Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Єрмаков Ю.В.
Справа № 420/250/16-ц
Провадження № 22ц/782/386/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі: головуючого - Єрмакова Ю.В.,

суддів : Карташова О.Ю., Дронської І.О.

за участю секретаря Попової Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь», ОСОБА_2 на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 01 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь», відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області про стягнення орендної плати,

в с т а н о в и л а :

В січні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив: стягнути з ТОВ «Промінь» на його користь орендну плату за користування землею за 2012 рік у розмірі 3370,37 грн., за договором оренди № 455, 3374,70 грн., за договором оренди № 456, 3377,18 грн., за договором оренди № 457, 3376,35 грн., за договором оренди № 454, а також стягнути орендну плату за користування землею за 2013 рік у розмірі: 3370,37 грн., за договором оренди № 455, 3374,70 грн., за договором оренди № 456, 3377,18 грн. за договором оренди № 457, 3376,35 грн. за договором оренди № 454; пеню за несплату орендної плати за 2012 рік у розмірі: за договором оренди № 455 7569,02 грн., за договором оренди № 456 7580,25 грн., за договором оренди № 457 - 7580,25 грн., за договором оренди № 454 - 7580,25 грн.; пеню за несплату орендної плати за 2013 рік у розмірі: за договором оренди № 455 - 5108,92 грн., за договором оренди № 456 - 5116,50 грн., за договором оренди № 457 - 5116,50 грн., за договором оренди № 454 5116,50 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є власником чотирьох земельних ділянок згідно державних актів ЛГ №002596, ЛГ№002597, ЛГ №002598, ЛГ №002599, розмірами 7,2832 га, 7,2838 га, 6,3822 га, 6,4917 га відповідно. Між позивачем та відповідачем 01.07.2008 року було укладено чотири договори оренди землі №№454, 455, 456, 457, предметом яких є вище зазначені земельні ділянки. Вказаними договорами передбачено: п.8 Договіру, договір укладено на десять років, п.9 - орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі, згідно угоди щодо умов сплати орендної плати на кожен рік оренди, є невідємною частиною договору, п. 10 - обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, п. 11 - орендна плата вноситься у такі строки: до 30 грудня поточного року. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідач не виконав покладені на нього обовязки, щодо сплати орендної плати за 2012 р., 2013р. та враховуючи, що відповідачем не повертались землі зазначені в договорах за актами прийому передачі, та вони були в його користуванні, вважає орендна плата повинна сплачуватися в повному розмірі за 2012р. та за 2013р., у звязку з чим просив задовольнити позов.

Рішенням Новопсковського районногосуду Луганської області від 01 квітня 2016 року позов задоволено частково. Суд вирішив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» код ЄРДПОУ 30733766 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, заборгованість по орендній платі за договорами оренди землі №454, 455, 456, 457 за користування землею за 2013 рік у розмірі 4766 (чотири тисячі сімсот шістдесят шість) грн. 36 коп. та пеню за несплату орендної плати за 2013 рік у розмірі 7225 (сім тисяч двісті двадцять п'ять) грн. 80 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» код ЄРДПОУ 30733766 на користь держави р/р № 0223, МФО 804013, Код 37942461, одержувач: УДКСУ у Новопсковському районі, банк одержувача: ГУДКСУ у Луганській області, судовий збір у розмін 551,20 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Крім цього, ухвалою Новопсковського районного суду від 29.03.2016 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» про стягнення орендної плати та пені в частині позовних вимог про стягнення орендної плати за договорами оренди землі №454, 455, 456, 457 за 2012 рік та пені за несвоєчасне внесення орендної плати за користування землею за 2012 рік по 21.11.2013 року закрито, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Вказана ухвала суду сторонами не оскаржується.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Промінь», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, звернулися з апеляційною скаргою, просили частково скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, судова колегія приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право:

1) постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін;

2) скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог;

3) змінити рішення;

4) постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду має бути законним та обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно з законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності зі ст.214 ЦПК України Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Такі вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції послався на ст.90, 96 ЗК України, ст.526, 610, 611,612, 625 ЦК України, ЗУ «Про оренду землі», виходив з положень договорів оренди землі та прийшов до висновку про необхідність здійснитирозрахунок розміру орендної плати за договорами оренди №454, 455, 456, 457 за 2013 рік відповідно до умов договору з урахуванням індексів інфляції за період з 26.04.2013 року по 31.12.2013 року, у звязку з чим вважав позовні вимоги частково обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи, а також нормам матеріального та процесуального права, які правильно були застосовані судом першої інстанції при вирішенні справи.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі це засноване на договорі строкове, платне володіння і користування земельною літня необхідної орендареві для проведення підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за визначену плату передавати орендареві земельну ділянку у користування і володіння на певний строк, а орендодар зобовязаний використовувати земельну ділянку у відповідності до умов оренди земельних ділянок, який укладається у письмовій формі (ст. 14 Закону України «Про оренду») у відповідності до типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 рою № 220 та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч.І ст. 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації і на підставі ч. 2 ст. 125 ЗК України та ст. 17 Закону України «Про оренду землі» є укладеним та вважається переданим з моменту такої реєстрації.

Згідно ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач являється власником земельних ділянок площами 6,3822 га, 6,7105 га, 7,2832 га та 6,4917 га, розташованих на території Новорозсошанської сільської ради Новопсковського району Луганської області, що підтверджується Державними актами на власності на землю серії ЛГ №002598, серії ЛГ №002597, серії ЛГ №002596 та серії ЛГ №002599 відповідно, виданими 28.12.2004 року Новопсковською районною державною адміністрацією.

01 липня 2008 року позивач уклав з відповідачем договори оренди належних земельних ділянок №№ 457, 456, 455, 454 строком на 10 років та угоди щодо сплати орендної плати на 2008 рік які є невід'ємними частинами вказаних договорів. Зазначені договори з додатками зареєстровані у Новопсковському РРО ДП «Центр Державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено записи від 17.07.2009 року за №№ 01, 02, 03 та 04 відповідно.

Земельні ділянки були передані позивачем (орендодавцем), відповідачу (орендарю про що свідчать акти прийому передачі обєктів оренди).

Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Крім цього, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до пунктів 9, 10, 11, 12 зазначених договорів, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі, згідно угоди щодо умов сплати орендної плати на кожен рік оренди, яка є невідємною частиною договорів. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься у такі строки: до ЗО грудня поточного року.

Згідно угоди щодо сплати орендної плати за 2008 рік, яка є невідємною частиною договорів про оренду землі та додана до договорів, розмір платежів становить 1600 грн. в натуральній формі по кожному договору. І період виплати зазначено 30.12.2008 року.

Також, судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Луганської області від 21 лютого 2014 року по справі №426/468/13-ц за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» про розірвання договору оренди землі, стягнення орендної плати, стягнення пені, та повернення землі встановлено, що сторони протягом 2009-2011 р.р. за взаємною згодою перейшли на змішану форму оплати орендної плати за земельні ділянки. За 2012 р. орендна плата не нараховувалася, оскільки землі позивача не оброблялись у звязку з ухваленням судом заочного рішення від 19.04.2012 року про розірвання договорів оренди землі. Вказаним рішенням також встановлено, що позивач ОСОБА_2 починаючи з 2009 року погоджувався з тим, що додаткові угоди до договорів не укладалися і орендна плата нараховувалась ТОВ «Промінь» без зазначених угод і він отримував орендну плату.

Відповідно до листа за вих. 01/01/16-832 відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області, згідно поземельної книги, відкритої 29.12.2012 року на земельні ділянки кадастрові номери :12:002:0016, :12:002:0017, :12:002:0018, :12:002:0019 у розділі 4 було внесено запис про дострокове припинення договорів оренди землі №№03, 03, 03,

03 від 17.07.2009 року які були укладені між ТОВ «Промінь» та ОСОБА_2 Підстава внесення змін: заочне рішення Новопсковського районного суду №2/1219/124 від 19.04.2012 року.

Згідно рішення Новопсковського районного суду Луганської області № 420/468/13-ц від 21.11.2013 року позивачу ОСОБА_2 в частині позовних вимог про стягнення з ТОВ «Промінь» на його користь за договорами оренди землі №454, 455, 456, 457 пені за несвоєчасне внесення орендної плати за користування землею за 2012 рік по 21.11.2013 року відмовлено. В цій частині рішення набрало законної сили 21.02.2014 року.

Відповідно до рішення Апеляційного суду Луганської області від 21.02.2014 року позивачу ОСОБА_2 в частині позовних вимогах про стягнення з ТОВ «Промінь» на його користь орендної плати за договорами оренди землі №454, 455, 456, 457 за 2012 рік у сумі 13498,57 грн. відмовлено. Рішення Новопсковського районного суду Луганської області № 420/468/13-ц від 21.11.2013 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з ТОВ «Промінь» на його користь за договорами оренди землі №454, 455, 456, 457 пені за несвоєчасне внесення орендної плати за користування землею за 2012 рік по 21.11.2013 року залишено без змін. Рішення Апеляційного суду Луганської області набрало законної сили 21.02.2014 року.

Вказані обставини сторонами також не заперечуються та підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України ці рішення мають преюдиційне значення та факти, які ними встановлені не потребують доказуванню.

Отже, враховуючи наведені вище обставини, судова колегія вважає правильним висновок суду щодо відмови у задоволенні позову в частині стягнення пені за несплачену орендну плату за цими договорами за 2012 рік у період з 22.11.2013 року по 27.01.2016 року, у звязку з тим, що на підставі заочного рішення суду договори оренди землі №455, 456, 457, 454 були припинені, а тому орендна плата не нараховувалася.

Крім цього, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до ухвали Новопсковського районного суду від 26 квітня 2013 року заочне рішення від 19.04.2012 року по цивільній справі №2/1219/124/2012 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Промінь» про розірвання договір оренди землі та стягнення пені скасовано. Ухвала набрала законної сили 26.04.2013 року. На підставі рішення суду від 26.05.2014 року по зазначеній справі в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ «Промінь», реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції Луганської області про визнання недійсними договорів оренди землі, скасування державної реєстрації договорів оренди землі та повернення землі відмовлено повністю. Рішення набрало законної сили 14.10.2014 року.

Відповідно до пункту 31 зазначених договорів оренди землі, обовязок орендаря, зокрема, приступити до використання ділянки за цільовим призначенням, згідно з умовами договору.

Отже, виходячи з наведеного вище, судова колегія вважає правильним висновок суду, що відповідач повинен був з моменту винесення ухвали про скасування заочного рішення про розірвання договорів оренди, тобто з 26.04.2013 року приступити до використання земельної ділянки, згідно з умовами договору та враховуючи положення ст.526, 610, 611, 612, 625 ЦК України, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що розрахунок розміру орендної плати за договорами оренди №№454,455.456,457 за 2013 рік відповідно до умов договору з урахуванням індексів інфляції повинен бути за період з 26.04.2013 року по 31.12.2013 рік.

При цьому, судова колегія погоджується і з розрахунком розміру заборгованості, зробленим судом першої інстанції.

Доводам апелянта з приводу того, що підстав для нарахування та стягнення орендної плати за 2013 рік, не має, оскільки не було державної реєстрації поновлених договорів оренди та ТОВ «Промінь» не користувались вказаними земельними ділянками, судом першої інстанції надано висновок, з яким судова колегія погоджується.

Підстав вважати, що відповідач ТОВ «Промінь» не користувався вказаними земельними ділянками у 2013 році, не має, оскільки а ні судом першої інстанції, а ні апеляційною інстанцією таких обставин не було встановлено. Представник ТОВ «Промінь» в апеляційній інстанції надав суду довідку виданою директором ТОВ «Промінь», в якій зазначено, що у 2013 році спірні земельні ділянки не використовувалися. Вказану довідку суд оцінює критично, оскільки іншими доказами ці обставини не підтверджуються. Навпаки, земельні ділянки, як було зясовано в ході судового розгляду в апеляційній інстанції, позивачу у спірний період не повертались, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами про повернення земельних ділянок, про що свідчать поштові звернення, які є в матеріалах справи, та які повертались позивачу з відміткою про відмову відповідача від їх отримання. При цьому, згідно довідок з податкової інспекції, відповідач також сплачував податки у 2013 році за вказані земельні ділянки, які знаходились у нього в користуванні. Також, як підтвердили сторони в апеляційній інстанції, на даний час вказані договори оренди земельних ділянок також не є зареєстрованими відповідно до чинного з 01.01.2013 року законодавства в органах державної реєстраційної служби. Але сторони продовжують виконувати умови договорів оренди і на даний час, відповідачем нараховувалася орендна плата у 2014,2015 роках відповідно до умов укладених у 2008 році договорах оренди земельних ділянок. При цьому, питань щодо виконання умов договору, а також питань щодо правових підстав для користування земельними ділянками у відповідача не виникало, у звязку з чим у суду першої інстанції були підстави для висновку про застосування ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року в частині поняття власності чи «майна».

Отже, враховуючи встановлені судом першої інстанції обставини, а також докази у їх сукупності, які не були спростовані відповідачем, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ТОВ «Промінь». Зазначені апелянтом обставини не знайшли свого обєктивного підтвердження в ході розгляду справи в апеляційній інстанції.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 з приводу не застосування судом першої інстанції розрахунків позивача виходячи з 3% від нормативно грошової оцінки землі, що відповідає Указу Президента України №92/2002 «При додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та часток (паїв)» від 02.02.2002 року, то цім доводам апелянта була надана судом першої інстанції відповідна правова оцінка, з якою судова колегія погоджується, також враховуючи те, що позивач підтвердив, що додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок щодо змін орендної плати сторонами не укладалось після 2008 року, де сума орендної плати вказана у розмірі 1600грн., при цьому, в апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_2 вказує на те, що ТОВ « Промінь» з власної ініціативи сплачував орендну плату у розмірі вищому, ніж вказаний у договорах оренди та 3% від оцінки землі та сам відповідач кожного року самостійно переглядав умови сплати орендної плати. Сам позивач не надав суду доказів того, що він звертався до відповідача з приводу зміни умов договорів або укладення додаткових угод щодо визначення розміру орендної плати, як то визначено умовами договорів оренди земельних ділянок, укладених сторонами у 2008 році.

Також, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги з приводу того, що судом першої інстанції не було зясовано питання щодо розміру орендної плати стосовно виплати ТОВ «Промінь» іншим орендодавцям, оскільки це не було предметом розгляду у цій справі. В даному випадку предметом розгляду справи були відносини, які склалися між позивачем як орендодавцем ОСОБА_2 та відповідачем як орендарем ТОВ «Промінь». Між ними виникли правовідносини на підставі договорів оренди земельних ділянок, укладених у 2008 році, а тому ці правовідносини не стосуються інших орендодавців. При цьому, предметом розгляду було питання щодо стягнення орендної плати та пені, вимог щодо повернення орендованих земельних ділянок позивачем не ставилось.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу безпідставного залучення судом першої інстанції в якості співвідповідача відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області, то як вбачається з заяви, яка міститься в матеріалах справи, залучення у якості співвідповідача сталося за клопотанням самого позивача, який у відповідності до ст.27,31,33 ЦПК України користується своїми правами на власний розсуд, самостійно визначає підставу або предмет позову, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Інші доводи апеляційної скарги стосовно порушення судом норм процесуального права, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не вплинули правильність прийнятого судом першої інстанції рішення та не є підставами відповідно до ст.309 ЦПК для скасування або зміни ухваленого рішення.

Отже, виходячи зі змісту апеляційних скарг та наведених у них доводів, є підстави вважати, що ці доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, містять у собі субєктивне тлумачення обставин справи та вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а також поясненнями позивача, його представника та представника відповідача.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційних скарг не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК України, судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити .

Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 01 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Луганської області набирає чинності негайно, може бути оскаржена до касаційної інстанції - Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту проголошення.

Головуючий суддя Єрмаков Ю.В.

Судді : Карташов О.Ю.

ОСОБА_3