Провадження №2/681/229/2015 Справа № 681/118/16-ц
Рішення

іменем України

29 червня 2016 року

Полонський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Бобяка Б.В., з участю секретаря Будника Д.О., з участю позивача та його представника ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонному цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 міської ради обєднаної територіальної громади про визнання незаконними рішень та зобовязання надати земельну ділянку, треті особи виконуючий обовязки старости с. Бражинці Полонського району ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

встановив:

01 лютого 2016 року позивач ОСОБА_5 звернувся з позовом (уточнив позов 21 квітня 2016 року) до відповідача ОСОБА_6 міської ради обєднаної територіальної громади (далі ОСОБА_7), треті особи виконуючий обовязки старости с. Бражинці Полонського району ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якому вказує, що після смерті його матері ОСОБА_8, яка померла 19 липня 2011 року, за адресою с. Бражинці, вул. Перемоги, 17-а залишилась земельна ділянка орієнтовно площею 0,19 га, на якій розташований сад, погріб, піч та фундамент будинку. Даною земельною ділянкою весь час після смерті матері користувалась для ведення особистого селянського господарства рідна сестра позивача ОСОБА_9, але, у звязку з погіршенням стану здоров»я, останні два роки дозволила тимчасово користуватися цією земельною ділянкою сусідові ОСОБА_4 Оскільки рідні брат і сестра позивача ОСОБА_10 та ОСОБА_9 подали до ОСОБА_7 заяви про те, що не заперечують проти передачі позивачу у приватну власність згаданої земельної ділянки, у січні 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення вказаної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. В грудні 2015 року позивачу стало відомо, що рішенням 36-ї сесії VI-го скликання ОСОБА_7 від 27 березня 2015 року №6 йому відмовлено в наданні такого дозволу. Також позивачу стало відомо, що рішенням №4 цієї ж сесії вказану земельну ділянку було вилучено з користування та зараховано її до земель запасу, а рішенням №5 цієї ж сесії надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки ОСОБА_11 на підставі заяви, поданої його сином ОСОБА_12 10 березня 2015 року. Просить визнати незаконними та скасувати рішення 36-ї сесії VI-го скликання ОСОБА_7 від 27 березня 2015 року: №4 в частині вилучення земельної ділянки в с. Бражинці по вул. Перемоги, 17 «А» та зарахування земельної ділянки до земель запасу, №5 - в частині надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою ОСОБА_4 з метою передачі у власність для особистого селянського господарства, №6 - в частині відмови ОСОБА_13 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Бражинці на вул.. Перемоги, 17 «А» та зобовязати ОСОБА_7 прийняти рішення про передачу згаданої земельної ділянки позивачу ОСОБА_5

В суді позивач позовні вимоги підтримує повністю і пояснив, що це був будинок його баби. Баба передала його по спадщині матері позивача, ОСОБА_8 Після смерті матері спадщину прийняли його сестра ОСОБА_9 та брат ОСОБА_10 Вони не заперечували, щоб земельну ділянку із залишками фундаменту та погребом він використовував, написали до сільської ради заяви з метою передати позивачу земельну ділянку, але сільська рада йому відмовила.

ОСОБА_7 ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечує за безпідставністю вимог.

Третя особа ОСОБА_3 проти позову заперечує і пояснив, що акту на списання житлового будинку на вул.. Перемоги, 17 «А», не було. Земельну ділянку за цією адресою в 1997 році було записано на ОСОБА_8

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечує і пояснив, що ОСОБА_9 надала йому земельну ділянку в користування. Він вивіз сміття із земельної ділянки, там ще залишився фундамент від хліва та погріб. Будинку вже не було.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що земельною ділянкою по вул. Перемоги, 170а в с. Бражинці користувалася його покійна баба, після смерті баби його мати, після смерті матері він погодився передати вказану земельну ділянку своєму братові ОСОБА_5, про що написав відповідну заяву до ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що земельною ділянкою по вул. Перемоги, 170а в с. Бражинці користувалася її покійна баба, після смерті баби її мати. Після смерті матері вона прийняла спадщину, але спадщину у вигляді будинку на вул.. Перемоги, 17 «А» в нотаріальному порядку не оформила. Присадибна земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, який фактично розвалився, нею не була приватизована, вона погодилася передати вказану земельну ділянку своєму братові ОСОБА_5, про що написала відповідну заяву до ОСОБА_7. ОСОБА_12 вона дозволила користуватися земельною ділянкою тимчасово.

Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Після смерті матері позивача ОСОБА_8, яка померла 19 липня 2011 року, за адресою с. Бражинці, вул. Перемоги, 17-а залишилась земельна ділянка площею 0,19 га для обслуговування житлового будинку. Житловий будинок, який колись знаходився на цій земельній ділянці, фактично розвалений, але в передбаченому чинним законодавством порядку не списаний. На земельній ділянці від будинку залишився фундамент та погріб. Після смерті ОСОБА_8 спадкоємцями за законом першої черги є діти померлої позивач ОСОБА_5, рідний брат позивача ОСОБА_10 та сестра ОСОБА_14 Спадкоємці нотаріально спадщину не оформили. Даною земельною ділянкою весь час після смерті матері користувалась для ведення особистого селянського господарства рідна сестра позивача ОСОБА_9, але останні два роки дозволила тимчасово користуватися цією земельною ділянкою сусідові ОСОБА_11

За погодженням між собою ОСОБА_10 та ОСОБА_9 подали до ОСОБА_7 заяви про те, що не заперечують проти передачі позивачу у приватну власність згаданої земельної ділянки. У січні 2015 року позивач звернувся до Бражинецької сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення вказаної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Рішенням 36-ї сесії VI-го скликання ОСОБА_7 від 27 березня 2015 року №6 позивачу відмовлено в наданні такого дозволу. Рішенням №4 цієї ж сесії вказану земельну ділянку було вилучено з користування та зараховано її до земель запасу, а рішенням №5 цієї ж сесії надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки ОСОБА_11 на підставі заяви, поданої його сином ОСОБА_12 10 березня 2015 року.

Вказані обставини встановлені з пояснень сторін, показань свідків та письмових доказів заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_7 від 13 січня 2015 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої по вул. Перемоги, 17-а в с.Бражинці, заявою ОСОБА_9 до сесії ОСОБА_7 про те, що вона не заперечує проти передачі у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки, якою користувалася її покійна мати ОСОБА_8 та аналогічною заявою ОСОБА_10, заявою ОСОБА_12 від 10 березня 2010 року про виділення вказаної земельної ділянки, рішеннями 36-ї сесії VI-го скликання: №4 «Про вилучення з користування земельної ділянки», згідно з яким земельну ділянку, розташовану в с.Бражинці по вул. Перемоги, 17-а вилучено з користування та зараховано до земель запасу сільської ради, №5 «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, згідно з яким ОСОБА_11 надано дозвіл на виготовлення вказаного проекту на земельну ділянку орієнтовною площею 0,19 га за рахунок земель, розташованих в с. Бражинці Полонського району, №6 про відмову ОСОБА_5 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення згаданої земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, довідкою ОСОБА_7 від 14 грудня 2015 року №598 про те, що згадана земельна ділянка рахувалась за померлою ОСОБА_8, ухвалою суду від 28 січня 2016 року, заявою ОСОБА_12 до ОСОБА_7 про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки на ведення особистого селянського господарства, рішенням Полонського районного суду від 10 квітня 2013 року про відмову у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини, протоколу 36-ї сесії ОСОБА_7 від 27 березня 2015 року, витягу з рішення 6-ї чергової сесії 1-го скликання від 30 березня 2016 року №15 про взяття на баланс майна Бражинецької та інших сільських рад.

Досліджені вказані в суді докази сторони не спростовують, визнають їх достовірність.

Відповідно до ч.2 ст. 95 Земельного кодексу України (далі ЗК України) порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.5 ст.116 ЗК України надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Відповідно до п.»А» та п.»Е» ч.1 ст.141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, набуття іншою особою права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Відповідно до п. «Г» ч.3 ст.152, ч.1 ст.153, ч.1 ст.155 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

З огляду на встановлені обставини та правові положення суд вважає, що спадкоємці після смерті ОСОБА_8 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 після смерті їх матері ОСОБА_8 не оформили у передбаченому чинним законодавством України їх право на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що на вулиці Перемоги 17 «А» в с. Бражинці. Доказів, що будинок знятий з обліку у звязку з його руйнуванням, відповідач суду не надав. В рішенні Бражинецької сільської ради на підставі заяв ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вирішено питання про вилучення земельної ділянки, що прилегла до будинку, але не вказано в кого цю земельну ділянку вилучено. Дана земельна ділянка не могла бути вилучена в ОСОБА_9 та ОСОБА_10, тому що вони не мали передбачених чинним законодавством України прав на прилеглу до житлового будинку земельну ділянку. Рада прийняла рішення всупереч вказаному законодавству, тому рішення є незаконними і підлягають скасуванню.

Оскільки позивач ОСОБА_5, як спадкоємець після смерті матері ОСОБА_8 не позбавлений права отримати у власність у порядку, визначеному чинним законодавством України, спадкове майно у вигляді будинку з господарськими спорудами, що належали його матері ОСОБА_8, тому прийняття Бражинецькою сільською радою незаконних рішень призвело до порушення його права на вказану земельну ділянку, на якій розташоване спадкове майно.

Позовні вимоги зобовязати відповідача виділити земельну ділянку ОСОБА_5 задоволенню не підлягають, тому що суд згідно чинного законодавства України не має права підміняти органи самоврядування та вирішувати питання про виділення земельної ділянки. Порядок виділення земельних ділянок визначений Земельним кодексом України і позивач не позбавлений права звернутися з заявою до відповідача про виділення йому земельної ділянки.

Судові витрати по сплаті позивачем судового збору підлягають стягненню з бюджету ОСОБА_6 міської ради обєднаної територіальної громади на користь ОСОБА_5, але частково, враховуючи таке. Задоволенню підлягають 3/4 частини позовних вимог, а 1/4 частина позову задоволенню не підлягає. Позивач сплатив судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. Четверта частина від сплаченої суми судового збору становить 137 грн. 80 коп. Тому стягненню підлягає 413 грн.40 коп. (551,20 грн. 137,80 грн. = 413,40 грн.).

Керуючись ст.ст.10,11,60, 212-215 ЦПК України суд,

вирішив :

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення сесії №36 Бражинецької сільської ради Полонського району від 27 березня 2015 року №4 в частині вилучення земельної ділянки в с. Бражинці на вул.. Перемоги, 17 «А» та зарахування земельної ділянки до земель запасу, №5 в частині надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою ОСОБА_4 з метою передачі у власність для особистого селянського господарства, №6 в частині відмови ОСОБА_13 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Бражинці на вул.. Перемоги, 17 «А».

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути із бюджету ОСОБА_6 міської ради обєднаної територіальної громади на користь ОСОБА_5 413 грн. 40 коп. понесених витрат по оплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги до Полонського районного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Б.Бобяк