справа № 691/1251/16-ц
провадження № 2/691/631/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Городище Черкаської області розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Городищенського району Черкаської області, за участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Городищенського району Черкаської області, за участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом.

Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивач посилається на те, що 30 вересня 1995 року в с.Калинівка Городищенського району Черкаської області помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР №000359. ОСОБА_5 був власником будинку по вул.Вишнева, №20 в с.Калинівка Городищенського району Черкаської області. ОСОБА_5 також користувався неприватизованою земельною ділянкою, яка розташована біля будинку, орієнтованою площею 0,40 га.. ОСОБА_5 був його батьком, а тому, є спадкоємцем першої черги за законом. Крім нього, спадкоємцем першої черги за законом є його рідний брат ОСОБА_4, який в установлений ст.1270 ЦК України строк до нотаріуса не звернувся і заяву про прийняття спадщини не подавав, на день смерті ОСОБА_5 з ним не проживав та в управління спадщиною не вступав. Оскільки є спадкоємцем після померлого ОСОБА_5, то 18 липня 2003 року в Городищенській державній нотаріальній конторі, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку пай у КСГП «Калина» с.Калинівка, розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Звернувшись 08 листопада 2016 року до Городищенської державної нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок по вул.Вишнева, №20 в с.Калинівка Городищенського району Черкаської області, який належав ОСОБА_5, отримав відмову через відсутність правовстановлюючого документа на будинок. За таких обставин змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив визнати за ним право власності на житловий будинок садибного типу, який належав померлому 30 вересня 1995 року ОСОБА_5, в порядку спадкування за законом.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради с.Калинівка Городищенського району Черкаської області в судове засідання не зявився, але надав суду лист від 23 листопада 2016 року за вх.№6121/16 про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечив.

Третя особа ОСОБА_4 позов визнав та пояснив суду, що ОСОБА_5, який помер 30 вересня 1995 року, був його батьком. На випадок своєї смерті заповіт батько не склав. На час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем. Майно батька не доглядав та не утримував. Спадковим майном не користується і прийняв рішення відмовитись від спадщини на користь свого брата, позивача у справі.

Неявка сторони відповідача не перешкоджає розглядові справи по суті, так як вона повідомлена вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для обєктивного розгляду і слухає справу у відсутність відповідача.

Суд, вислухавши пояснення позивача, третьої особи, розглянувши лист відповідача, вивчивши та дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, при цьому, вирішуючи спір, що виник зі спадкових правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Онер»їлдіз проти Туреччини" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Право власності, згідно ст. 328 ч.1 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом ч.2 ст. 328 ЦК України.

Як вбачається із свідоцтва про смерть ОСОБА_6 1-СР №000359, виданого виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Городищенського району Черкаської області 02 жовтня 1995 року, ОСОБА_5 помер 30 вересня 1995 року (а.с.10). Свідоцтвами про народження Серії 1-СР №084549 та Серії 1-СР №098710 підтверджується, що позивач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_4 є синами подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с.6,9). Відповідно до довідки виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Городищенського району Черкаської області від 23 листопада №371, ОСОБА_5 на день смерті, 30 вересня 1995 року, був зареєстрований та постійно проживав ІНФОРМАЦІЯ_1, на день смерті в будинку проживала його дружина ОСОБА_7, інші спадкоємці з померлим не проживали (а.с.28). Належність вище вказаного будинку спадкодавцеві ОСОБА_5, підтверджується витягом з Погосподарської Книги №2 виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Городищенського району Черкаської області (а.с.19). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва Серії 1-СР №113919, ОСОБА_7 померла 03 березня 2009 року (а.с.27), яка прийняла належну їй спадщину після смерті ОСОБА_5, оскільки проживаючи разом з ним до дня його смерті, фактично вступила в управління спадковим майном, але за отриманням свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної контори не зверталася. Відповідно до довідки Городищенського виробничого відділку комунального підприємства «Черкаське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» від 11 жовтня 2016 року №436, домоволодіння по вул.Вишнева, №20 в с.Калинівка Городищенського району Черкаської області на праві особистої власності за ОСОБА_5 не зареєстроване (а.с.14). Згідно до технічного паспорта Городищенського виробничого відділку комунального підприємства «Черкаське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації», інвентаризаційна вартість вище зазначеного будинку та споруд, в даному випадку, відповідає ринковій вартості житлового будинку з врахуванням його технічного стану, а саме 56 153 грн.(а.с.15-17). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 липня 2003 року, позивач має право на спадкове майно, яке складається із земельної частки (пай) у КСГП «Калина» с.Калинівка Городищенського району Черкаської області розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах, що належало, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0330150, померлому ОСОБА_5 (а.с.11). Позивач, звернувшись із заявою до державного нотаріуса Городищенської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5, постановою нотаріуса від 08 листопада 2016 року, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок (а.с.18), тобто, враховуючи вище викладене, слід вбачати, що спадщина ним прийнята частково і дана обставина вказує на те, що позивач вчасно звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Крім позивача, спадкоємцем за законом є його рідний брат ОСОБА_4, який мав право на частку у спадщині, але не виявив бажання та у встановлений законом термін не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до роз»яснень, викладених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного Кодексу України (2004 року), якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Виходячи з того, що спадкоємець ОСОБА_5 помер 30 вересня 1995 року, до даних цивільних відносин слід застосувати правила ЦК УРСР.

Згідно до ст. 529 ЦК УРСР спадкоємцями першої черги за законом є, в рівних частках діти, дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову викладено в адресованому до суду листі, який приєднаний до цивільної справи, та не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (а.с.26).

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем, який вчинив певні дії, які свідчать про прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, однак належним чином оформити право на спадщину не може, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Належність будинку в с.Калинівка по вул.Вишнева, №20 Городищенського району Черкаської області спадкодавцеві ОСОБА_5 підтверджується витягом з Погосподарської Книги №2, де вказаний номер об»єкта погосподарського обліку 0086-1 (а.с.19). Позивач, після смерті спадкодавця, постійно приїздив в батьківське домоволодіння, де проживала мати, доглядав за будинком, обробляв город та збирав з нього урожай. Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов»язкову частку у спадщині, які виявили бажання прийняти спадщину після померлого ОСОБА_5 не має, що підтверджується дослідженими в суді доказами.

За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права та виходячи із характеру спірних правовідносин між сторонами, з дотриманням вимог ст.ст. 213,214 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове майно.

Позов підтверджується: копією свідоцтва про народження ОСОБА_2, копією свідоцтва про народження ОСОБА_4, копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5, копією свідоцтва на спадщину за законом від 18 липня 2003 року, довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради від 11.10.2016 року за №285, довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради від 11.10.2016 року за №284, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 листопада 2016 року, копією довідки ЧОО БТІ від 11.10.2016 року, копією технічного паспорта на садибний житловий будинок по вул.Вишнева, №20 с.Калинівка Городищенського району Черкаської області,витягом з Погосподарської Книги №2.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 10, 30, 60, 212, 213,215, 294 ЦПК України, ст.ст. 525, 529, 548, 549, 553 ЦК УРСР, суд,-

вирішив :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Городищенського району Черкаської області, за участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителем ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності в порядку спадкування за законом після померлого 30 вересня 1995 року ОСОБА_5 на будинковолодіння в с.Калинівка вул.Вишнева, №20 Городищенського району Черкаської області, яке складається з житлового будинку площею 68,3 кв.м., позначеного на схематичному плані літером А-1, прибудови (літер а), ганку.

Сторони мають право оскаржити в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області рішення суду першої інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію рішення направити відповідачу, для відому.

Суддя ОСОБА_8