АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

25 серпня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Крижанівської Г.В., Чобіток А.О.

при секретарі - Сірій О.Г., Субчаку Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакційна Рада», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут економічних реформ» про стягнення заробітної плати, відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду м.Києва від 23 грудня 2015 року,

встановила:

у березні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просила стягнути з відповідача ОСОБА_4 заробітну плату в розмірі 503 762 грн. 70 коп., 292 800 грн. компенсації за знецінення невиплачених за рішенням суду коштів, а також 85 260 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що рішенням Печерського районного суду від 12 червня 2008 року з ТОВ «Редакційна Рада» на її користь було стягнуто заробітну плату та середній заробіток за час вимушеного прогулу, однак вказане рішення досі не виконано. Зазначала, що рішення не виконується з вини ТОВ «Редакційна рада», а тому просила стягнути на свою користь вказані грошові кошти з керівника товариства ОСОБА_4

Заочним рішенням Печерського районного суду м.Києва від 23 грудня 2015 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

При зверненні до суду позивач вказувала, що вона працювала в ТОВ «Редакційна рада» на посаді літературного редактора редакції газети «Вечірні Вісті». Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2008р. на її користь було стягнуто з ТОВ «Редакційна рада» заробітну плату за серпень-вересень 2001 р., в сумі 3 000 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.08.2001 р. по 30.04.2004 р. в сумі 46 500 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 1 500 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Однак вказане рішення до цього часу не виконане, а тому позивач просила стягнути з ОСОБА_4, який є шеф-редактором газети «Вечірні Вісті»: компенсацію за знецінення стягнутої суми коштів відповідно до зміни курсу долара США до гривні в сумі 292 800 грн., середній заробіток за 70 місяців з урахуванням знецінення розміру заробітку відповідно до зміни курсу долара США до гривні за курсом НБ України, що становить 503 762 грн. 70 коп., моральну шкоду з розрахунку одна мінімальна заробітна плата в розмірі 1 218 грн. за 70 місяців в сумі 85 260 грн.

Заочним рішенням Печерського районного суду м.Києва від 23 грудня 2015 року в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про стягнення заробітної плати, компенсації та моральної шкоди є безпідставними та не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому задоволенню не підлягають.

Однак повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції неможна, оскільки він не відповідає встановленим по справі обставинам.

Як видно з матеріалів справи, позивач перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Редакційна рада» та працювала на посаді літературного редактора в редакції газети «Вечірні Вісті». Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2008 р. на її користь з Товариства «Редакційна рада» було стягнуто заробітну плату, середній заробіток за час вимушеного прогулу, компенсацію за невикористану відпустку та моральну шкоду.

Постановою головного державного виконавця державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Диких О., від 24.06.2016 р. було відновлено виконавче провадження за виконавчим листом №2-524-1/08, виданого 19.08.2010 р. на виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2008 р. Даних про виконання рішення суду в матеріалах справи немає.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06.09.2011 р. було замінено божника у виконавчому провадженні - з ТОВ «Редакційна рада» на ТОВ «Інститут економічних реформ».

Відповідно до ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

В даному випадку, позивач зазначила в позовній заяві в якості відповідача також ТОВ «Інститут економічних реформ», яке є видавником газети «Вечірні вісті».

За таких обставин відповідальність за затримку виплати позивачу заробітної плати має бути покладено на ТОВ «Інститут економічних реформ».

Передбачений частиною 1 ст. 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України.

Таким чином, не проведений з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунок з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 цього Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Тому на користь позивача має бути стягнуто середній заробіток за 70 місяців, що становить 105 000 грн.

Разом з тим, вимоги позивача про стягнення середнього заробітку з урахування зміни курсу долара США до гривні, а також компенсації за знецінення присуджених сум внаслідок зміни курсу валют, задоволенню не підлягають, оскільки заробітна плата виплачувалась позивачу в розмірі 1 500 грн. Відповідно до ст. 191 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Розмір моральної шкоди, про відшкодування якої просить позивач, суд визначає відповідно до ст. 23 ЦК України з врахуванням вимог розумності та справедливості в сумі 10 000 грн. Положення Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» застосуванню до даних правовідносин не підлягають, оскільки відповідно до цього Закону відшкодуванню підлягає шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково та стягнути на її користь з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут економічних реформ» заробітну плату - 105 000 грн. та моральну шкоду - 10 000 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут економічних реформ» судовий збір на користь держави в сумі 3 899 грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 757/10634/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3770/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.