Справа № 591/3999/16-ц
Провадження № 2/591/2054/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.,

при секретарі судового засідання Кальченко М.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Сумської міської ради, Виконавчого комітету Сумської міської ради, треті особи: ОСОБА_5, Перша Сумська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності квартири на праві спільної часткової власності із зазначенням часток, про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги мотивує наступним. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.01.1994 року, виданого виконкомом Сумської міської ради, квартира АДРЕСА_1, належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3. Позивач вказує, що ОСОБА_6 за життя було складено заповіт, відповідно до якого він належну йому частину квартири АДРЕСА_1 заповів сину ОСОБА_5 (третя особа) та онуці ОСОБА_3 (позивач). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась в тому числі і з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1. Спадкоємці за заповітом: син ОСОБА_5 та онука ОСОБА_3 фактично не вступили в управління і володіння спадковим майном, і не подали до нотконтори заяви про прийняття спадщини. Дружина спадкодавця ОСОБА_6 - ОСОБА_8 як спадкоємець за законом першої черги, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тобто прийняла спадщину, що складалася з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, однак не оформила її та не отримала свідоцтво про право на спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла. За життя ОСОБА_8 склала заповіт, відповідно до якого вона все своє майно заповіла сину ОСОБА_5 та онуці ОСОБА_3 Спадкоємці у передбачений законом строк звернулися із заявами про прийняття спадщини. Однак при збиранні документів для оформлення спадщини спадкоємцями було виявлено, що оригінал свідоцтва про право власності на житло від 10.01.1994 року було втрачено, і тому постановою нотаріуса від 12.03.2016 року спадкоємцю ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують склад спадкового майна та належність його померлій ОСОБА_8 Тому позивач просить: 1) встановити факт належності квартири АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності ОСОБА_8 - 2/3 частини, ОСОБА_3 - 1/3 частини; 2) визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовомузасіданніпредставник позивача ОСОБА_1 позов підтримав, просивзадовольнити, пояснив, що в зв'язку з втратою оригіналу свідоцтва про право власності на житло позивач не має іншого способу оформити своє право власності в порядку спадкування за заповітом, інакше як через суд, а також позивач не має можливості отримати дублікат свідоцтва про право власності на житло, а тому просить встановити факт належності квартири на праві спільної часткової власності ОСОБА_8 2/3 частин та ОСОБА_3 1/3 частини.

Представник відповідача Сумської міської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника, надав письмові заперечення, суть яких зводиться до того, що Сумська міська рада є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки спір по даній справі можливий лише між спадкоємцями, до кола яких Сумська міська рада не входить. Посилаючись на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ у справах про спадкування», зазначають, що відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, щодо якого відсутні правовстановлюючі документи у зв'язку з їх стратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину.

Представник відповідача виконавчого комітету Сумської міської ради був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з'явився, будь-яких заяв, заперечень чи пояснень суду не надав.

Третя особа Перша Сумська державна нотаріальна контора направила лист про розгляд справи у відсутність їх представника.

Представник третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_2 не заперечував проти визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/3 частину квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8, також пояснив, що ОСОБА_5 як другий спадкоємець також звернувся з позовом до суду про визнання за ним права власності на 1/3 частину квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, уивичивши письмові заперечення відповідача Сумської міської ради, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 10.01.1994 року, виданого виконкомом Сумської міської ради(а.с.6).

Дане свідоцтво видано на підставі розпорядження міськвиконкому №2394 від 23.12.1993 року (а.с.6).

Оригінал свідоцтва про право власності на житло власниками був втрачений.

За життя, 20.05.1994 року, ОСОБА_6 склав заповіт, відповідно до якого належну йому частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 - заповів сину ОСОБА_5 та онуці ОСОБА_3 в рівних частках кожному (а.с.39).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер (а.с.30 зворот).

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась в тому числі з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Однак, як вбачається з матеріалів спадкової справи ОСОБА_6, спадкоємці за заповітом син ОСОБА_5 та онука ОСОБА_3 - своєчасно не звертались із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 та не отримували свідоцтва про право на спадщину (частину квартири) за заповітом після смерті ОСОБА_6, тобто не успадкували після його смерті належну йому 1/3 частину квартири (а.с.90, 94).

В той же час зі спадкової справи ОСОБА_6 вбачається, що спадкоємець ОСОБА_8 (дружина померлого) ІНФОРМАЦІЯ_3 звернулась до нотконтори з заявою про фактичне прийняття спадщини як спадкоємець за законом першої черги після померлого ОСОБА_6 шляхом сумісного проживання з померлим в одній квартирі на день його смерті та на протязі шести місяців після його смерті (а.с.30).

При цьому з матеріалів спадкової справитакож встановлено, що дружина ОСОБА_8 як спадкоємець першої черги за законом отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_6 лише на спадкове майно, що складається з 5/64 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.57, 58).

Судом встановлено, що інше спадкове майно після смерті ОСОБА_6, а саме: 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, відносно якого був складений заповіт, але спадкоємці за заповітом не прийняли спадщину, дружина померлого ОСОБА_8 також фактично прийняла за законом шляхом спільного сумісного проживання з померлим, однак не оформила своїх спадкових прав на частину квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6

Враховуючи, що ОСОБА_8 фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6, в тому числі і належну йому 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, то на момент смерті ОСОБА_8 її частка у вказаній квартирі складала 2/3 (1/3 + 1/3).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла (а.с.33).

За життя ОСОБА_8 склала заповіт, відповідно до якого вона належну їй частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 - заповіла сину ОСОБА_5 та онуці ОСОБА_3 в рівних частках кожному (а.с.91).

З матеріалів спадкової справи ОСОБА_8 вбачається, що спадкоємці за заповітом син ОСОБА_5 та онука ОСОБА_3 своєчасно подали заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 (а.с.89, 93).

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12 березня 2016 року, позивачу ОСОБА_3 було відмовлено в видачі свідоцтва про право власності на спадщину, а саме - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на тій підставі, що спадкоємцем не надано документів, які б підтверджували склад спадкового майна та належність померлій ОСОБА_7 зазначеного вище майна, а копія свідоцтва про право власності на житло не є достатнім та належним документом при підтвердженні права власності на нерухоме майно. (а.с.7).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_8 шляхом подачі у встановлений строк заяви про прийняття спадщини, в тому числі і належній померлій частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.93), але не може отримати свідоцтво про право на спадщину в зв'язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу (свідоцтва про право власності на житло) (а.с.7).

Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Як вбачаться з матеріалів спадкової справи, є двоє спадкоємців за заповітом на належну померлій частину квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_8 - ОСОБА_3 та ОСОБА_5, тобто кожен з них успадковує половину від частки ОСОБА_8, тобто половину від належних померлій 2/3 частини квартири, що становить по 1/3 частини квартири кожному спадкоємцю.

За таких підстав, позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню в частині визнання за нею право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позовні вимоги про встановлення факту належності квартири АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності ОСОБА_8 - 2/3 частини, ОСОБА_3 - 1/3 частини - не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, зі змісту ч. 2 ст. 256 ЦПК України вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як визначено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку.

В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Однак суд звертає увагу, що позивачем ОСОБА_3 не надано суду жодних доказів про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності на житло, а також доказів того, що існує спір з приводу визначення її частки у праві спільної сумісної власності та позивачем не доведено, що її право оспорюється, не визнається чи порушується будь-якою особою.

Судові витрати суд залишає за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Сумської міської ради, Виконавчого комітету Сумської міської ради, треті особи: ОСОБА_5, Перша Сумська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності квартири на праві спільної часткової власності із зазначенням часток, про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Повне рішення суду складено в п'ятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова