Справа № 495/4189/16-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

15 червня 2016 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово - судді Гайда-Герасименко О.Д.,

при секретарі Завацькій І.В.,

за участю:

заявниці - Григорєвої З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровському цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, зацікавлена особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті.

В судовому засіданні заявниця заяву підтримала, просила задовольнити та пояснила, що 14.04.2016 року помер її чоловік Григорєв ОСОБА_2. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції м.Донецьк заявниці видано свідоцтво про смерть чоловіка, але свідоцтво про смерть містить недостовірні дані, зокрема місце смерті зазначено Донецька Народна Республіка, а орган який видай вказаний як Донецький міський відділ запису актів громадянського стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР.

В судове засідання представник зацікавленої особи не зявився, але надав заяву згідно якої просив справу розглянути в його відсутність та відповідно до чинного законодавства.

Вислухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не обґрунтована та не підлягає задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Заявниця ОСОБА_1 з звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що її чоловік Григорєв ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання Україна, Донецька область, місто Донецьк помер 12 квітня 2016 року, місце смерті: м.Донецьк, Будьонівський район, Україна та повести державну реєстрацію та скласти відповідний актовий запис про смерть.

Оскільки в свідоцтві про смерть ОСОБА_3єва Є.В. серії ДНР №016526 від 14.04.2016 року містяться дані, зокрема місце смерті зазначено Донецька Народна Республіка, а орган який видай вказаний як Донецький міський відділ запису актів громадянського стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР.

Відповідно до ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Але, є перелік юридичних фактів які не підлягають встановленню в судовому порядку в окремому провадженні.

Згідно ч.3 ст.256 ЦПК України, справи про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Відповідно до п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Враховуючи норми Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову в реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно ч.ч.2 та 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Місто Донецьк, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України №1085 від 07.11.2014 року, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обовязок доказування, як на підставу своїх вимог покладений на заявника.

Крім того, п.4 ст.60 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявниця ОСОБА_1 не надала суду будь-яких доказів існування, зазначених нею в заяві обставин.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 234, 256 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, зацікавлена особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про встановлення факту смерті відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя