АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 193/1633/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/919/К/16 Шумська О.В.
Категорія - 26 (І) Суддя-доповідач - Барильська А.П.
УХВАЛА

Іменем України

11 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Ляховської І.Є., Михайлів Л.В.

секретар - Чубіна А.В.,

за участю: позивача ОСОБА_3, представника відповідача - Бершадської Людмили Станіславівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю без шлюбу та визнання права на отримання страхових виплат у зв'язку зі смертю потерпілого внаслідок нещасного випадку, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі - Відділення Фонду) про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю без шлюбу та визнання права на отримання страхових виплат у зв'язку зі смертю потерпілого внаслідок нещасного випадку.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 під час роботи у фізичної-особи підприємця ОСОБА_7 на земельній ділянці для ведення сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області, внаслідок нещасного випадку загинув ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, з яким позивач з вересня 2007 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, були пов'язані спільним побутом та від спільного проживання мають двох малолітніх доньок - ОСОБА_9 2008 року народження та ОСОБА_10 2014 року народження. Батьком дітей записаний ОСОБА_8.

Позивач ОСОБА_6 за власні кошти здійснила поховання ОСОБА_8.

16 жовтня 2015 року позивач звернулася до Відділення Фонду із заявою про призначення їй одноразової допомоги на сім'ю у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121800 гривень та отримала відповідь № 04/6215 від 23.10.2015 року про відмову в призначенні вказаної одноразової допомоги, у зв'язку з тим, що до заяви не було додано копії свідоцтва про шлюб. У даній відповіді також зазначено, що у разі відсутності свідоцтва про шлюб факт проживання однією сім'єю встановлюється в судовому порядку.

У липні 2015 року позивач зверталась до Софіївського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю без укладення шлюбу з ОСОБА_8 у порядку окремого провадження. Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2015 року заяву ОСОБА_3 було задоволено, однак ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2015 року скасовано рішення Софіївського районного суду від 10.07.2015 року та її заяву про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу - залишено без розгляду і роз'яснено ОСОБА_3 право подати позов на загальних підставах.

За таких обставин, ОСОБА_3 просила суд встановити факт проживання однією сім'єю без шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в будинку АДРЕСА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2; визнати за ОСОБА_3 право на страхову виплату одноразової допомоги в порядку ч.6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», як члену сім`ї потерпілого ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_6 - задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім'єю без шлюбу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку АДРЕСА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнано за ОСОБА_3 право на страхову виплату одноразової допомоги в порядку ч.6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», як члену сім`ї потерпілого ОСОБА_8, якій помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В апеляційній скарзі представник відповідача Відділення Фонду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні її позовних вимог.

Зокрема, на думку апелянта, судом не враховано, що в червні 2015 року позивач вже зверталась до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю, а ухвалою суду від 02.07.2015 року було закрито провадження по даній цивільній справі за заявою ОСОБА_3, тому позивач не має права повторного звернення до суду про той самих предмет та з тих самих підстав.

Представник Відділення Фонду вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності», залишивши поза увагою те, що з 01.01.2015 року вступив в дію ЗУ «Про загальнообов'язкове держане соціальне страхування» №77-VIII від 28.12.2014 року.

Також, представник відповідача зазначає, що відповідно до п.8 ст.6 Постанови правління Фонду від 27.04.2007 року №24 для призначення виплат одноразової допомоги особам, які мають на неї право в разі смерті потерпілого необхідно надати копії свідоцтва державного органу реєстрації актів громадянського стану про шлюб, однак заявницею до Відділення Фонду вказані документи надані не були, тому одноразова допомога на сім'ю не призначалась.

Апелянт посилається на те, що позивач не є непрацездатною особою, яка одержувала не менш п'ять років матеріальну допомогу від потерпілого, що була для неї єдиним і основним джерелом для існування, та не перебувала на утриманні потерпілого.

Крім того, на думку представника Відділення Фонду, позивачем не доведено факту спільного проживання та ведення господарства з померлим, а судом належним чином не досліджено обставин побуту та сімейних обов'язків позивача та померлого ОСОБА_8

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що під час виконання трудових обов'язків тракториста-машиніста у фізичної-особи підприємця ОСОБА_7 на земельній ділянці для ведення сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_8 стався нещасний випадок, внаслідок якого останній загинув. (а.с.12)

Згідно з Акту форми Н-1 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом № 1 від 15 липня 2016 року (а.с.13-18), вказаний нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом. Причиною нещасного випадку, що стався з ОСОБА_8, встановлено невиконання померлим вимог інструкції з охорони праці

Неповнолітні дочки позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10, є дочками ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.10,11)

Відповідно до довідки про склад сім'ї №8914 від 24.09.2015 року, виданої Софіївською селищною радою Софіївського району Дніпропетровської області, позивач ОСОБА_3 проживає на за адресою: АДРЕСА_1. До складу сім'ї позивача входять доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10, а також співмешканець ОСОБА_8, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2, який за життя проживав разом із сім'єю та на його утриманні знаходились діти. (а.с.22) Аналогічні обставини викладені у листі-підтведженні від 23.10.2015 року депутата Софіївської сільської ради Петлик С.І. та обліковій картці об'єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки за вищевказаною адресою. (а.с.8-9,26)

16 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулася до Відділення Фонду із заявою про призначення їй одноразової допомоги на сім'ю у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (а.с.23), однак отримала відповідь № 04/6215 від 23.10.2015 року про відмову в призначенні вказаної одноразової допомоги, у зв'язку з тим, що до заяви не було додано копії свідоцтва про шлюб. (а.с.24) Також у вказаній відповіді зазначено, що у разі відсутності свідоцтва про шлюб, факт проживання однією сім'єю встановлюється в судовому порядку.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 посилалась на те, що вона з вересня 2007 року проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, ОСОБА_8, вони були пов'язані спільним побутом та від спільного проживання мають двох малолітніх доньок, тому на підставі ч.6 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» має право на виплату одноразової допомоги для сім'ї, яка призначається у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції керувався вимогами ст.3 СК України, ч.6 ст.42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Статтею ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням його здоров'я від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, провадиться згідно із законодавством про страхування від нещасного випадку. Це законодавство складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Закону України від 28 грудня 2014 року № 77 - VIII «Про загальнообов'язкове соціальне страхування», який набрав чинності 01 січня 2015 року, Закону від 14 жовтня 1992 року № 2694-ХІІ «Про охорону праці» (в редакції Закону від 21 листопада 2002 року № 229-ІУ), Кодексу законів про працю України, а також законодавчих та інших нормативно - правових актів у тій їх частині, що не суперечить Закону №77-VIII.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 28 грудня 2014 року № 77 - VIII, який діяв на момент настання нещасного випадку з ОСОБА_8, (далі - Закон) страховими виплатами є грошові суми, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

До складу таких грошових сум, зокрема, входить страхова виплата в установлених випадках одноразової допомоги членам сім'ї потерпілого.

Згідно з ч.6 ст.42 зазначеного Закону, який діяв на момент настання нещасного випадку з ОСОБА_8, у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім'ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат затверджено Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків від 27 квітня 2007 року №24 (далі - Порядок).

Так, згідно п. 1.2 Порядку у разі настання страхового випадку управління виконавчої дирекції Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення виконавчої дирекції Фонду в районах та містах обласного значення (далі - робочі органи виконавчої дирекції Фонду) зобов'язані своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які мають на це право.

Згідно з п. 1.4 Порядку робочі органи виконавчої дирекції Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, перелік яких визначений у пунктах 2.7, 2.8, 3.1, 5.3, 6.1.1 цього Порядку, і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Відповідно до п. 6.1.1. Порядку робочий орган виконавчої дирекції Фонду розглядає справи про призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати в разі смерті потерпілого сім'ї та особам, які мають на це право, приймає рішення про виплати за умови подання документів, які видаються відповідними організаціями.

Відповідно до ч.2,4 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

В розумінні ст.3 СК України, сім`я - це союз двох або кількох осіб, котрі є членами сім`ї. Члени сім`ї пов`язані спільним побутом, що стосується лише тих випадків, коли члени сім`ї проживають разом. Положення закону стосовно наявності взаємних прав і обов`язків членів сім`ї містять вказівку не на ознаку сім`ї, а на наслідки визнання спільних осіб сім`єю: якщо конкретні особи визнаються членами однієї сім`ї, то між ними існують сімейні відносини і у них виникають взаємні права і обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що померлий внаслідок нещасного випадку, який пов'язаний з виробництвом, ОСОБА_8 з 10 березня 2000 року перебував у шлюбі з ОСОБА_13 (а.с.6), який було розірвано 12 грудня 2008 року. (а.с.90) Відомостей укладення померлим іншого шлюбу, матеріали справи не містять.

Відповідно до паспорту громадянина України виданого на ім'я ОСОБА_3, позивач у шлюбі не перебувала. (а.с.4)

Допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15, підтверджували той факт, що ОСОБА_3 та померлий ОСОБА_8 проживали однією сім'єю як чоловік та жінка, вели спільне господарство та мали спільний побут, а також вказували, що у них дві спільні дочки.

Враховуючи викладене та проаналізувавши обставини справи і наявні у справі докази, а саме: довідку про склад сім'ї №8914 від 24.09.2015 року, видану Софіївською селищною радою Софіївського району Дніпропетровської області, лист-підтведженніявід 23.10.2015 року депутата Софіївської сільської ради Петлик С.І., облікову картку об'єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки за адресою: АДРЕСА_1., колегія суддів погоджується з правильним висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 було доведено належними та допустимими доказами факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з померлим внаслідок нещасного випадку, який пов'язаний з виробництвом, ОСОБА_8, тому її позовні вимоги про встановлення вказаного факту та визнання за ОСОБА_3 права на страхову виплату одноразової допомоги в порядку ч.6 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» підлягають задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги представника відповідача Відділення Фонду про те, що позивачем не доведено факту спільного проживання та ведення господарства з померлим, а судом належним чином не досліджено обставин побуту та сімейних обов'язків позивача та померлого ОСОБА_8, оскільки вони є безпідставними, зводяться до переоцінки доказів і спростовуються вірними висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивач не є непрацездатною особою, яка одержувала не менш п'ять років матеріальну допомогу від потерпілого, що була для неї єдиним і основним джерелом для існування, та не перебувала на утриманні потерпілого, також не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки ОСОБА_3 у позовній заяві не ставила питання про визнання за нею права на одноразову допомогу у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму, як особі, що перебувала на утриманні померлого, а просила визнати право на одноразову допомогу, яка виплачується сім'ї потерпілого та складає 100 розмірів прожиткового мінімуму, тому питання щодо перебування позивача на утриманні у ОСОБА_8 не має правового значення для правильного вирішення спору.

Той факт, що відповідно до п.8 ст.6 Постанови правління Фонду від 27.04.2007 року №24 для призначення виплат одноразової допомоги особам, які мають на неї право в разі смерті потерпілого заявнику необхідно надати копії свідоцтва державного органу реєстрації актів громадянського стану про шлюб, не позбавляє позивача ОСОБА_3 можливості встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, що є підставою для визнання за нею права на виплату одноразової допомоги в порядку ч.6 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», оскільки відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України цивільні права можуть виникати з рішення суду, тому колегія суддів не може взяти до уваги доводи апеляційної скарги представника відповідача в цій частині.

Крім того, у відповіді № 04/6215 від 23.10.2015 року (а.с.24) на заяву ОСОБА_3 про призначення їй одноразової допомоги, представник відповідача вказував, що у разі відсутності свідоцтва про шлюб факт проживання однією сім'єю встановлюється в судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги представника Відділення Фонду про неврахування судом того факту, що в червні 2015 року позивач вже зверталась до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю, а ухвалою суду від 02.07.2015 року було закрито провадження по даній цивільній справі за заявою ОСОБА_3, тому позивач не має права повторного звернення до суду про той самих предмет та з тих самих підстав, колегія суддів не приймає до уваги, так як апелянтом на підтвердження даних обставин, не надано жодних належних та допустимих доказів.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи у липні 2015 року позивач ОСОБА_3 зверталась до Софіївського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю без укладення шлюбу з ОСОБА_8 у порядку окремого провадження. Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2015 року заяву ОСОБА_3 було задоволено (а.с.19), однак ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2015 року скасовано рішення Софіївського районного суду від 10 липня 2015 року та її заяву про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу - залишено без розгляду і роз'яснено ОСОБА_3 право подати позов на загальних підставах. (а.с.20-21)

Посилання представника відповідача на те, що суд першої інстанції керувався ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності», залишивши поза увагою те, що з 01.01.2015 року вступив в дію ЗУ «Про загальнообов'язкове держане соціальне страхування» №77-VIII від 28.12.2014 року, не заслуговують на увагу, оскільки вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції обґрунтовано керувався ч.6 ст.42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а зазначенні у мотивувальній частині рішення суду посилання на закон, який втратив чинність, не призвели до неправильного вирішення справи та ухвалення незаконного рішення, тому відповідно до вимог ч.3 ст.309 ЦПК України не можуть бути підставою для скасування законного рішення суду.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду на підставі ст.308 ЦПК України має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області - відхилити.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: І.Є. Ляховська

Л.В. Михайлів