Провадження № 2/756/5894/16
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Камбулова Д.Г.
при секретарі - Ковган О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,
позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, посилаючись на наступне.
17 жовтня 1998 року у Чернинській сільській Раді Київської області, Таращанського району між ними було зареєстровано шлюб, про, що зроблено актовий запис №7. Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
У період спільного життя у шлюбі ними за спільні кошти родини в розмірі 64 260,00 грн., було придбано однокімнатну квартиру загальною площею 30,40 кв. м, житловою площею 14,50 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, за договором купівлі-продажу від 12.11.2002 року, зареєстрованого за №2834, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербою Л.О. Квартира була придбана за їх спільні кошти родини та оформлена на відповідача ОСОБА_2
В даній квартирі зареєстровані та проживають позивачка, відповідач та їхня дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
27 травня 2016 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва шлюб між ними було розірвано.
Після розірвання шлюбу відповідач не визнав за позивачкою її право на спірну квартиру, вважає що спірна квартира за договором купівлі-продажу належить йому на праві приватної власності.
Посилаючись на вимоги ст.ст. 16, 17 Закону України «Про власність», ст. 22 КЗпШС, ст. 60-63,68 СК України, ст. 368, 372 ЦК України просить визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1
Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила його задовольнити.
Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення.
Вислухавши пояснення позивачки, відповідача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 17 жовтня 1998 року між сторонами у Чернинській сільській Раді Київської області, Таращанського району було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 7, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.9). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
За договором купівлі-продажу від 12.11.2002 року, зареєстрованого за №2834, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербою Л.О. ОСОБА_2 було придбано квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 30,40 кв. м, в тому числі жила -14,50 кв.м. (а.с.6-7).
27 травня 2016 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва шлюб між сторонами було розірвано (а.с.10)
Відповідно до ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу.
Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ним або шлюбним договором.
Згідно ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу,є їхньою спільною сумісною власністю,якщо інше не встановлено договором або законом.
Ст.372 Цивільного кодексу України передбачає можливість поділу майна, яке є у спільній сумісній власності,в судовому порядку. При цьому частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
З огляду на викладене, суд вважає, що право власності на вказану квартиру у позивачки виникло у 2002 році, є майном набутим подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю.
Суд вважає, що квартира АДРЕСА_1, є майном набутим подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, їх частки відповідно до ч.1 ст. 70 СК України мають бути рівними.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, законний та обґрунтований та підлягає задоволенню та постановляє рішення про визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири, загальною площею 30,40 кв. м, житловою площею 14,50 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 63, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 60, 212, 214, 215, 223 ЦПК України, ст. 368,372 ЦК України, суд, -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 30,40 кв. м., в тому числі жила - 14,50 кв. м.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 3108 (три тисячі сто вісім) гривень 94 копійки.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.Г.Камбулов