Справа № 301/1217/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" липня 2016 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Іршавського району про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

23 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Іршавського району про визнання права власності на спадкове майно. Посилається на те, що 15 січня 2005 року померла її бабуся ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в с. Осій, вул. Шевченка, 29 Іршавського району Закарпатської області.

Згідно погосподарської книги ОСОБА_2 сільської ради власником дворогосподарства за адресою: с. Осій, вул. Шевченка, 29 Іршавського району Закарпатської області була ОСОБА_3, яка померла 15.01.2005 року.

При житті спадкодавець залишила заповіт, яким все своє майно заповіла своїй дочці матері позивачки ОСОБА_4. Заповіт складено 27 грудня 2004 року та посвідчено секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради Іршавського району ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за № 88.

Мати позивачки ОСОБА_4, померла 14.02.2014 року. Чоловік спадкодавці ОСОБА_3 ОСОБА_6 помер 04.03.1998 року, їхній син ОСОБА_6 помер 05.06.2000 року.

Позивачка, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину за померлою ОСОБА_3, оскільки проживала на день смерті разом з нею. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину за померлою, відсутні.

Після смерті спадкодавці зясувалося, що первісна реєстрація права власності на домоволодіння № 29 по вулиці Шевченка в селі Осій Іршавського району здійснена не була. Єдиним документом, що стосується вказаного нерухомого майна, є технічний паспорт виготовлений 30.11.2015 року.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, а подала заяву, якою позов підтримала, просила його задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві, а справу розглянути в її відсутності (а. с. 25).

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує, справу просив розглянути в їх відсутності (а. с. 25).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 15 січня 2005 року померла бабуся позивачки ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 018008 від 08.11.2005 року, актовий запис № 02 (а. с. 5).

Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в с. Осій, вул. Шевченка, 29 Іршавського району Закарпатської області.

Згідно погосподарської книги ОСОБА_2 сільської ради власником дворогосподарства за адресою: с. Осій, вул. Шевченка, 29 Іршавського району Закарпатської області була ОСОБА_3, яка померла 15.01.2005 року, що стверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради № 875 від 14.06.2016 року (а. с. 14).

При житті спадкодавець залишила заповіт, яким все своє майно заповіла своїй дочці матері позивачки ОСОБА_4 (а. с. 8). Заповіт складено 27 грудня 2004 року та посвідчено секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради Іршавського району ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за № 88.

Мати позивачки ОСОБА_4, померла 14.02.2014 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 169121 від 18.02.2014 року, актовий запис 7 (а. с. 9). Чоловік спадкодавці ОСОБА_3 ОСОБА_6 помер 04.03.1998 року (а. с. 6), їхній син ОСОБА_6 помер 05.06.2000 року (а. с. 13).

Позивачка, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину за померлою ОСОБА_3, оскільки проживала на день смерті разом з нею, що стверджується копією довідки ОСОБА_2 сільської ради № 876 від 14.06.2016 року (а. с. 14). Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину за померлою, відсутні.

Після смерті спадкодавці зясувалося, що первісна реєстрація права власності на домоволодіння № 29 по вулиці Шевченка в селі Осій Іршавського району здійснена не була. Єдиним документом, що стосується вказаного нерухомого майна, є технічний паспорт виготовлений 30.11.2015 року (а. с. 15-17).

У зв'язку відсутністю правовстановлюючих документів позивачка не має можливості оформити у встановленому порядку право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно дост.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1218, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих за адресою с. Осій, вул. Шевченка, 29 Іршавського району Закарпатської області, в цілому.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: М.М. Золотар