Справа № 750/5476/15-ц
Провадження № 2/750/59/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова

у складі головуючого судді Логвіної Т.В.,

при секретарі Примак Т.В.,

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 про визнання кредитного договору недійсним,-

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до суду з уточненим у подальшому позовом та просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором кредиту № 935/2-063 від 29.10.2007 року в розмірі 13 714, 45 доларів США, що в еквіваленті згідно з курсом НБУ станом на 25.05.2015 року складає 285 765, 96 грн.

13.01.2016 року відповідач звернувся до суду із зустрічною позовною заявою та просить визнати недійсним кредитний договір № 935/2-063 від 29 жовтня 2007 року на підставі ст. 229 ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки такий укладений відповідачем під впливом помилки, із застосуванням позивачем нечесної підприємницької практики, містить несправедливі умови, порушує принцип рівності сторін та не містить усіх істотних умов.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом підтримав позовні вимоги та заперечував проти задоволення зустрічного позову, представник відповідача просив застосувати наслідки пропущення строку позовної давності та у вирішенні зустрічного позову поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 29 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку „Укрсоцбанк" було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 935/2-063 (надалі за текстом - „Договір кредиту"), відповідно до якого Банк надав Відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 10 000,00 (Десять тисяч доларів США ), зі сплатою 13,5% річних з кінцевим терміном повернення всіх траншів 24.10.2022 року (надалі за текстом - „Кредит") на умовах, визначених Договором кредиту.

Проте відповідач взятих на себе зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав, не сплатив проценти за користування кредитними коштами, не повернувши чергові суми отриманого кредиту та не погасивши всю суму кредиту. Останній платіж за кредитним договором Відповідач здійснив 12.11.2009 року - по тілу кредиту та 06.02.2012р. - за відсотками.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором у Відповідача перед банком виникла заборгованість, яка станом на 25 травня 2015р. становить 17 592,14 доларів США, що в еквіваленті згідно з курсом НБУ станом на 25.05.2015р. складає 366 564,79 (Триста шістдесят шість тисяч п'ятсот шістдесят чотири гривні 79 копійок).

Зобов'язання за кредитним договором Позивач виконав, надавши відповідачеві кредитні кошти в повному обсязі.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Про правові наслідки порушення зобов'язання боржником йдеться також у частині першій статті 611, частині другій - четвертій статті 612 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника.

Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Строк виконання кожного місячного зобов'язання згідно ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування ними має обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу.

За змістом статей 261, 530, 631 ЦК України у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобов'язання (05.04.2027 року) вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись в залежності від закінчення строку сплати кожного із щомісячних платежів.

Банк протягом всього часу дії кредитного договору має право заявити вимогу про дострокове повернення частини кредиту з нарахованими процентами, та стягнути несплачені, до моменту звернення до суду із позовом, щомісячні платежі в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів.

Таким чином, оскільки умовами кредитного договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню в межах строку позовної давності, відповідно до розрахунку позивача (а.с. 93-94).

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Частина 1 статті 203 ЦК України передбачає, що зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи те, що в судовому засіданні представником відповідача не доведено порушень зазначеної норми закону та виходячи з того, що судом не встановлено порушень при укладанні оспорюваного договору положень інших нормативно - правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України, які б давали суду право визнати його недійсним, відсутні підстави для задоволення зустрічного позову.

Керуючись ст. ст. 60, 212, 213, 294 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором кредиту № 935/2-063 від 29.10.2007 року в розмірі 13 714, 45 доларів США, що в еквіваленті згідно з курсом НБУ станом на 25.05.2015 року складає 285 765, 96 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» у повернення сплаченого судового збору 3 654 грн.

У задоволенні зустрічного позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його оголошення в порядку статті 294 ЦПК України.

Суддя: