Справа № 739/1120/16-ц
Провадження № 2/739/262/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай), що була успадкована ним після баби ОСОБА_2, яку та успадкувала після його діда ОСОБА_3.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01 травня 2004 року помер його діді ОСОБА_3 і його спадщину, до складу якої входить право на земельну частку (пай), успадкувала ОСОБА_2 У подальшому остання також померла і він належним чином прийняв її спадщину, до сладу якої входить право на земельну частку (пай), успадкове його бабою після ОСОБА_3 Оскільки після смерті діда на імя останнього було видано державний акт на право власності на земельну ділянку вказаний акт рішенням суду був визанний не дійсним. При цьому, у звязку з видачею державного акту сертифікат про право на земельну частку (пай) є недійсним і відповідно у позасудовому порядку позивач не може підтвердити перехід до нього у порядку спадкування права на земельну частку (пай), яке належало його діду ОСОБА_3

У судове засідання позивач та його представник не зявилися, при цьому представник позивача подав заяву про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглянути справу без його участі.

Представник відповідача Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 01 травня 2004 року у с. Лизунівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області помер ОСОБА_3 (а.с. 6). 15 січня 1997 року, ще за життя ОСОБА_3, останній отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0121428, що підтверджується копією з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією та довідкою відділу Держгеокадастру у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області від 22 червня 2016 року (а.с. 11-12). Даним сертифікатом було посвідчено право ОСОБА_3 на земельну частку (пай) розміром 5,39 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель КСГП «Комунар», розташованих на території Печенюгівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

Після смерті ОСОБА_3 спадщина останнього, до складу якої входить вказане право на земельну частку (пай), відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України перейшла до його дружини ОСОБА_2, яка постійно проживала з ОСОБА_3 на день його смерті (а.с. 7, 8).

05 січня 2009 року ОСОБА_2 померла і її спадщина, зокрема й право на земельну частку (пай) успадковане нею після ОСОБА_3, в силу положень статей 1218, 1220 ЦК Україниперейшло до її єдиного спадкоємця, тобто позивача, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 09 жовтня 2013 року (а.с. 9).

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_3 13 липня 2006 року на імя останнього, у звязку з наявністю у нього за життя права на земельну частку (пай), було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ЯР №460654, який рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17 травня 2016 року, що набрало законної сили 28 травня 2016 року, визнано недійсним (а.с. 10).

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) (чинної на час виникнення спірних правовідносин) власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Частиною першою статті 190 ЦК України визначено, що майном як особливим обєктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки.

Згідно пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Частиною другою статті 2 вказаного Закону України передбачено, що одним із документів, які посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Оскільки судом встановлено, що позивач набув у порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) розміром 5,39 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСГП «Комунар», розташованих на території Печенюгівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яке належало ОСОБА_3, однак це право не визнається у звязку з недійсністю документа, яким воно посвідчувалося, суд вважає за необхідне захистити дане право позивача шляхом його визнання, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», статтями 190, 392, 1218, 1220, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 10, 60, 208, 209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) розміром 5,39 (пять цілих тридцять девять сотих) умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСГП «Комунар», розташованих на території Печенюгівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що належало ОСОБА_3, який помер 01 травня 2004 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко