У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 червня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на постанову заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області Савченко Діани Юріївни, заінтересована особа: ОСОБА_2, про скасування постанови, зобов'язання поновити виконавче провадження,

в с т а н о в и в :

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову про закінчення виконавчого провадження, посилаючись на те, що рішенням Кагарлицького районного суду Київської області зобов'язано ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_3 житловим будинком та присадибною земельною ділянкою по АДРЕСА_1 та перемістити встановлену пасіку та вулики на відстань 300 м від належного йому на праві власності житлового будинку.

За виконавчим листом від 11 червня 2014 року у відділі державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження. Оскільки вулики так і не були перенесені, тому ОСОБА_3 звернувся до відділу державної виконавчої служби, де йому 22 червня 2015 року було видано копію постанови про закриття виконавчого провадження від 30 січня 2015 року на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», тобто рішення виконано в повному обсязі, що не відповідало дійсності.

ОСОБА_3 зазначав, що наведена вище постанова порушує його права, оскільки не дає можливості розпочати виконавче провадження знову, у зв'язку з чим рішення суду залишається невиконаним.

Оскільки йому не було відомо про існування постанови від 30 січня 2015 року, а копію він отримав лише 22 червня 2015 року, тому строк на її оскарження почав свій перебіг з 22 червня 2015 року.

На підставі наведеного просив скасувати постанову заступника начальника відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області Савченко Д.Ю. від 30 січня 2015 року про закінчення виконавчого провадження № 43684281 за виконавчим листом № 368/1597/13-ц від 11 червня 2014 року; зобов'язати відділ державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції поновити виконавче провадження за даним виконавчим листом.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 21 березня 2016 року скаргу ОСОБА_3 на постанову про закінчення виконавчого провадження залишено без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 14 червня 2016 року ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 21 березня 2016 року скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_2просить скасувати ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 червня 2016 року та залишити в силі ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 21 березня 2016 року, мотивуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Залишаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції, що строк для оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження закінчується після спливу десятиденного терміну від дати винесення державним виконавцем постанови, не зважаючи на відсутність доказів отримання даної постанови раніше, чим про це стверджував заявник.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та передаючи питання на новий розгляд до суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Оскільки на час примусового виконання державним виконавцем рішення суду та складання акта державного виконавця про виконання рішення від 30 січня 2015 року, який в подальшому став підставою для прийняття оскаржуваної постанови, ОСОБА_3 присутній не був і про дату виконання не повідомлявся, а тому не знав і не міг знати про порушення своїх прав до часу отримання копії постанови.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги та зміст ухвали апеляційного суду не дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 на постанову заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області Савченко ДіаниЮріївни, заінтересована особа: ОСОБА_2, про скасування постанови, зобов'язання поновити виконавче провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова