Справа №200/4537/16-ц
Провадження №2/200/2402/16
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 березня 2016 року місто Дніпропетровськ

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ Женеску Е.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2, ІНК» про стягнення заробітної плати, компенсації за відпустку, заборгованості за затримку заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

15березня2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ПрАТ «ОСОБА_2, Інк», про стягнення з Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2, Інк» його користь заборгованість по нарахованій і невиплаченій йому заробітної плати за 2015 рік, заборгованості за затримку виплати заробітної плати за 2015-2016 роки, моральну шкоду, компенсацію за несвоєчасну відпустку усього в сумі 46259,42 грн.

Суд оглянувши матеріали позовної заяви вважає за необхідне залишити заяву без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 96 ЦПК України за вимогою про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати може бути видано судовий наказ.

Відповідно до ч.3 ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Згідно з ч. 6 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви, що подається у випадках, визначених частиною третьою статті 118 цього Кодексу, мають бути додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач не надає до позовної заяви ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу, або ухвалу про скасування його судом, що перешкоджає подальшому розгляду справу.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про оплату праці» основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Але як вбачається із змісту позовних вимог, позивач просить стягнути на його користь заборгованість за затримку виплати заробітної плати; моральну шкоду та компенсацію за невиплачену відпустку, а відтак підстав для звільнення від сплати судового збору не вбачається, а тому позивачу необхідно сплатити судовий збір відповідно до вимог закону.

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. за N 3674-VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати - 551, 20 грн., та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати 6890 грн.

Крім того суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відстрочення це перенесення строку виконання обовязку сторони щодо сплати судового збору на інший час.

Розстрочення - це сплата судового збору кількома частинами у строки, встановлені судом.

Згідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2, ІНК» про стягнення заробітної плати, компенсації за відпустку, заборгованості за затримку заробітної плати та відшкодування моральної шкоди , - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, п'ять днів з дня отримання позивачем ухвали, в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.В. Женеску