УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2016 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Костів Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

14 квітня 2016 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Судом присуджено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 46282,19 грн., судовий збір в розмірі 1218,00 грн., а всього на загальну суму 47500 грн. 19 коп. (а.с.40-44)

20 травня 2016 року відповідача ОСОБА_1 направив на адресу суду заяву про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року, яка зареєстрована в канцелярії суду 24 травня 2016 року (вх.№31021), обґрунтовуючи підстави для скасування заочного рішення суду відповідач посилається на те, що рішення суду прийняте у відсутності відповідача, який не мав змоги прибути у судове засідання, оскільки судові виклики направлялись за адресою його реєстрації, однак фактичне місце проживання є іншим, що достовірно було відомо позивачу, що позбавило можливості подати письмові заперечення на позов та надати докази на спростування заявлених позовних вимог, тому, на думку відповідача, наявні всі обставини для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду у загальному порядку.

Представники відповідача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні просили скасувати заочне рішення суду, мотивуючи тим, що ухвалюючи заочне рішення судом порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки відповідач належним чином не був повідомлений про день та час розгляду справи, що позбавило відповідача висловити свою правову позицію щодо предмету спору та надати докази, які безпосередньо впливали на розгляд спору по суті, у зв'язку з чим в основу рішення суду покладено лише докази, які надавались позивачем, тому виходячи із сукупності наведених обставин є підстави скасувати заочне рішення та призначити справи до судового розгляду в загальному порядку.

Представник позивача Цегульська М.О. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви про скасування заочного рішення, вважає, що судове рішення ухвалене з дотримання вимог матеріального та процесуального права, відповідач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в той же час відповідачем не наведено ґрунтовних підстав для скасування судового рішення та не долучено належні та допустимі докази, які впливали на вирішення спору по суті та спростовували долучені позивачем докази, які покладено в основу рішення суду.

Заслухавши пояснення сторін спору, оцінивши наведені відповідачем підстави для скасування заочного рішення суду, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 16 грудня 2015 року відкрите провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. 9а.с.21)

Виходячи зі змісту позовної заяви, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, місце реєстрації відповідача підтверджується довідкою Управління державної міграційної служби України в Полтавській області (а.с.24), про час та місце слухання справи відповідач повідомлявся належним чином шляхом направлення судових викликів за вищезазначеної адресою, що підтверджується долученими до справи доказами. (а.с.24,29,32, 37, 38)

Відповідно до положень ч.2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до положень ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення).

У відповідності до п.2 ч.3 ст. 231 Цивільного процесуального кодексу України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку. Відповідно до ст.232 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд вважає, що в межах розгляду даної справи судом було дотримано процедуру виклику відповідача в судові засідання, вжито відповідних заходів для повідомлення відповідача про час та місце слухання справи відповідно до положень ст.ст.74, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України. В той же час, посилання відповідача на те, що суд при ухвалені заочного рішення обмежився лише доказами позивача, а відповідач був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права та взяти участь у судовому засіданні є безпідставними.

Відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права та навести доводи та заперечення щодо предмету спору на стадії судового розгляду справи, в тому числі шляхом надання письмових пояснень (заперечень) по суті предмету спору.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало право суду при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, при зверненні до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду відповідач не надав докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, та підтвердили наявність у відповідача поважних причин, які перешкоджали своєчасно з'явитись в судове засідання та реалізувати своє право на захист, а відповідно до положень ч.4 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності до п.1 ч.3 ст. 231 Цивільного процесуального кодексу України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 квітня 2016 року, яке ухвалене в межах розгляду цивільної справи №755/18214/15-ц, не підлягає задоволенню, оскільки відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права безпосередньо в судовому засіданні, однак небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема, з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 209-210, 231, 232 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановлено цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

С у д д я