Справа № 236/825/16-ц
31 серпня 2016 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Бікезіної О.В.,
за участю: секретаря Грицай Н.І.,
представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман цивільну справу за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -
Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами.
Між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір № DNH4KP30410704 від 25.11.2005 року. Відповідно до укладеного договору ОСОБА_3 отримав споживчий кредит у розмірі 5357,29 грн. на придбання побутової техніки строком на 24 місяця, тобто, до 23.11.2007 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.
ОСОБА_3 власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява про надання платіжної карти разом із запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» "Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам" складають між відповідачем та банком кредитний договір.
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було надано ОСОБА_3 кредит, проте відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У зв'язку із порушенням відповідачем умов договору станом на 12.07.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 149285,61 грн., що складається з наступного:
●5357,29 грн. - заборгованість за кредитом;
●105234,54 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором.
●2153,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;
●500 грн. - штраф (фіксована частина);
●2989,31 грн. - штраф (процентна складова) та судові витрати.
Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації проживання ОСОБА_3, є м. Донецьк Донецької області, вул. Петровського, б. 189, кв.1 (Петровський район м. Донецька).
Згідно із ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області.
За таких обставин цивільна справа відносно відповідача ОСОБА_3 підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала уточнені позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просила заяву задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Додатково пояснила, що заочне рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 25 січня 2016 року не виконане.
Представник позивача ОСОБА_2 також підтримав уточнені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, просив заяву задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідача ОСОБА_3 відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с. 97), через оголошення в пресі. Оголошення про виклик відповідача опубліковано в газеті «Урядовий Кур'єр» від 26.07.2016 року № 138. Однак відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув.
З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» має право на надання банківських послуг, визначених ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», на підставі ліцензії Національного банку України від 05.10.2011 року № 22 (а.с.20).
ОСОБА_3 власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява про надання платіжної карти разом із запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» «Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам" складають між відповідачем та банком кредитний договір (а.с.12).
Позивач свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши позичальникові кредит. Відповідач в порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконав, не забезпечивши своєчасного повернення позивачеві запозичених коштів.
У зв'язку із порушенням відповідачем умов договору станом на 12.07.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 149285,61 грн., яка згідно розрахунку (а.с.88-91), що його надано позивачем складається з наступного:
●5357,29 грн. - заборгованість за кредитом;
●105234,54 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором.
●2153,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;
●500 грн. - штраф (фіксована частина);
●2989,31 грн. - штраф (процентна складова).
За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. ст. 525, 526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його належним виконанням.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України).
Суд вважає, що кредитний договір відповідає вимогам закону. Підпис у договорі не оспорюється.
Згідно умов укладеного договору, ОСОБА_3 власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява про надання платіжної карти разом із запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» "Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам" складають між відповідачем та банком кредитний договір (а.с.12).
Відповідно до п.п. 3.2.2, 3.2.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання (а.с.13 зворот).
Пунктом 5.3 Умов передбачено, що в разі порушення Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, обумовлених договором більш ніж 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн., та + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій (а.с. 16).
Відповідач не надав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобов'язання належним чином не виконав. Отже, у банка виникло право вимагати від ОСОБА_3 повернення суми кредиту.
Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову в частині стягнення заборгованості за процентами в розмірі 2153,63 грн.
З приводу вимоги позивача про стягнення заборгованості за пенею та штрафних санкцій суд зазначає наступне.
Згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р м. Донецьк Донецької області віднесено до вказаного переліку.
Згідно копії паспортної сторінки відповідач зареєстрований за адресою: вул. Петровського, б. 189, кв. 1 у м. Донецьку Донецької області (а.с.17), отже, на підставі вказаного Закону він має бути звільнений від сплати штрафних санкцій за вказаним договором кредиту в сумі 500,00 грн. та 2989,31 грн.
З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 1378,00 грн., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням від 29.03.2016 року (а.с.3). Оскільки позов задоволено частково (26,8%), суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору в розмірі 369,30 грн.
А також відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Оплату публікації оголошення в пресі в сумі 840,00 грн. було здійснено позивачем ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" двічі, що підтверджується платіжним дорученням від 15.04.2016 року (а.с.46) та платіжним дорученням від 25.07.2016 року (а.с.94). За цих обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат, повязаних з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача.
Керуючись ст. ст. 11, 509, 525-527, 530, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3,4,8,10,60, 88, 169, 209, 213, 224, 226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили у випадку неподання заяви відповідачем про перегляд щодо нього заочного рішення та неподання позивачем апеляційної скарги.

Відповідач протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення може подати до Краснолиманського міського суду Донецької області заяву про перегляд цього заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем до апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 5 вересня 2016 року.

Суддя