Номер провадження 2/289/1176/16
Справа № 289/2046/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2016 м .Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Л. В.

при секретарі Пергун Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському районному суді Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишевицької об'єднаної територіальної громади Радомишльського району про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права на спадкове майно за законом посилаючись на те, що помер її батько ОСОБА_2 Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної частки (пай) КСП «Веприн» на території Вепринської сільради Радомишльського району Житомирської області розміром 2,78 умовних кадастрових гектарах, що підтверджує Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 та права на пайовий фонд майна КСП «Веприн», де частка спадкодавця визначена в розмірі 6773 гривень, що підтверджує Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_2. Право спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 має ОСОБА_3 (дочка спадкодавця), яка від прийняття спадщини відмовилася на користь позивача, про що написала відповідну заяву. Позивачка не може оформити спадкові права через відсутність дати в сертифікаті на земельну ділянку (пай), а майновий сертифікат вже виданий після смерті батька, в звязку з чим позивачка змушена звернутись до суду із позовною заявою як спадкоємець за законом.

Сторони в судове засідання не з»явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, яке видане Вишевицькою сільською радою 30 червня 1967 року батьками позивачки є: батько, ОСОБА_2 та ОСОБА_4

12 грудня 1985 року позивачка уклала шлюб з гр. ОСОБА_5, що підтверджує свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 12 грудня 1985 року видане Вепринською сільською радою Радомишльського району, Житомирської області та отримала прізвище чоловіка - ОСОБА_1.

15 листопада 2000 року батько позивачки ОСОБА_2, в Вепринській сільській раді Радомишльського району Житомирської області зробив розпорядження у вигляді заповіту, де вказано, що на випадок його смерті, все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати і на що за законом матиме право, заповідає у власність ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 у віці 71 років в с. Веприн, Радомишльського р-ну Житомирської області, що підтверджує свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5, видане виконкомом Вепринської сільської ради Радомишльського району Житомирської області 08 грудня 2003 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої, зокрема, входить право на земельну частку (пай) КСП «Веприн» на території Вепринської сільради Радомишльського району Житомирської області розміром 2,78 умовних кадастрових гектарах, що підтверджує Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 та право на пайовий фонд майна КСП «Веприн», де частка ОСОБА_2 визначена в розмірі 6773 гривень, що підтверджує Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_2.

Згідно довідки виконавчого комітету Вишевицької сільської ради № 62 від 09.11.2016 року спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 прийняла спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 шляхом: на день смерті та на протязі шести місяців після смерті батька проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, обробляла земельну ділянку та робила поточний ремонт будинку.

Відповідно до заяви від 09 листопада 2016 року, спадкоємець за заповітом - ОСОБА_3 відмовилась від спадщини після смерті батька ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - дочки спадкодавця.

Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (редакції 2003 року) визначено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилась у 2003 році, тобто до 1 січня 2004 року, тому дані правовідносини сторін урегульовані нормами ЦК УРСР 1963 року.

Згідно ст.534 ЦК УРСР (1963р.) кожен громадянин може залишити по заповіту все своє майно або його частину (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку) одному або кільком особам, як таким, що входять, так і таким, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі та окремим державним, кооперативним і суспільним організаціям.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно ст. 549 ЦК України (1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1). якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2). якщо він подав до держнотконтори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані в даній статті дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч.2 цієї статті).

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. ст. 1, 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнає позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай).

Керуючись ст. ст. 130, 174 ЦПК України, ст. ст. 529, 548-549 ЦК України / в ред. 1963 року / суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Веприн, Радомишльського району Житомирської області - право на:

- земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Веприн» Вепринської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, розміром 2,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належав ОСОБА_2, на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1;

- майновий пай члена КСП «Веприн», с. Веприн часткою визначеною в розмірі 6773 гривень, що належало ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_2, виданого 16.12.2004 року головою Вепринської сільської ради.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л. В. Свінцицький