Єдиний унікальний номер 725/4043/16-ц
Номер провадження 2/725/821/16
23.11.2016 року Першотравневий районний суд м.Чернівців
головуючого судді Піхало Н. В.
при секретарі Томко І.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Чернівецької міської ради, про позбавлення батьківських прав, -
У серпні 2016 року позивачі звернулися до Першотравневого районного суду м. Чернівці із вказаним вище позовом до відповідачки ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якого зазначали, що є дідусем та бабусею дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Матір'ю дітей є їх донька, відповідачка по справі, ОСОБА_3. Батько дітей зареєстрований на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто за вказівкою матері.
Разом з тим, складалась така ситуація, що діти позбавлені батьківського піклування, оскільки їх мати без поважних на те причин самоусунулась від виховання та піклування про дітей: не займається дітьми, не турбується про їх фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, матеріально не допомагає їм, у зв'язку із цим, вони взяли на себе всі обов'язки по вихованню дітей та забезпеченні їх усім необхідним.
Крім того, відповідач ОСОБА_3 веде антисоціальний спосіб життя, притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, ніде не працює та повністю самоусунулась від виконання батьківських обов'язків.
На даний час неповнолітні діти зареєстровані та проживають разом із ними по АДРЕСА_1.
Також зазначали, що 24 червня 2016 року виконавчий комітет Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування, надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до її малолітніх дітей, у зв'язку із тим, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків й відповідно, не зважаючи на те, що відповідачка ОСОБА_3 до Служби у справах дітей подала 17.05.2016 рок заяву, в якій заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав та зобов'язувалась надати докази, що підтверджують її участь у вихованні дітей, однак на засідання комісії 25.05.2016 року ОСОБА_3 не з'явилася та жодних письмових заяв чи доказів на підтвердження піклування про дітей не надала.
Посилаючись на вказане, а також на те, що відповідачка не бажає дбати про своїх дітей, не піклується про них ані матеріально, ані морально, просили позбавити її батьківських прав та стягувати щомісячно аліменти на утримання дітей у розмірі 500 грн. на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
В судове засідання позивачі не з'явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, а також вказали що повністю підтримують поданий позов та просили про його задоволення. Також вказали на те, що не заперечують проти ухвалення в справі заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання, що підтверджено відомостями з адресно-довідкового бюро, в порядку, передбаченому положеннями ст. 76 ЦПК України, про що у справі маються належні докази, причини відсутності не повідомив.
Так, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Тому, ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивачів на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказах.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Чернівецької міської ради подав на адресу суду заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що Службою у справах дітей було зібрано достатньо доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов'язків.
Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_4 обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:
Так, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 є матір'ю малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батько дітей - ОСОБА_1, у свідоцтві про народження вказаний на підставі ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.10-13).
Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до роз'яснень постанови пленуму Верховного Суду України у своїй постанові від 30 липня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», під ухиленням слід розуміти усунення батьків від виконання своїх обов'язків, зокрема, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Крім того, відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 липня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Так, із досліджених в ході розгляду справи письмових доказів убачається, що відповідачка ОСОБА_3 дійсно самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Зокрема, відповідно до інформації ДНЗ №48 хоча в садок дитину оформляла мати ОСОБА_3, однак з листопада 2015 року дитину в садок водить і забирає бабуся. Навесні 2016 року мати одного разу навідувала дитину в садочку під час тихої години, але не забирала її, а 01.04.2016 року телефонувала вихователю та цікавилась дитиною (а.с.17).
Крім того, як убачається з характеристики, наданої Чернівецькою ЗОШ №4, ОСОБА_4 виховується у неповній сім'ї з мамою та сестрою. Також із сім'єю проживають бабуся з дідусем. Впродовж навчання дитини у першому класі, мати успіхами хлопчика цікавилась, спілкувалася з вчителем. Хоча на батьківські збори частіше приходила бабуся. Від початку навчання учня в 2 класі мати з'являється в школі дуже рідко, життям сина не цікавиться, на дзвінки вчителя не відповідає (а.с.18).
Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, малолітня ОСОБА_5 проживає разом з бабусею, дідусем та братом. У дитини є все необхідне для розвитку та виховання (а.с.19).
Крім того, у зв'язку із ухиленням відповідачки від виконання покладених на неї батьківських обов'язків, Чернівецький міськвиконком як орган опіки та піклування 24.06.2016 року надав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до малолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.6).
При цьому, судом також враховується й те, що при розгляді питання щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, ОСОБА_3 до Служби у справах дітей подала 17.05.2016 рок заяву, в якій заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав та зобов'язувалась надати докази, що підтверджують її участь у вихованні дітей, однак на засідання комісії 25.05.2016 року ОСОБА_3 не з'явилася та жодних письмових заяв чи доказів на підтвердження піклування про дітей не надала.
Окрім цього, в матеріалах справи міститься вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.09.2015 року, яким ОСОБА_3 було засуджено за ст. 185 ч.1 КК України, а саме за вчинення крадіжки ювелірних виробів у своїх батьків (а.с.24).
Враховуючи наведені вище письмові докази, а також фактичні обставини справи, суд приходить до переконливого висновку про те, що відповідачка ОСОБА_3 свідомо ухиляється від обов'язку по вихованню дітей, хоча має реальну можливість виконати його. При цьому суд виходить з того, що як вже було встановлено, ОСОБА_3 не спілкується з дітьми, не проявляє щонайменшої батьківської турботи про них, не дбає про їх духовний та фізичний розвиток.
Як визначає закон, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків (пункт 18 постанови).
Втім, суд не знаходить підстав для відмови у задоволенні позову та попередження відповідачки про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, адже як вже було зазначено вище, ОСОБА_3 не проявляє ініціативи у вихованні та турботі про своїх дітей.
Також, на думку суду, обґрунтованими є позовні вимоги позивачів щодо стягнення з відповідачки на користь малолітніх дітей аліментів на їх утримання.
Так, згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
?Як було встановлено судом, відповідачка ОСОБА_3 не приймає участі у виханні та утриманні дітей. Діти знаходяться на повному матеріальному забезпеченні бабусі з дідусем (позивачів по справі).
Таким чином, виходячи з принципу розумності та достатності розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачів на утримання малолітніх дітей, а також з реальної можливості відповідачки вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останньої, суд вважає, що з ОСОБА_3 на користь позивачів на утримання малолітніх дітей підлягають стягненню аліменти в розмірі по 500 грн. щомісяця.
Керуючись ст.ст.150, 164, 165, 166, 192 СК України, ст.ст.3, 10, 11, 58, 60, 61, 64, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд,-
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5. .
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, на утримання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з 30 серпня 2016 року і до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, на утримання малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з 30 серпня 2016 року і до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.
Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н. В. Піхало