутність, на своїх вимогах наполягає у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, надав заперечення відповідно до яких просить суд відмовити у задоволені позовних вимог позивачці в наданні дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення документів, вказуючи при цьому, що позивачка йому направляла лист з проханням надати дозвіл на виїзд дитини за кордон, він відправив лист відповідь, в якому зазначив, що обов'язково надасть дозвіл, якщо позивачка зазначить державу, в яку прямуватиме син та часовий проміжок перебування у цій державі. На жаль, відповіді він так і не отримав.

Вказує також, що діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за згодою батьків або дозволу суду, при відсутності згоди одного з батьків, однак він не заперечує проти виїзду своєї дитини за кордон, а діє лише в рамках закону, тому будь - який правовий спір відсутній.

Представник третьої особи надіслав до суду листа, відповідно до якого просить суд проводити розгляд справи та виносити рішення по ній за його відсутність, складу суду довіряє, при винесенні рішення по даній справі просить суд врахувати та захистити права та інтереси дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також врахувати вимоги чинного законодавства України щодо визначення країни перебування та терміну перебування дитини за кордоном.

Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданих заяв та заперечення на позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 05 травня 2010 року був розірваний. /л.с. 4/

Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою. /л.с. 5/

Позивачка є громадянкою України, зареєстрована та проживає на території України.

Відповідач є громадянином України, зареєстрований та проживає на території України.

Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст.4 Закону України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 із змінами та доповненнями "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду.

Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, в тому числі у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Аналіз змісту вказаних норм дає підстави для висновку, що у разі відсутності згоди одного з батьків, питання про виїзд неповнолітнього за кордон вирішується судом за позовом іншого з батьків, зі з'ясуванням питання про країну виїзду, строку та мети виїзду, а при задоволенні такого позову судом ухвалюється рішення про дозвіл на виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон.

Статтею 141 СК України визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини.

Статтею 155 СК України, визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Конвенцією ООН про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина 1 статті 3 Конвенції про права дитини).

Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (частина 1 статті 18 цієї Конвенції).

Суд не може погодитися з вимогами позивачки щодо надання їй багаторазового дозволу на виїзд дитини за межі України до Турецької Республіки, Республіки Кіпр, Російської Федерації, Арабської Республіки Єгипет, Сполучених Штатів Америки, Об'єднаних Арабських Еміратів та країн Шенгенської зони - Австрійської Республіки, Республіки Болгарія, Сполученого ОСОБА_4 Великої Британії і Північної Ірландії, Угорщини, Федеративної Республіки Німеччини, Грецької Республіки, ОСОБА_4, Словацької Республіки, Республіка Польща, Французької Республіки, Чеської Республіки, - без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, строком на три роки з дня ухвалення рішення, оскільки діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Проте, надання судом багаторазового дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди та супроводу другого із батьків без зазначення строку (початок й закінчення) діючим законодавством України не передбачено.

Крім того, відповідно листа відповідача та заперечення яке він надав до суду, він не заперечує проти надання дозволу дитині на виїзд за кордон, якщо позивачка зазначить державу, в яку прямуватиме син та часовий проміжок перебування у цій державі.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При таких обставинах, з урахуванням того, що надання судом багаторазового дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди та супроводу другого із батьків без зазначення строку, діючим законодавством України не передбачено, суд вважає за необхідне в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору, служба у справах дітей Вінницької міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення документів - відмовити.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 141, 150, 155, 159 СК України, ст. 313 ЦК України, ст. ст.10,11, 60, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору, служба у справах дітей Вінницької міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення документів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С У Д Д Я :