У Х В А Л А

Іменем України

06 червня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Бондаренка Ю.О.,

суддів: Собослоя Г.Г., Власов С.О.

при секретарі: Сочка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ПАТ «Закарпатгаз» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2016 року, про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 14 квітня 2016 року в прийнятті заяви ПАТ по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз», про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості відмовлено.

З цією ухвалою не погодився заявник, подав апеляційну скаргу в якій порушив питання про скасування ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апеляційна скарга мотивована порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні пркедставник ПАТ «Закарпатгаз» підтримали апеляційну скаргу, при цьому зазначивши про відсутність спору, так-як відповідач частково погасила заборгованість.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив факт погашення основної суми заборгованості.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Згідно пункту 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право (п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України).

Відмовляючи у прийнятті заяви ПАТ «Закарпатгаз» про видачу судового наказу суддя суду першої інстанції виходив з того, що доданий заявником розрахунок заборгованості викликає сумнів у його правильності та безспірності, а частина вимог заявлена поза межами строку позовної давності, відтак вбачає спір про право.

Згідно п.9 Пленуму, наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника, документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

З матеріалів справи вбачається, що заявником до заяви про видачу судового наказу додано усі письмові докази, що підтверджують фактичне надання та отримання послуг, зокрема : копія Договору про надання населенню послуг з газопостачання від 22.05.2007 року №20405 (а.с.8-9), укладеного між ПАТ «Закарпатгаз» та ОСОБА_1, з умов якого вбачається, що газопостачальне підприємство зобовязане надавати споживачу послуги з газопостачання, а споживач нести обовязок по своєчасній оплаті вартості споживчого газу та розрахунок забопрговансоті (а.с. 7). Фінансовий стан абонента (а.с.2-4), з якого вбачається повна інформація щодо споживання природного газу згідно кількості осіб, а також усі здійснені споживачем оплати за постачання природного газу за період чинності договору про надання населенню послуг з газопостачання. З даного документу вбачається, що постачання газу здійснювалось споживачу згідно вказаного вище договору, на житлову площу, за наявності лічильника, споживач здійснював часткові оплати за газ по березень 2016 року, і основний борг перед Заявником станом на 01.04.2016 року становить 13485,68 грн.

Із розрахунку (а.с.7) вбачається, що у лютому 2013 року боржник сплатив 300 грн. стягувачу в рахунок погашення за наданні послуги з газопостачання, в грудні 2013 року 2700 грн. тим самим перервав строк позовної давності.

Будь-яких документів, що свідчать про заперечення, невизнання або оспорювання споживача ОСОБА_1 обов'язку перед заявником, матеріали справи не містять, за таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала судді про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до ст.311 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали та передачі питання про видачу судового наказу на новий розгляд до суду першої інстанції..

Керуючись ст.ст. 307,311, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2016 року скасувати.

Матеріали справи, для повторного вирішення питання про видачу судового наказу направити до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді