ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/5655/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"01" листопада 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі СЕМЕНЧЕНКО Я.А.

за участю

позивача не з'явився;

відповідача не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2) про стягнення заборгованості за договором позики, трьох відсотків річних та інфляційних витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладеного між сторонами в усній формі договору позики, відповідач зобов'язався повернути позивачу надані у позику грошові кошти у розмірі 202 400 грн. до 01 вересня 2015 року. На підтвердження укладення договору позики та його умов, позичальником, відповідачем у справі, видано позивачу розпису, у якій зафіксовано умови позики та посвідчено факт отримання ним визначеної грошової суми. Однак, у встановлені договором строки, відповідач не повернув суму позики, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути з урахуванням трьох відсотків річних та інфляційних витрат у розмірі 219 453,67 грн.

Позивач у судове засідання не з'явився, однак його представник подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у заяві позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 4 ст. 169 та стст. 224-226 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено в усній формі договір позики, згідно умов якого позивачем було надано відповідачу позику в сумі 202 400 грн., які відповідач зобов'язався повернути до 10 жовтня 2015 року по 50 600 грн. кожного тижня. На підтвердження укладення договору позики та його умов позичальник видав позикодавцю розписку від 01 вересня 2015 року.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. А частиною 2 ст. 1047 цього Кодексу передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначено грошової суми або визначеної кількості речей.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідач умов договору позики у визначені у ньому строки не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 202 400 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

А згідно зі стст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних щодо стягнення заборгованості за невиконання умов договору позики у розмірі 202 400 грн.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. А згідно зі ст. 625 цього Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Окрім того, також підлягають стягненню штрафні санкції, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, у вигляді трьох відсотків річних у розмірі 3 893 грн. та інфляціний витрат у розмірі 13 160,67 грн.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за вищезазначеним договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв'язку з викладеним суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 219 453,67 грн., яка складається з суми основного боргу у розмірі 202 400 грн., трьох відсотків річних у розмірі 3 893 грн. та інфляційний витрат у розмірі 13 160,67 грн.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 194,54 грн.

На підставі викладеного та керуючись стст. 526, 610, 612, 625, 1046-1047, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, стст. 57, 60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму заборгованості за договором позики у розмірі 219 453 грн. 67 коп., яка складається з суми основного боргу у розмірі 202 400 грн., трьох відсотків річних у розмірі 3 893 грн. та інфляційний витрат у розмірі 13 160 грн. 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 2 194 грн. 54 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.