Справа № 456/1245/16 Головуючий у 1 інстанції: Микитчин І.М.
Провадження № 22-ц/783/5283/16 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П., Савуляк Р.В.

при секретарі Куцик І.Б.,

за участю позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 липня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач - ОСОБА_2. Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права. Вважає, що ним повністю доведено факт поширення відповідачем стосовно нього неправдивої інформації, що принижує його честь, гідність, ділову репутацію. В апеляційній скарзі апелянт просить рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 липня 2016 року скасувати ту ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог щодо захисту честі та гідності та стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн. і судові витрати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст.11,59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування .

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів вважає що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що 13 березня 2016 року відбулась зустріч парафіян храму Різдва Пресв"ятої Богородиці с.Романівка Комарнівського деканату Стрийської Єпархії з о. ОСОБА_5 та о. ОСОБА_6, на якій були також присутні парафіяни храму Серця Христового с. Березець Комарнівського деканату Стрийської Єпархії. Під час зустрічі між позивачем - ОСОБА_2 та відповідачем - ОСОБА_4 виникла словесна суперечка, в ході якої відповідач назвав позивача "брехуном, регіоналом, особою яка не знає Десяти Божих Заповідей", "є розлученим", "зачинив Храм і нікому не дозволяє заходити". Згадана обставина відповідачем не заперечується та визнається.

Постановляючи оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2, суд виходив з тих обставин, останній не довів той факт, що відповідач - ОСОБА_4 поширював про нього недостовірну інформацію, чим заподіяв йому моральну шкоду.

З таким висновком колегія суддів погоджується в повній мірі з наступних підстав.

Частиною 4 ст.32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 270 ЦК України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа, зокрема, має право на повагу до гідності та честі.

Згідно положень ст.277 ЦК України та Роз'яснень, які містяться в п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи").

Пунктом 15 вищезгаданої Постанови визначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і всебічно здійснювати своє особисте немайнове право.

Разом із тим, за змістом зазначеного законодавства, кожному гарантується право на свободу вираження поглядів, не завдаючи при цьому шкоди репутації окремих осіб і не порушуючи їх прав.

У законодавстві при цьому робиться чітке розмежування між інформацією фактичного характеру, яка має бути доведена й оціночними судженнями, які не підлягають доведенню і спростуванню (ст. 471 Закону України "Про інформацію").

Колегія суддів вважає правильними висновки суду, що висловлювання які є предметом спору, не є неправдивою інформацією, так як такі висловлювання є оціночними судження - "брехуном, регіоналом, особою яка не знає Десять Божих заповідей", правдивою інформацією - "розлучений", а також фразою вжитою відповідачем в гіперболізованому варіанті - "зачинив храм і нікому не дозволяє заходи".

З врахуванням вищезгаданих норм, колегія суддів вважає, що ОСОБА_4 в своїх висловлюваннях стосовно позивача, скориставшись своїм правом на свободу вираження поглядів, висловив свою думку щодо ОСОБА_2, а також озвучив інформацію, яка не є недостовірною.

Колегія суддів вважає, що ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції позивачем не представлено жодного належного доказу на підтвердження заподіяння йому відповідачем моральної шкоди.

Виходячи з мотивів рішення, суд першої інстанції вірно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що доводи апеляційної скарги жодним чином правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід відхилити, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 липня 2016 року слід залишити без змін.

Згідно з вимогами ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк