Провадження № 2/760/3155/16
Справа № 760/4691/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді - Букіної О.М.
при секретарі - Січкар Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», тертя особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -
Позивач звернулася до суду з позовом та просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 19.01.2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 443.
Постановами державного виконавця Цапенко С.М. Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 23.02.2016 року відкрито виконавче провадження № 50275679 та накладено арешт на майко позивача і заборону на його відчуження на підставі вищезазначеного виконавчого напису.

Позивач вважає, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису від 19.01.2016 року за реєстровим № 443 не було перевірено наявність укладеного між сторонами кредитного договору від 06 березня 2006 року, безспірність вимоги відповідача до позивача, а також ту обставину, що стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку у випадку, якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Посилається, що такі незаконні дії нотаріуса призвели до порушення прав позивача, адже з останньої відповідно до виконавчого напису безпідставно стягується заборгованість за неіснуючим кредитним договором від 06.03.2006 року.

Враховуючи вищевикладене, позивач просила позов задовольнити.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися. Від представника позивача надійшла до суду заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив.

Третя особа - Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна в судове засідання не з'явилася, про дату, час ті місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Третя особа - Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання свого представника не направив, про дату, час ті місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки представника суд до відома не поставив.

Відповідно до ст.224 Цивільного Процесуального Кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи згоду представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

06.03.2006 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» (яке є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк») було укладено договір б/н, відповідно до якого позивач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.6).

18.01.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення на користь банку з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Згідно з виконавчим написом приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 19.01.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 443, з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» запропоновано стягнути грошові кошти у розмірі 52451,94 грн. за кредитним договором б/н від 06.03.2016 року (а.с.5).

На підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса державним виконавцем відділу ДВС Солом'янського РУЮ у місті Києві Цапенко С.М. постановою від 23.02.2016 року відкрито виконавче провадження №50275679 та накладено арешт на майно позивача (а.с.7-8).

Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат», у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення,розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (далі - Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. № 1172 (п.3.2 Порядку), відповідно до п. 1 якого такими документами є: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Аналіз вказаних правових норм свідчить на те, що основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та вимоги подані в межах строку позовної давності у три роки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечення боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимоги кредитора. Тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Згідно із п.2.2, 2.3 глави 16 зазначеного Порядку у разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Оцінивши надані докази в їх сукупності, суд погоджується з доводами позивача про відсутність підстав у нотаріуса про вчинення виконавчого напису у зв'язку з відсутністю безспірності заборгованості боржника та зверненням з пропуском строку позовної давності у три роки, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих документів, до звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, відповідач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 05.03.2008 року.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22.09.2014 року в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено, у зв'язку із пропуском строку позовної давності (а.с.9).

Вищезазначене рішення свідчить про наявність спору між сторонами щодо розміру кредитної заборгованості.

Крім того, як вбачається з квитанції про відправлення вимоги про усунення порушень за Кредитним договором б/н від 06.03.2006 року, вимога була відправлена ОСОБА_1 поштою 12.01.2016 року, тобто виконавчий напис був вчинений до спливу тридцяти днів з моменту надіслання письмової вимоги, чим порушено п. 2.3 глави 16 Порядку.

Окрім того, з правових висновків Верховного Суду України, зроблених на підставі постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14 вбачається, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

З наданої нотаріусу на вчинення виконавчого напису виписки з рахунка боржника від 30.11.2015 року вбачається, що прострочена заборгованість в ОСОБА_1 виникла 30.09.2008 року та в подальшому жодних коштів на погашення кредитної заборгованості останньою не сплачувалося.

Таким чином вбачається, що нотаріусом було пропущено трирічний строк на вчинення виконавчого напису з дня виникнення права вимоги.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що, оскільки нотаріусом було вчинено виконавчий напис на підставі документів, які не свідчать про безспірність вимог банку щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 та з пропуском трирічного строку на його вчинення, то, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають повному задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, ст.ст.7, 34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. № 1172, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57-61, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», тертя особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною від 19.01.2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 443, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після з моменту проголошення рішення.

Суддя: