АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/34/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 34 Середа Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКачана О. В.
суддівПодороги В. М., Фетісової Т. Л.
при секретаріВинник І. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 9 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, мотивуючи тим, що 8 січня 2015 року у с. Піщане Золотоніського району Черкаської області по вул. Шкільній, відповідач, керуючи належним позивачу автомобілем, не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку та скоїв наїзд на дерево, внаслідок чого пошкодив автомобіль.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 6.02.2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності. Внаслідок ДТП автомобілю позивача завдано механічних пошкоджень, які згідно зі звітом про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого автомобіля від 23.02.2015 року становлять112502 грн 02 коп.

Відповідач в повному обсязі вартість матеріального збитку не сплатив, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 70128 грн.06 коп, що є різницею від отриманої компенсації та вартістю матеріального збитку, визначеного Звітом про визначення вартості матеріального збитку, виконаного ТОВ "ЕАК Довіра" 23.02.2015 року, так як пошкоджений автомобіль до теперішнього часу не відремонтований.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 9 вересня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши доповідача, колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню по наступним мотивам.

Судом встановлені наступні обставини: 8 січня 2015 року у с. Піщане Золотоніського району Черкаської області по вул. Шкільній, відповідач, керуючи належним позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 18.01.2007 року автомобілем Ніссан Альмера, д.н.з. НОМЕР_3 не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку та скоїв наїзд на дерево, внаслідок чого пошкодив автомобіль позивача.

Відповідно до висновку експертного авто-товарознавчого дослідження від 05.02.2015 року № 351 вартість матеріальних збитків, заподіяних при ДТП власнику автомобіля Ніссан Альмера, д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_6 складає 40783 грн 12 коп.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, виконаного ТОВ ЕАК Довіра 23.02.2015 року, сума матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Ніссан Альмера, д.н.з. НОМЕР_3 станом на 23.02.2015 року складає 112502,02 грн.

Матеріальні збитки, завдані в результаті дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем повністю відшкодовані у березні 2015 року шляхом сплати 40783,12 грн власнику автомобіля, про що між сторонами укладено договір про мирне врегулювання завданої ДТП шкоди від 24.03.2015 року - а.с. 34. Згідно умов договору ОСОБА_6 претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_7 не має.

Вважаючи, що спір між сторонами вже вирішено, суд відмовив у позові.

Із змісту апеляційної скарги вбачається, що в ній не наведено передбачених ст. 295 ЦПК України підстав для скасування чи зміни судового рішення, відсутні посилання на підстави ст. 309 ЦПК України які вказують на можливі випадки скасування чи зміни рішення суду.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку колегія виходить із положень ч. 2 ст. 308 ЦПК України - не може бути скасоване правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Колегія вважає, що висновок суду про вирішення між сторонами спору не ґрунтується на матеріалах справи, однак такий висновок не вплинув на правильність висновків суду про відмову в позові виходячи із наступного.

Спір між сторонами дійсно вирішено ними в добровільному порядку в березні 2015 року шляхом досягнення домовленостей про розмір збитків та порядок їх відшкодування і проведено розрахунки - сплачено позивачу ОСОБА_6 40783,12 грн в рахунок відшкодування моральних та матеріальних збитків - а.с. 34.

Однак через два місяці, у травні 2015 року, ОСОБА_6 прийшов до висновку, що отриманої суми недостатньо для покриття всіх збитків і звернувся до суду з даним позовом та просить визнати дійсною суму збитків не по звіту оцінювача від 05.02.2015 року № 351, а по звіту від 23.02.2015 року в сумі 112502,02 грн та стягнути з відповідача 70128,60 грн різниці між отриманою сумою та визначеною оцінювачем.

Отже між сторонами виник спір з приводу розміру збитків, які підлягають відшкодуванню.

Оскільки в силу ст. 57 ЦПК України доказом суми збитків в разі спору між сторонами, є висновок експерта, а такого висновку в матеріалах справи немає, судом першої інстанції експертиза не призначалася, колегією апеляційного суду 23.12.2015 року призначено судову експертизу для встановлення розміру матеріальних збитків завданих позивачу ОСОБА_6

15.03.2016 року ОСОБА_6 до місця проведення експертом огляду автомобіля не з'явився, автомобіль експерту для огляду не надав, оплату експертизи не провів.

21.06.2016 року експертом повернено матеріали справи до апеляційного суду без виконання експертизи на підставі п. 1.13 Інструкції "Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень" - в зв'язку із не проведенням ОСОБА_6 попередньої оплати за проведення експертизи.

У судове засідання апеляційного суду 27.07.2016 року ОСОБА_6, будучи повідомлений про час та місце засідання 14.07.2016 року, не з'явився, подав 20.07.2016 року на адресу суду пояснення, в якому також міститься клопотання про виклик у судове засідання обох оцінювачів пошкодженого автомобіля.

Із змісту пояснення вбачається, що ОСОБА_6 достовірно знав про обов'язок провести оплату експертизи, обіцяв оплатити її в день 15.06.2016 року, однак не оплатив. Таким чином відмова експерта від проведення експертизи по п. 1.13 Інструкції - за відсутністю оплати - є обґрунтованою.

Із змісту пояснення вбачається також, що ОСОБА_6 обізнаний із клопотанням експерта № 1159/16-54 про надання експерту фотографій пошкодженого автомобіля, його комплектності, наявності інших ушкоджень та перебування в інших ДТП, проведення інших ремонтів і так далі. Однак до суду 27.07.2016 року для виконання клопотання експерта та можливості вирішення питання про оплату та можливість проведення призначеної експертизи не з'явився, заяв та клопотань з цього питання не подав.

Клопотання про виклик обох оцінювачів у судове засідання колегія не задовольнила, оскільки їх звіти про оцінку та пояснення не є доказами по справі згідно вимог процесуального закону і не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Обов'язок надання доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень покладено на сторони - ст. 60 ЦПК України. Якщо надання доказів є утрудненим або неможливим - суд сприяє сторонам у їх витребуванні та забезпеченні - ч. 4 ст. 10 ЦПК України. Якщо сторони до суду за допомогою у витребуванні доказів не звертаються, спір вирішується на підставі оцінки наявних у справі доказів.

Колегія вважає, що наявними у справі доказами не доведено факт отримання компенсації позивачем у розмірі, меншому ніж фактично нанесені йому збитки. Позовна заява названа "про відшкодування матеріальної та моральної шкоди" однак фактично вимога про відшкодування моральної шкоди не заявлена, оскільки відсутня письмова вимога, як того передбачає ч. 1 ст. 119 ЦПК України, про стягнення моральної шкоди з вказівкою на її суму та обґрунтуванням недостатньої компенсації моральної шкоди згідно добровільної її сплати по договору про мирне врегулювання завданої ДТП шкоди від 24.03.2015 року.

Таким чином відмова в позові судом першої інстанції в цілому відповідає фактичним обставинам справи, в апеляційній скарзі не наведено підстав для скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 9 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП відхилити, рішення суду залишити без змін.

Ухвала колегії та рішення суду набувають законної сили з моменту проголошення ухвали та можуть бути оскаржені до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :