Справа № 125/1742/15-ц
У Х В А Л А

07 липня 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шаргороді Вінницької області в залі суду заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Славінської Н.Л. у справі за позовом ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_4, до ОСОБА_5, Барської міської ради, ПМП «Квантрон», з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: відділу Держгеокадастру у Барському районі Вінницької області, ФОП ОСОБА_6, відділу житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Барської РДА, КП «Барське районне госпрозрахункове виробниче архітектурно-планувальне бюро» про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку,

встановив:

Ухвалою судді Барського районного суду Хитрука В.М. від 11.08.2015 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі (а.с.60 т.І) та вирішено питання про забезпечення позову (а.с.61-63 т.І).

Після задоволення заяв про відводи та самовідводи суддів Барського районного суду справа направлена для подальшого розгляду в Шаргородський районний суд Вінницької області (а.с.103 т.І).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2015 року, відповідно до вимог ст.11-1 ЦПК України, визначено суддю для розгляду даної справи (а.с.107 т.І).

12.10.2015 року цивільна справа передана головуючому судді Славінській Н.Л.

13.10.2015 року ухвалою судді Шаргородського районного суду Славінською Н.Л. прийнято справу до провадження зі стадії призначення в попереднє судове засідання (а.с.110 т.І).

12.11.2015 року проведено попереднє судове засідання і справу призначено до судового розгляду на 03.12.2015 року.

Розгляд справи відкладався неодноразово через неявку сторін та їх представників, а також через заявлення клопотань.

24.02.2016 року, до початку розгляду справи по суті, судом призначено судову земельно-технічну експертизу, розгляд справи відкладено на час проведення експертизи (а.с.26-29 т.ІІ).

03.03.2016 року ухвала суду про призначення експертизи повернута експертною установою без виконання у звязку із відсутністю фахівців із спеціальними знаннями у сфері землеустрою із землевпорядною освітою (а.с.43 т.ІІ).

У звязку із наведеним призначено судовий розгляд справи на 23.03.2016 року, на 11.04.2016 року, на 26.04.2016 року, на 26.05.2016 року, на 21.06.2016 року у звязку із неявкою сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (а.с.68, 87, 108, 146 т.ІІ).

Розгляд справи по суті не розпочався.

Разом з тим, 08.04.2016 року на електронну адресу Шаргородського районного суду електронною поштою надійшла заява представника позивачки ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про відвід судді (а.с.82-84 т.ІІ).

Заява про відвід судді мотивована тим, що суддя до початку розгляду по суті в присутності представників відповідачки, по за межами судового засідання, висловила свою думку на користь відповідачки про безпідставність заявленого ОСОБА_2 позову, що свідчить, на думку представника позивачки, про упередженість судді при вирішенні справи.

Крім того, при розгляді клопотання представника позивачки про призначення судової земельно-будівельно-технічної експертизи, судом частково та не мотивовано, на думку представника позивача, не включено у перелік питань для експертизи всіх питань, заявлених представником позивача, проте, включено питання, поставлені усно представником відповідача, тоді як оплату за проведення експертизи покладено на позивача, що, на думку представника позивача, також свідчить про упередженість судді.

Вказані обставини, на думку представника позивача, викликають сумніви у обєктивності та неупередженості судді, тому вважає, що є підставами для відводу судді в порядку, передбаченому ст.21 ЦПК України.

Вказану заяву про відвід представник позивачки просить розглянути у його відсутності через зайнятість у іншій справі (а.с.84 т.ІІ).

11.04.2016 року в судовому засіданні вказана заява про відвід не розглянута через неявку представника відповідача ОСОБА_1, який подав заяву про відкладення розгляду справи (а.с.85 т.ІІ), у звязку із чим судовий розгляд відкладено на 26.04.2016 року (а.с.87 т.ІІ).

У судовому засіданні, призначеному на 26.04.2016 року заява про відвід судді не розглянута через неявку представників позивача та відповідача, які подали заяви про відкладення розгляду справи (а.с.102, 106 т.ІІ), у звязку із чим розгляд справи відкладено на 26.05.2016 року (а.с.108 т.ІІ).

В судове засідання, призначене на 26.05.2016 року не зявився представник позивача, який не повідомив про причини неявки, а також представник відповідача, який подав заяву про відкладення розгляду справи (а.с.121 т.ІІ), у звязку із чим судовий розгляд відкладено на 21.06.2016 року (а.с.122 т.ІІ).

У судове засідання, призначене на 21.06.2016 року не зявився представник позивача, подав заяву про розгляд заяви про відвід судді у його відсутності (а.с.148 т.ІІ), а також представник відповідача, який подав заяву про відкладення розгляду справи (а.с.140 т.ІІ), у звязку із чим розгляд справи відкладено на 07.07.2016 року (а.с.146 т.ІІ).

У судове засідання, призначене на 07.07.2016 року представник позивачки адвокат ОСОБА_3 не зявився, подав заяву про розгляд заяви про відвід судді у його відсутності (а.с.148 т.ІІ).

Представник відповідачки ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви про відвід як безпідставної та надуманої, яка не ґрунтується на доказах.

При цьому ОСОБА_1 пояснив, що суддею не висловлювалася думка з приводу підставності чи безпідставності позовних вимог ОСОБА_2, а була висловлена пропозиція представникам сторін про розгляд питання щодо мирової угоди сторін.

До того ж, ухвала суду про призначення експертизи є обґрунтованою, законною, повернута без виконання експертною установою з тієї підстави, що у експертній установі відсутні відповідні фахівці, тому ця ухвала не може бути підставою для сумнівів у обєктивності та неупередженості судді.

Інші особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення судових повісток.

Розглядаючи заяву про відвід, суд вислухав думки учасників судового розгляду.

Також, головуючий суддя Славінська Н.Л. пояснила, що вказані у заяві про відвід обставини, на які представник позивачки зсилається в якості підстав для відводу, є безпідставними та не відповідають дійсності.

Так, суддя Славінська Н.Л. пояснила, що надуманим є ствердження представника позивачки у заяві про відвід про те, що суддя до початку розгляду справи, в присутності представників відповідачки, по за межами судового розгляду, висловила свою думку про безпідставність заявленого ОСОБА_2 позову, оскільки вказане ствердження ґрунтується лише на припущеннях. По за межами судового розгляду суддя не спілкувалася та не спілкується ні з представником позивачки, ні з представником відповідачки, і тим більше, не висловлювала своєї думки з приводу заявленого позову до початку розгляду справи по суті, що зафіксовано технічними засобами та в журналах судового засідання. Суддя Славінська Н.Л. запропонувала сторонам вирішити спір шляхом укладення мирової угоди, що передбачено нормами ЦПК України.

Також, суддя пояснила, що ухвала про призначення експертизи у справі від 24.02.2016 року дійсно містить як перелік питань, що заявлялися представником позивача, так і перелік питань, що заявлялися представником відповідача у випадку призначення експертизи, що відповідає положенням ч.3 ст.143 ЦПК України, при цьому, відхилення певних питань суд мотивував.

Оплату за проведення експертизи покладено на позивачку, представником якої заявлено відповідне клопотання, що відповідає вимогам ст.86 ЦПК України.

Ухвала суду набрала законної сили.

Таким чином, представник позивача не навів доказів про наявність підстав для відводу судді, так як обставини, на які він посилається, як на підстави для відводу судді Славінської Н.Л., не мали місця та не передбачені статтею 20 ЦПК України.

Проте, в заяві про відвід представник позивача адвокат ОСОБА_3 зазначає, що у позивача та у нього виникла недовіра судді Славінській Н.Л., сумніви у обєктивності та неупередженості судді.

Розглянувши заяву представника позивачки про відвід судді суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Статтею 2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч.1 ст.7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно із ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.п.103, 104, 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_7 проти України» від 09.01.2013 року (остаточне 27.05.2013 року), «Для того, щоб встановити, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, слід звернути увагу…на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного… Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необєктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) субєктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він обєктивним у цій справі, та (2) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності… Проте між субєктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати обєктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (обєктивний критерій), а й може бути повязана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій)… Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції субєктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога обєктивної безсторонності…».

Враховуючи, що представник позивача, заявляючи про відвід судді Славінської Н.Л., не навів належних та допустимих доказів обґрунтованості заявлених підстав для відводу, проте, зсилається на те, що у нього та у позивача виникли недовіра до судді та сумніви у обєктивності та неупередженості судді, враховуючи засади здійснення судочинства в Україні, визначені Конституцією України, ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вимоги ст.ст.1, 20, 23, 24 ЦПК України, а також враховуючи пояснення судді Славінської Н.Л., яка повідомила, що заявлені обставини для відводу є безпідставними, але, оскільки у позивача виникли сумніви у обєктивності та неупередженості судді, суд приходить до висновку, що заява представника позивача адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Славінської Н.Л. підлягає задоволенню з метою уникнення в подальшому стверджень представника позивача про неупередженість судді при ухваленні судового рішення у цій цивільній справі та з метою уникнення виникнення в майбутньому конфлікту інтересів.

При цьому, права позивача та відповідачів не порушуються.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.116 ЦПК України, якщо після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, суд передає справу на розгляд іншому суду.

В Шаргородському районному суді працює троє суддів, при цьому, суддя Строгий І.Л. перебуває у щорічній відпустці на підставі наказу №11в від 25.05.2016 року, а суддя Соколовська Т.О. вибуває у щорічну відпустку на підставі наказу від 22.06.2016 року №15в.

Відповідно до ч.3 ст.11-1 ЦПК України, визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який ураховує кількість справ, що перебувають у провадженні суддів, заборону брати участь у перегляді рішення для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого ставиться питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень.

Згідно з Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, зокрема п.п. 2.3.3 пункту 2.3 «Розподіл судових справ між суддями», не розподіляються щодо конкретного судді судові справи, що надійшли за чотирнадцять днів, якщо інше не встановлено зборами суддів відповідного суду, до початку відпустки (якщо її тривалість становить не менше чотирнадцяти календарних днів).

Зборами суддів Шаргородського районного суду Вінницької області встановлено, що не розподіляються щодо конкретного судді судові справи, що надійшли за чотирнадцять робочих днів до початку відпустки судді.

Тому, враховуючи наведене, неможливо утворити новий склад суду для розгляду означеної цивільної справи, у звязку із чим слід передати її на розгляд іншому суду, в силу вимог п.3 ч.1 ст.116 ЦПК України.

Частиною 2 ст.116 ЦПК України передбачено, що справа передається до суду, найбільш територіально наближеного до цього суду, у випадках, встановлених пунктами 3 і 4 частини першої цієї статті.

Представник позивача у заяві про відвід судді не зазначив про те, у який суд він пропонує надіслати справу для розгляду у випадку задоволення його заяви про відвід судді. Представник відповідача ОСОБА_1 зазначив про те, що у випадку задоволення заяви про відвід судді, просить направити справу для розгляду до Вінницького міського суду, враховуючи, що в Вінницькому міському суді працює велика кількість суддів, порівняно із Шаргородський районним судом, Жмеринським міськрайонним судом, тому при здійсненні авторозподілу цієї справи не виникне сумнівів щодо неупередженості судді, як вони виникли у Барському районному судді, так як позивачка є матірю судді Барського районного суду. До того ж, Вінницький міський суд є більш територіально наближеним до Барського районного суду, ніж Шаргородський районний суд. З м. Бар для відповідачів зручніше транспортне сполучення з м. Вінницею, а не з м. Шаргород. Також, зазначив, що він проживає у м. Вінниці, тому і йому буде зручно зявлятися у судові засідання, як представнику відповідача.

Адвокат ОСОБА_3, представник позивачки, здійснює свою адвокатську діяльність у м. Літин Вінницької області (а.с.227 т.І).

Тому суд вважає, що з метою забезпечення прав позивача та відповідачів, які матимуть можливість безперешкодно дістатися до м. Вінниці через наявність автобусного сполучення, суд вважає, що означену цивільну справу для розгляду слід передати до Вінницького міського суду Вінницької області, який серед інших судів також є територіально наближеним до Шаргородського районного суду та Барського районного суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1, 20, 23-24, 210 ЦПК України, на підставі ст.ст.1, 8 Конституції України, ст.ст.1, 2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Славінської Н.Л. задовольнити з підстави виникнення у позивача та представника позивача сумніву щодо неупередженості та обєктивності судді.

Передати справу за позовом ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_4, до ОСОБА_5, Барської міської ради, ПМП «Квантрон», з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: відділу Держгеокадастру у Барському районі Вінницької області, ФОП ОСОБА_6, відділу житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Барської РДА, КП «Барське районне госпрозрахункове виробниче архітектурно-планувальне бюро» про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області.

Для передання цивільної справи на розгляд до Вінницького міського суду, направити її до канцелярії Шаргородського районного суду.

На ухвалу в частині вирішення питання про передачу справи на розгляд іншому суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: