ухвала

іменем україни

12 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_5, третя особа - Комунальне підприємство «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та усунення перешкод у користуванні підвальним приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Одеської області від 02 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що він є власником нежилого приміщення площею 46,7 кв. м, розташованого на АДРЕСА_1.

Відповідачу належить квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 08 травня 2007 року загальною площею 113,2 кв. м, житловою 51,2 кв. м, а також незаконно отримані підвальні приміщення площею 4,7 кв. м та 13,6 кв. м, співвласником яких є позивач та в яких розташовані загальний водопровід, каналізація та промивна криниця.

Позивач вважав, що виконком Одеської міської ради незаконно видав свідоцтво про право власності відповідачу на підвальні приміщення, тому просив в цій частині визнати свідоцтво незаконним, зобов'язати ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні вказаними підвальними приміщеннями та залишити їх в спільному користуванні.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2013 року з урахуванням ухвали того ж суду від 12 липня 2013 року про виправлення описки, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 07 жовтня 2013 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано свідоцтво про право власності НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради 08 травня 2007 року на ім'я ОСОБА_5, недійсним в частині включення до цього свідоцтва підвальних приміщень загальною площею 4,7 кв. м та 13,6 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_5 усунути перешкоди ОСОБА_4 у користуванні підвальними приміщеннями загальною площею 4,7 кв. м та 13,6 кв. м у будинку АДРЕСА_1.

У задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 та з Виконавчого комітету Одеської міської ради в рівних частках судовий збір у розмірі 214 грн 60 коп. на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 107 грн 30 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 листопада 2013 року відмовлено ОСОБА_6, який діє від імені ОСОБА_5, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_5, третя особа - комунальне підприємство «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та усунення перешкод у користуванні підвальним приміщенням, за касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 07 жовтня 2013 року.

У листопаді 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду з апеляційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2013 року.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 02 лютого 2016 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2013 року скасовано.

В позові ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_5, третя особа - комунальне підприємство «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та усунення перешкод у користуванні підвальним приміщенням відмовлено.

Скасовано ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 07 жовтня 2013 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просив скасувати рішення Апеляційного суду Одеської області від 02 лютого 2016 року та закрити провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_7, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що позивач не довів того, що власник квартири № 8 в цьому ж будинку ОСОБА_5 порушує права позивача, який володіє іншими нежитловими приміщеннями у вказаному будинку, а також, яким чином виконком Одеської міської ради, оформлюючи право власності на квартиру ОСОБА_5, порушив права ОСОБА_4, який, зокрема, набув право орендаря через три роки після отримання відповідачем свідоцтва про право власності.

Суд першої інстанції не зазначив, які ж норми права були порушені виконкомом Одеської міськради та ОСОБА_5 при оформленні права власності на квартиру, в склад якої увійшли здані ним в експлуатацію нежитлові приміщення, обмежившись загальною фразою про порушення норм законодавства.

Крім того, розпорядження Приморської районної державної адміністрації Одеської міської ради від 16 березня 2007 року № 551, на підставі якого видано оспорюване свідоцтво про право власності, є чинним, не скасовано та вимог про його скасування не заявлено.

Також, апеляційним судом взято до уваги рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 березня 2012 року у справі за позовом Приморської районної державної адміністрації Одеської міської кради до ОСОБА_4 про приведення приміщення в попередній стан, яким встановлено, що в порушення вимог закону без затвердження у встановленому законом порядку проектної документації ОСОБА_4 виконав самовільну реконструкцію нежитлових підвальних приміщень в будинку АДРЕСА_1, і вказаним рішенням суду ОСОБА_4 зобов'язано привести ці приміщення в попередній стан.

Доводи касаційної скарги щодо відсутності порушень прав ОСОБА_7 рішенням місцевого суду, який не є стороною у справі є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 набув права вимоги за кредитним договором від 26 грудня 2006 року № 0, укладеним між Акціонерним комерційно-інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_5, та за договором іпотеки від 26 грудня 2006 року, укладеним на забезпечення указаного кредитного договору, на підставі комісії від 12 серпня 2015 року № 120815/1 та договору відступлення прав за іпотечним договором від 12 серпня 2015 року.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Одеської області від 02 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук О.В. Ступак