Справа №173/980/16-ц
Провадження №2/173/590/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання Зубачевській О.А.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період з 2011 до 2014 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2. На підставі рішення суду від 16 січня 2014 року шлюб між ними розірвано. Вони мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу вона з відповідачем фактично не спілкується. Спочатку відповідач приймав участь в утриманні сина, а потім відмовився надавати допомогу на утримання сина. На підставі вищевикладеного позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти дитину в розмірі 1/4 частини від його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені вимоги з підстав, зазначених у позові. Суд пояснила, що син проживає разом із нею, відповідач допомогу на утримання сина надає, проте домовленості щодо аліментів між ними не досягнуто. Враховуючи те, що два останні місяці відповідач сплачував аліменти добровільно, позивач просила суд стягнути аліменти з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суду пояснив, що інших дітей на утриманні не має, працює офіційно.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.5).

Дитина проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні, що не заперечував відповідача, а тому згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Також ця обставина підтверджується довідкою Верхівцевської міської ради від 22 червня 2016 року. Відповідач працює, отримує щомісяця заробітну плату.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів законними та обґрунтованими.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина потребує утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб, а також ту обставину, що відповідач працює, має стабільний дохід.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приймає до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 181 - 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10,11, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.п.н.НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) аліменти на дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набранням рішенням суду законної сили до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.п.н.НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) судовий збір в дохід держави у розмірі 551 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко