15.11.2016 Справа 2/337/1311/2016 року
Провадження № 337/2494/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляр А.М.

за участю секретаря Чередниченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що він зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є чотирикімнатною квартирою спільного заселення. Дві кімнати квартири займає родина Куцан, яка приватизувала свою частину квартири. В іншіх двох кімнатах фактично проживає він із своєю дружиною та донькою. В квартирі також зареєстровані його батько ОСОБА_2 і брат ОСОБА_3, які в квартирі не проживають тривалий час. ОСОБА_2 з 2004 року проживає в с. Марївка, а ОСОБА_3 з 1994 року в будинку по вул. У. Громової. В добровільному порядку відповідачі знятись з реєстрації не бажають. Вважає, що вони втратили право користування квартирою, у звязку із чим просив суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою №128 будинку №13 по вул. Рубана в м. Запоріжжя.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити. Пояснив, що він разом із дружиною та двома дітьми займають дві кімнати квартири, в інших двох кімнатах проживає родина Куцан. Останні 13 років він з дружиною ОСОБА_4 займає зал, діти спальню. Раніше в квартирі проживав його брат, який добровільно виїхав з квартири і проживає ІНФОРМАЦІЯ_2. Його батьки в 2003 році переїхали в будинок, який знаходиться в с. Марївка. Батько ОСОБА_2 приїжджає іноді в гості, на свята, але фактично в квартирі не проживає, його речі відсутні. Відповідачі жодного разу не просили надати доступ в квартиру, добровільно виїхали в приміщення і ним не користуються.

Представник позивача ОСОБА_5 просив суд позов задовольнити, вважає, що відповідачі більше шести місяців не проживають в квартирі без поважних причин, що є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування приміщенням.

Відповідач ОСОБА_2 суду пояснив, що дві кімнати квартири АДРЕСА_1 були надані в користування йому разом із сімєю. В 2003 році він був вимушений виїхати в с. Марївка доглядати свою тещу. За ним також зберігалось право на частину будинку №53 по вул. У. Громової в м. Запоріжжі. Він запропонував сину ОСОБА_1 на той час, доки він проживає в с. Марївка, користуватись кімнатами квартири, для того щоб син не витрачав кошти на оренду квартири, оскільки власного житла він не мав. ОСОБА_1 погодився і став проживати в квартирі разом із дружиною та двома дітьми. Інший син ОСОБА_3 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3. Пояснив суду, що вважає квартиру своєю, сплачує за комунальні послуги, він іноді приїжджає в квартиру, не питаючи дозволу у ОСОБА_1, там зберігаються його речі. Він залишив сину в користування всі меблі, які були придбані ним, постільну білизну, рушники, посуд і таке інше. Останній раз він був в квартирі в травні 2016 року. Також пояснив суду, що у нього із сином була домовленість про те, що ОСОБА_1 може проживати в квартирі, поки він мешкає в с. Марївка. Він може в будь-який час повернутись в квартиру, якщо захоче.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, був повідомлений про час та місце, будь-яких заяв від нього до суду не надходило.

Представник третьої особи департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради в судове засідання не зявився, просив суд розглядати справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

Чотирикімнатна квартира АДРЕСА_1 є приміщенням спільного заселення.

11/20 частин квартири АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності на житло №7683 від 17.08.1999 року належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_8, ОСОБА_9 У власність на підставі приватизації перейшли кімната №8 площею 14,20 кв.м., кімната №9 площею 14,20 кв.м., лоджія площею 1,54 кв.м., лоджія площею 1,61 кв.м.

Кімнати №4 площею 16.3 кв.м. та №5 площею 9.5 кв.м. квартири є неприватизованими, їх основним квартиронаймачем є ОСОБА_2. В даному житловому приміщенні зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 з 09.04.1990 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 з 31.07.2001 року та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 з 02.01.2001 року.

Згідно довідки секретаря Марївської сільської ради від 13.06.2005 року ОСОБА_10 без реєстрації проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7 з 01.01.2005 року.

Згідно зі ст. 71 ЖК України відсутність особи в житловому приміщенні без поважних причин понад шість місяців є підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні були допитані свідки, які дали наступні пояснення.

Так, свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він разом із сімєю проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, в двох кімнатах квартири також проживає ОСОБА_1 разом з дружиною та дітьми. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в квартирі не проживають більше 10 років.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що ОСОБА_2 є його сусідом і проживає в с. Марївка з 2001 року.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що ОСОБА_2 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із дружиною та дітьми з 1990 року. 10 років тому він разом з дружиною переїхав до с. Марївка доглядати тещу, яка на даний час померла. За згодою ОСОБА_2 в квартирі проживає його син ОСОБА_1 разом з сімєю, а його другий син ОСОБА_3 проживає в іншому місці. ОСОБА_2 періодично, раз на місяць, приїжджає в м. Запоріжжя, зупиняється в своїй квартирі.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що він є рідним братом відповідача ОСОБА_2. Більше 5 років тому, його брат ОСОБА_2 переїхав проживати в с. Марївка, доглядати тещу, на цей час він дозволив сину ОСОБА_1 проживати в квартирі разом з сімєю. ОСОБА_2 сплачує за комунальні послуги за квартиру. Інший син ОСОБА_3 проживає в одному з ним будинку №53 по вул. У. Громової в м. Запоріжжі, на квартиру не претендує.

Згідно з пунктом 10 Постанови Пленуму ВСУ від 10 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання , що виникли у практиці застосування судами Житлового Кодексу України» у справах щодо визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясувати причини його відсутності понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може подовжити пропущений строк.

Як встановив суд, ОСОБА_3 виїхав з квартири АДРЕСА_1, більше 10 років тому, проживає постійно в будинку №53 по вул. У. Громової в м. Запоріжжі, що підтвердили свідки, допитані в судовому засіданні. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, письмових заперечень проти позову не надав.

У звязку із відсутністю доказів того, що ОСОБА_3 не проживає в квартирі з поважних причин, суд прийшов до висновку, що він втратив право користування приміщенням на підставі ст.71 ЖК України.

Причиною переїзду ОСОБА_2 до с. Марївка була необхідність доглядати тещу, яка на даний час померла, проти чого сторони в судовому засіданні не заперечували. Проте, постійно проживаючи в ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_2 періодично відвідує квартиру, в якій він зареєстрований, як пояснив відповідач останній раз в квартирі він був в травні 2016 року.

Суду надані квитанції, відповідно яких ОСОБА_2 протягом 2015-2016 сплачував платежі за комунальні послуги - утримання будинку, електроенергію, газопостачання, домофон та інше.

Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_2, незважаючи на те, що переважно проживає за іншою адресою, утримує квартиру, в якій зареєстрований, періодично її відвідує.

Доказів того, що в квартирі відсутні речі ОСОБА_2, таких як акт обстеження приміщення, в матеріалах справи немає. В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснював, що в травні 2016 року він приїжджав в квартиру для того, щоб взяти свій чемодан, який там постійно зберігається.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач не довів, що ОСОБА_2 був відсутній в квартирі понад шість місяців без поважних причин, а тому підстави для визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, відсутні.

Керуючись ст. 3, 11, 10, 60, 88, 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 71, 72 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, таким, що втратив право користування квартирою №128 будинку №13 по вул. Рубана в м. Запоріжжя.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: А.М.Котляр