Провадження № 2-др/641/10/16 Справа № 641/8709/14-ц
09 листопада 2016 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Богдан М.В.,
за участю секретаря Дрокіної С.О,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у спільній сумісній власності та визначення порядку користування квартирою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення частки в спільній сумісній власності та визначення порядку користування квартирою,-
Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 01 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Припинено право спільної сумісної власності на квартиру №94, що розташована за адресою: м. Харків, пр.-т Московський, 102/112. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири №94 по пр.-ту Московському, 102/112 в м. Харкові. Визначено порядок користування квартирою №94 по пр.-ту Московському, 102/112 в м. Харкові, виділивши у користування ОСОБА_1 житлову кімнату площею 12.6 кв.м, залишивши у користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 20.7 кв.м з прилеглим до неї балконом площею 1.4 кв.м. Приміщення кухні площею 6.9 кв.м, ванної кімнати площею 3.1 кв. м, вбиральні площею 1.2 кв.м, коридору 7.6 кв.м, вбудованої шафи 0.4 кв.м залишено у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2. В задоволенні інших вимог відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири №94 по пр.-ту Московському, 102/112 в м. Харкові.
Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Харківської області від 04.03.2016 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.12.2015 року залишено без змін.
Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 26.05.2016 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.12.2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 04.03.2016 року залишено без змін.
30.09.2016 року від представника позивача надійшла заява, в якій він просить ухвалити додаткове рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи в розмірі 3690,00 грн.
В судове засідання сторони не з'явилися, хоч були належним чином судом повідомлені про час та місце розгляду питання щодо винесення додаткового рішення відповідно до закону.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 88 ЦПК України передбачено розподіл судових витрат між сторонами,а саме стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Згідноч.1 ст.220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення,якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Отже неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином судом повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
При зверненні до суду позивач ОСОБА_1 сплатила судовий збір на суму 243,60 грн. та 3690,00 грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 1, 44, 221).
Відповідно до ст. 79 ЦПК України , судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, в тому числі витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.
У відповідності до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.
Таким чином суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача судового збору в розмірі 121,80 грн. та витрати за проведення експертизи в розмірі 1845,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11,60,79,88,220 ЦПК України, -
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 121,80 грн. та витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 1845,00 грн.
Додаткове рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: ОСОБА_4