АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/586/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1480/16Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Винниченка Ю.М., Карпушина Г.Л.

При секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 07 квітня 2016 року по справі за позовом Полтавської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, треті особи - приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Буланкіної Світлани Миколаївни, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна дільниця №2» Полтавської міської ради, Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради, ОСОБА_7, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року позивач Полтавська міська рада звернулася до Київського районного суду міста Полтави з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору купівлі-продажу.В поданій до суду позовній заяві позивач посилався на те, що квартира АДРЕСА_1 перебуває в комунальній власності міста Полтави, власником її є територіальна громада в особі Полтавської міської ради, але 28 травня 2015 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу посвідчено договір купівлі-продажу зазначеної квартири, за яким продавець ОСОБА_4 продав, а покупець ОСОБА_2 придбав зазначену квартиру. Посилався на те, що зазначена квартира належить саме до комунальної власності, тому право укладати договір купівлі-продажу належить виключно територіальній громаді, як власнику квартири Вважає договір купівлі-продажу від 28 травня 2015 року таким, що спрямований на незаконне заволодіння майном територіальної громади. В зв'язку з чим позивач просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 07 квітня 2016 року позовні вимоги Полтавської міської ради - задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 28 травня 2015 року квартири АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений 28 травня 2015 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Буланкіною Світланою Миколаївною, зареєстровано в реєстрі за №202.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь Полтавської міської ради понесені судові витрати з кожного в розмірі по 689 грн.

З даним рішенням суду не погодився ОСОБА_2та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив рішення Київського районного суду м. Полтави від 07 квітня 2016 рокускасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Полтавської міської ради відмовити. Вважає, що рішення суду першої постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що будинок по АДРЕСА_1 належить до комунальної власності міста Полтави та знаходиться на балансі КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради.

В квартирі АДРЕСА_1 з 23 листопада 1977 року у встановленому законом порядку зареєстрував своє постійне місце проживання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, як член сім'ї наймача зазначеної квартири.

Станом на час вирішення справи судом зазначена особа є єдиною особою, яка знаходиться в квартирі АДРЕСА_1 на реєстраційному обліку.

ОСОБА_7 в період з 23 серпня 2008 року в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, оскільки перебуває на довгостроковому лікуванні в Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні ім. О.Ф. Мальцева.

Крім того, згідно з актом від 05 серпня 2014 року у зв'язку зі смертю основного квартиронаймача ОСОБА_8 та тимчасовою відсутністю ОСОБА_7 квартира АДРЕСА_1 була опломбована комісією КП «ЖЕО № 2», як балансоутримувачем.

Також, місцевим судом встановлено, що 28 травня 2015 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Буланкіною С.М. посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, відповідно до якого відповідач ОСОБА_4, як продавець продав, а відповідач ОСОБА_2 купив квартиру АДРЕСА_1.

Згідно з п. 2 зазначеного договору купівлі-продажу квартира належить продавцю ОСОБА_4 на праві особистої приватної власності, оскільки набута ним в результаті реалізації свого права на приватизацію житла і належить на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла управління житлово-комунального господарства м. Полтава 07 грудня 1995 року згідно з розпорядженням від 07 грудня 1995 року № 1775.

Разом з тим, станом на 25 січня 2016 року Управлінням майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради, як органом приватизації, розпорядження щодо приватизації квартири №47 не приймалося, свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 не оформлялося.

Станом на час вирішення даної справи судом, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за відповідачем ОСОБА_5 відповідно до ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 25 вересня 2015 року в справі № 554/11441/15-ц.

Разом з тим, згідно з ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 14 березня 2016 року ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 25 вересня 2015 року, на підставі якої було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_5 право власності на квартиру, скасована.

11 грудня 2015 року органом досудового розслідування Київським відділенням поліції Октябрського відділу поліції ГУНП в Полтавській області за заявою КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено інформацію про вчинення кримінального правопорушення за попередньою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України щодо можливого використання невстановленою особою підробленого документа шляхом надання приватному нотаріусу Гадяцького районного нотаріального округу Буланкіній С.М. при укладенні та нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу нерухомого майна підробленого свідоцтва про право власності на житло квартири АДРЕСА_1.

Задовольняючи позовні вимоги Полтавської міської ради, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що оскільки розпорядження щодо приватизації квартири АДРЕСА_1не приймалося, свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1не оформлялося, спірна квартира належить до комунальної власності міста Полтави, її власником є територіальна громада в особі Полтавської міської ради, якій і належить право розпорядження квартирою, в тому числі і укладення договору купівлі-продажу.

Проте, оспорюваний договір купівлі-продажу від 28 травня 2015 року квартири АДРЕСА_1всупереч актів цивільного законодавства був укладений від імені продавця ОСОБА_4, який не є власником квартири, та, відповідно, не мав права розпорядження майном, тому суд прийшов до висновку, що договір підлягає визнанню недійсним.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до норм ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 658 ЦК України встановлено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Частинами 1 та 3 статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно повідомлення слідчого управління Національної поліції України ГУНП в Полтавській області від 19.07.2016 року, вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області проводиться розслідування у кримінальному провадженні № 0001578 від 05.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 190, ч.1, ч.2 ст. 358 КК України.

Так, слідчим управлінням встановлено, що невстановлена особа використала завідомо підроблений документ шляхом надання 28.05.2015 року в м. Гадячі приватному нотаріусу Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Буланкіній С.М. та ОСОБА_2 (покупцю) при укладенні та нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу нерухомого майна підробленого свідоцтва про право власності на житло, ніби виданого 07.12.1995 року згідно з розпорядженням № 1775 від 07.12.1995 року відділом приватизації житла управління житлово-комунального господарства м. Полтави на ім'я ОСОБА_4.

Таким чином, за результатами апеляційного розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків місцевого суду та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування рішення Київського районного суду м. Полтави від 07 квітня 2016 року не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 07 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ Т.В. Одринська

Судді: /підпис/ Ю.М. Винниченко /підпис/ Г.Л. Карпушин

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.В. Одринська

З оригіналом згілно: