Справа № 133/745/16-ц
УХВАЛА

08.07.2016 року Іменем України

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі головуючого судді Воронюк В.А.

при секретарі Полонській Н.М..,

представника скаржника ОСОБА_1

державного виконавця Василюка А.І.

представника боржника адвоката ОСОБА_2

боржниці ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині скаргу ОСОБА_4, в інтересах якої на підставі доручення діє Дем»янюк ОСОБА_5, на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_7 Дем»янюк В.Б. звернувся в суд із скаргою на бездіяльність посадової особи відділу державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_6 в якій просить визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця відділу ДВС Козятинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6 , щодо не передачі арештованого майна боржника ОСОБА_3 на реалізацію, по виконавчому провадженню №42415416, відкритому 07.03.2014 року. Зобов'язати головного державного виконавця відділу ДВС Козятинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6, на виконанні у якого перебуває виконавче провадження №42415416 відкрите 07.03.2014 року, виконати всі необхідні дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження», щодо реалізації арештованого майна боржника ОСОБА_3, а саме встановити вартість арештованого майна боржника, шляхом залучення суб'єкта оціночної діяльності та передати на реалізацію нерухоме майно належне боржнику ОСОБА_3, без дозволу органу опіки та піклування Козятинської міської ради, а саме житловий будинок та земельну ділянку на якій він розташований, що знаходитиься за адресою Вінницяька область м. Козятин, вул. Л.Українки,10.

В обґрунтування зазначеної скарги вказав, що в провадженні головного державного виконавця Козятинського МРУЮ у Вінницькій області Василюка В.І. знаходиться виконавче провадження №42415416 від 7.03.2014 року, про стягнення з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_4 боргу у розмірі 194961 грн., відкрите на підставі виконавчого листа № 133/563/13-ц виданого Козятинським міськрайонним судом Вінницької області 23.01.2014 року. 17 червня 2014 року державним виконавцем Василюком А.І. на майно боржника ОСОБА_3, а саме житловий будинок загальною площею 97,1 кв.м.(житлова площа 57,4 кв.м) розташований в м.Козятині по вулиці Л.Українки 10 та на земельну ділянку площею 0,0564 га, що розташована в м.Козятині по вулиці Л.Українки 10 (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) було накладено арешт. Боржником ОСОБА_3 до матеріалів виконавчого провадження було долучено ксерокопію домової книги на вищезазначений будинок, згідно якої в будинку зареєстровані троє малолітніх дітей,а саме ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9»я Олексіївна 2008 р.н та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2. 23.09.2015 року головний державний виконавець Козятинського МУЮ ОСОБА_6 звернувся з поданням до органу опіки та піклування Козятинської міської ради, яким відповідно до постанови КМУ від 24.09.2008 року № 866 є виконавчий комітет Козятинської міської ради, для надання дозволу на реалізацію арештованого майна боржника ОСОБА_3, а саме житлового будинку, що розташований за адресою м.Козятин вулиця Л.Українки 10, який на праві приватної власності належить останній. Проте, відповідно до довідки управління державної міграційної служби Вінницької області ОСОБА_3 з 17.10.1995 року до теперішнього часу зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 (лісництво). В будинку по вулиці Л.Українки 10, м.Козятин, ОСОБА_3 ніколи не проживала,оскільки в даному будинку на протязі тривалого часу проживає ОСОБА_4 зі своєю сім»єю.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду від 23 серпня 2013 року, в порядку забезпечення позову було накладено арешт на вищевказаний будинок. Після винесення рішення суду (від 05.12.2013 року, , Про стягнення з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_4 боргу у розмірі 194961 грн.) боржниця ОСОБА_3, 13.12.2013 року штучно, з метою унеможливити реалізацію свого будинку, для погашення боргу перед ОСОБА_4 зареєструвала в своєму будинку, що розташований в м.Козятині по вулиці Л.Українки 10, сторонніх осіб, які не є членами її родини, а саме своїх малолітніх племінників - ОСОБА_8 2004 р;н. та Кубій- Дар»ю Олексіївну ІНФОРМАЦІЯ_4, а також їхню матір ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5, які з дати реєстрації та до теперішнього часу там жодного дня не проживали. Крім цього боржниця ОСОБА_3 знаючи, що на її майно - будинок за адресою м.Козятин вулиця Л.Українки 10 накладено арешт та усвідомлюючи, що на власний розсуд розпоряджатись даним будинком вона вже не має права, 10.09.2014 року зареєструвала в своєму будинку -малолітнього сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6. Фактичним місцем проживання громадянки ОСОБА_11 та її малолітніх дітей ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9»ї Олексіївни ІНФОРМАЦІЯ_4 - є будинок розташований в селі Махаринці Козятинського району, точна адреса невідома. Фактичним місцем проживання громадянки ОСОБА_3 та її малолітнього сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_7 - є будинок розташований за адресою с.Іванківці (лісництво) Козятинського району.

30.09.2015 року на адресу ВДВС надійшла відповідь органу опіки та піклування Козятинської міської ради від 24.09.2015 року, якою відмовлено у надані згоди на реалізацію арештованого будинку ОСОБА_3, оскільки згідно домової книги в будинку боржника зареєстровані малолітні діти та відповідно до ст.12 ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна,право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень.

Станом на сьогоднішній день рішення суду залишається не виконаним. 17 березня 2016 року ОСОБА_4 звернулась з клопотанням до головного державного виконавця Козятинського МРУЮ ОСОБА_6 з тим, щоб він вжив всіх заходів щодо виконання рішення суду та передав на реалізацію майно боржника ОСОБА_3,а саме житловий будинок та земельну ділянку на якій він розташований що в м.Козятині по вулиці Л.Українки 10 без дозволу органу опіки та піклування. 5 квітня 2016 року на її адресу надійшла відповідь ДВС на вищевказане клопотання, згідно з якою клопотання розглянуте, однак з даної відповіді не вбачається чи підлягає воно задоволенню. Таким чином має місце бездіяльність головного державного виконавця Козятинського МРУЮ ОСОБА_6 щодо виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник скаржника Дем»янюк В.Б. просить задовольнити скаргу, підтвердив обставини зазначені вище та додав, що при примусовому виконанні рішення суду непотрібна згода органу опіки та піклування при реалізаціїї будинку у процесу виконання рішення суду , оскільки це не є правочином, а є виконання рішення суду та посилається на правові позиціїї викладені в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України у справах №№ 6-4569 св від 29.01.2014року, № 6-3495 св від 28.05.2014 року та № 6-8741 св 15 від 08.07.2015 року та на правову позицію викладену в постанові Верховного Суду України в справі № 6-323 цс 16 від 16.03.2016 року , яка згідно ст.360-7 ЦПК україни є обовязковою для усіх судів України .

Державний виконаввець ОСОБА_6 скаргу не визнає, при цьому пояснив, що він діяв відповідно до мивог Закону України "Про виконавче провадження " та Інструкції з організаціїї примусового виконання рішень та Порядку реалізації арештованого майна , де передбачено, що при наявності малолітніх чи неповнолітніх дітей у будинку, який підлягає реалізаціїї, потрібна х згода органу опіки та піклування.

Представник боржника ОСОБА_3 ОСОБА_2 вважає, що державний виконавець Василюк А.І. діяв правомірно, відповідно до вимог Закону України"Про виконавче провадження " та Інтсрукціїї з організаціїї примусового виконання рішень, затвердженої міністреством юстиціїї україни від 02.04.2012 року № 512/5 . Її довірительна немає іншого майна і реалізація арештованого майна поушить права малолітніх дітей.

Боржниця ОСОБА_3 скаргу не визнає, при цьому пояснила, що у неї немає іншого житла і їй немає де проживати з дітьми. Вона дійсно у даному будинку ніколи не проживала, бо він був непридатним для проживання.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, приходить на наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05.12.2013 року по справі № 133/563/13-ц з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 було стягнуто 194961 грн.

На підставі рішення суду 23.01.2014 року було видано виконавчий лист, який було звернуто до виконання в відділ державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції та 07.03.2014 року по даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження (а.с.5)

17 червня 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6 накладено арешт на майно боржника ОСОБА_3, а саме на житловий будинок загальною площею 97,1 кв.м.(житлова площа 57,4 кв.м) розташований в м.Козятині по вулиці Л.Українки 10 та на земельну ділянку площею 0,0564 га, що розташована в м-Козятині по вулиці Л.Українки 10 (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) (а.с.6-7).

10.09.2014 року ОСОБА_3, зареєструвала в своєму будинку малолітнього сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6, після чого до матеріалів виконавчого провадження долучила ксерокопію домової книги на будинок, згідно якої в будинку по вулиці Л.Українки 10 в м. Козятин зареєстровані троє малолітніх дітей,а саме ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9»я Олексіївна 2008 р.н та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 В даному будинку зареєстрований також батько малолітнього ОСОБА_10 - ОСОБА_10 андрій Альгісович, ( чоловік боржниці ОСОБА_9 ).

23.09.2015 року головний державний виконавець Козятинського МУЮ ОСОБА_6 звернувся з поданням до органу опіки та піклування Козятинської міської ради, яким відповідно до постанови КМУ від 24.09.2008 року № 866 є виконавчий комітет Козятинської міської ради, для надання дозволу на реалізацію арештованого майна боржника ОСОБА_3, а саме житлового будинку, що розташований за адресою м.Козятин вулиця Л.Українки 10, який на праві приватної власності належить останній.

30.09.2015 року на адресу ВДВС надійшла відповідь органу опіки та піклування Козятинської міської ради від 24.09.2015 року, якою відмовлено у надані згоди на реалізацію арештованого будинку ОСОБА_3, оскільки згідно домової книги в будинку боржника зареєстровані малолітні діти та відповідно до ст.12 ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна,право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень.

Станом на сьогоднішній день рішення суду залишається не виконаним.

Необхідно зазначити, що відповідно до довідки управління державної міграційної служби Вінницької області (яка міститься в матеріалах виконавчого провадження) ОСОБА_3 з 17.10.1995 року до теперішнього часу зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 (лісництво).

В будинку по вулиці Л.Українки 10, м.Козятин, ОСОБА_3 (як і інші зареєстровані в ньому особи) ніколи не проживали, оскільки в даному будинку з моменту введення його в експлуатацію проживає ОСОБА_12 зі своєю сім»єю. '

Фактичним місцем проживання громадянки ОСОБА_11 та її малолітніх дітей ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9»ї Олексіївни ІНФОРМАЦІЯ_4 - є будинок розташований в селі Махаринці Козятинського району, точна адреса невідома.

Фактичним місцем проживання громадянки ОСОБА_3 та її малолітнього сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_7 - є будинок розташований за адресою с.Іванківці (лісництво) Козятинського району.

Статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що діти - члени сім'ї наймача або власника жилого примицення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Отже з аналізу даної норми вбачається, що діти-члени сім»ї наймача мають право користування лише займаним приміщенням, а в даному випадку в будинку в м.Козятині по вулиці Л.Українки 10 боржниця ОСОБА_3 та інші зареєстровані в ньому особи ніколи не проживали.

Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень.

Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям (ч.4 цієї статті).

Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Зі змісту ст.ст.39,52,61,62 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що примусова реалізація майна за рішенням суду не є правочином, а є виконанням рішення суду.

Отже, згода органу опіки та піклування на реалізацію будинку у процесі виконання рішення суду непотрібна (вказана позиція викладена в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України в справах №№ 6-45696св13 від 29.01.14, 6-3495 св14 від 28.05.14,6-8741св15 від 08.07.2015 року).

Крім цього в постанові Верховного Суду України в справі № 6-323цс16 від 16.03.2016 року, викладена правова позиція, про те, що при виконанні рішення суду та проведенні прилюдних торгів попередній дозвіл органів опіки та піклування на відчуження нерухомого майна не потрібний. Згідно зі ст.360-7 ЦПК України дана правова позиція є обов»язковою для усіх судів України.

Відповідно до інструкції з організації примусового виконання рішень, а саме пункту 4.5.7., у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 27 грудня 2011 року № 153, житловий будинок розташований в м.Козятині по вулиці Л.Українки буд.10 належить ОСОБА_3, тобто її малолітній син та племінники права власності на зазначений будинок не мають.

Відповідно до статті 156 Житлового Кодексу України- члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків або одного з них з ким вона проживає.

Таким чином, оскільки боржниця ОСОБА_3 зі своїм малолітнім сином ОСОБА_10 жодного дня у вказаному будинку не проживали, то останній враховуючи норми ЖК України не має права на користування даним будинком.

Відповідно до статті 64 Житлового Кодексу України - до членів сімї наймача належать ; дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Таким чином, оскільки малолітні племінники боржниці ОСОБА_3, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9»я Олексіївна ІНФОРМАЦІЯ_4, не являються членами сім»ї боржниці ОСОБА_3, жодного дня у вказаному будинку з ОСОБА_3 не проживали, спільне господарство з боржницею не вели та навіть не проживають за фактичним місцем мешкання ОСОБА_3, то вони враховуючи норми ст.156 ЖК України не мають права на користування даним будинком.

Ті обставини, що зазначені діти ніколи не проживали в ІНФОРМАЦІЯ_8 повністю підтвердженні рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області в цивільній справ № 133/563/13-ц від 05.12.2013 року та відповідно до ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. і(

Отже, якщо зазначені діти не мають права власності та права користування будинком належним боржниці ОСОБА_3,що в м.Крзятині по вулиці Л.Українки 10, то навіть в контексті інструкції з організації примусового виконання рішень згода органу опіки та піклування при передачі на реалізацію будинку ОСОБА_3 не потрібна, оскільки реалізація зазначеного будинку з прилюдних торгів жодним чином не вплине на їхні права.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Рухоме майно, вартість якого не перевищує сто п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, товари побутового вжитку, а також інше рухоме майно (у разі якщо стягувач не заперечує проти цього) реалізуються на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах).

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановленого звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна, разом з житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянка, що належить боржнику. Відповідно до акту державного виконавця від 03.09.2014 року у боржника ОСОБА_3 ліквідного майна на яке можливо звернути стягнення, за місцем її проживання не має, а тому при таких обставинах державний виконавець має керуватись саме статтею 63 Закону Украши «Про виконавче провадження».

Пунктом 4.5.3. інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 передбачено,що реалізація арештованого державними виконавцями майна здійснюється відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15.07.99 № 42/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції Украши 19.07.99 за № 480/3773 (із змінами), та відповідно до тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції Украши від 27.10.99 № 68/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.99 за № 745/4038 (із змшами), Правил комісійної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства зовнішніх економічних зв'язків Украши від 13.03.95 № 37, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.03.95 за № 79/615 (із змінами).

Відповідно до п.3.2 Тимчасового Положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 р. № 68/5, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою та інші відомості, передбачені Інструкцією про проведення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

За умовами ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Статтею 383 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином існує бездіяльність головного державного виконавця відділу ДВС Козятинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6 , щодо не передачі арештованого майна боржника ОСОБА_3 на реалізацію, по виконавчому провадженню №42415416, відкритому 07.03.2014 року, а тому скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Згідно ст. 388 ЦПК України стягнути з Відділу державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиціїї на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн.

Керуючись ст.387,388 ЦПК України, суд-

у х в а л и в :

Скаргу задовольнити частково .

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу ДВС Козятинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6 , щодо не передачі арештованого майна боржника ОСОБА_3 на реалізацію, по виконавчому провадженню №42415416, відкритому 07.03.2014 року.

Зобов'язати головного державного виконавця відділу ДВС Козятинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6, на виконанні у якого перебуває виконавче провадження №42415416 відкрите 07.03.2014 року, виконати всі необхідні дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження», щодо реалізації арештованого майна боржника ОСОБА_3.

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиціїї Вінницької області на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн

На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів після проголошення.

Суддя підпис ОСОБА_13

З оригіналом згідно.

суддя

секретар

08.07.2016