Справа № 310/599/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

01 липня 2016 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді..........ОСОБА_1,

при секретарі…………..ОСОБА_2,

за участю позивача, представника позивача - ОСОБА_3, відповідача, представника відповідача ОСОБА_4, відповідачки, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що в травні 2014 року між ним та відповідачами виникла домовленість про те, що вони продадуть йому квартиру АДРЕСА_1, яка належить їм на праві сумісної власності подружжя за 224 000 грн., які він отримав від продажу квартири АДРЕСА_2. На виконання цієї домовленості він передав відповідачам зазначену суму, а останні зобовязалися підготувати необхідні документи для нотаріального посвідчення угоди про купівлю-продаж квартири. Але свого зобовязання відповідачі не виконали, нотаріально договір не оформили. Незважаючи на те, що відповідачі не заперечують факту отримання від нього грошових коштів, до теперішнього часу гроші йому не повернули. Також позивач вважає, що відповідачі зобовязані повернути йому 224 000 грн., оскільки договір купівлі-продажу не був нотаріально оформлений, внслідок чого сплачені ним гроші вони набули без достатньої правової підстави. Просив стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на його користь 224 000 грн. та сплачений ним судовий збір у сумі 2240 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3Д (довіреність НАТ № 926808 від 14.03.2016р.) - підтримала заявлені позовні вимоги та пояснила, що позивач співмешкав з донькою відповідачів, у його власності була квартира по вул.Промисловій, у травні 2014 року вони вмовили його продати цю квартиру, а йому пообіцяли віддіти свою квартиру по вул.Баха, щоб він з їх донькою там проживали. Позивач передав гроші від продажу квартири дочці відповідачів, а вона передала ці гроші відповідачам. Також зазначила, що предметом позову є безпідставно набуті грошові кошти, відповідачі підтвердили в поліції, що вони отримали кошти від своєї доньки у розмірі 224000 грн. за квартиру по вул.Баха, але на позивача до теперішнього часу квартиру не переоформили, гроші не повертають вже понад два роки. Ця квартира є спільною сумісною власністю відповідачів, тому гроші передавлись їм обом. Крім того зазначила, що їй стало відомо що 11 травня 2016 року цю квартиру по вул.Баха, яку вони обіцяли переписати на позивача, вони вже продали іншій особі. Просила стягнути з відповідачів солідарно 224000 грн. на користь позивача.

Допитпний в судовому засіданні як свідок, позивач пояснив, що весною 2014 року він з дочкою відповідачів ОСОБА_8 продав свою квартиру по вул.Промисловій, 4/13, у нотаріуса передав гроші у розмірі 224 тисячі грн. ОСОБА_9, а та передала їх своїм батькам. Вечером цього ж дня відповідачі запропонували їм оформити договір дарування на нього на їх квартиру по вул.Баха, ніякої розмови про доплату з ними не було. Також зазначив, що свою квартиру він домовився продати за 20 тисяч доларів, на той час це було 240 тисяч гривень, але з цих грошей покупець ще заплатив витрати за переоформлення квартири, в договорі купівлі-продажу цієї квартири була зазначена сума 149 тисяч грн. для того, щоб заплатити менше витрат нотаріусу, нотаріус була знайомою ОСОБА_7. Коли вони з ОСОБА_9 розходилися, то відповідачі обіцяли йому повернути його гроші у сумі 224 тисячі грн.

Представник відповідача ОСОБА_4 (довіреність НАІ № 452651 від 05.04.2016р.) зазначив, що вважає позовні вимоги не обґрунтованими, немає жодних підстав для стягнення з відповідачів суми у розмірі 224 тисячі грн., оскільки передана їм сума у цьому розмірі складалась із грошових коштів за продаж квартири позивача у розмірі 149 тисяч грн., а також власних коштів доньки відповідачів ОСОБА_8, крім того, в подальшому всі ці передані відповідачам кошти вони частинами передали їм же назад та витратили. Також вважає, що пояснення позивача та його представника щодо продажу квартири по вул.Промисловій за 224 тисячі грн. повністю спростовуються належними та допустимими письмовими доказами договором купівлі-продажу, а також поясненнями свідків. Просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що їх донька ОСОБА_9 зателефонувала дружині та сказала, щоб вони підїхали в обумовлене місце, там вона передала їм пакунок з грошима, а коли донька з позивачем вечером приїхали до них, то запропонували залишити ці гроші в сумі 224 тисячі грн. як завдаток за квартиру по вул.Баха, 1/88, а решту грошей в сумі 100 тисяч грн. пообіцяли віддати їм пізніше. Також зазначив, що ніяких договорів з ними він не укладав, вони з позивачем жили в цій квартирі по вул.Баха, а він повністю оплачував всі комунальні послуги за цю квартиру, всі ці передані їм 224 тисячі грн. вони витратили разом з ними на одежу, продукти харчування, бензин.

Допитаний в судовому засіданні як свідок відповідач пояснив, що ті пояснення, які записував дільничий з його слів він не читав, оскільки у нього не було окулярів, дільничий кудись поспішав і сказав йому підписати. Вже перед судовим засіданням донька з дружиною признались йому, що в тих грошах були й особисті кошти ОСОБА_9 в сумі 75 тисяч грн., так як вона хотіла бути з ним на рівних при купівлі квартири.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що до тих коштів їх донька положила свої особисті збереження у розмірі 75 тисяч грн., ніяких договорів вони не укладали, вони з ОСОБА_9 прожили в їх квартирі по вул.Баха більше двох років, ні за що не платили, всі ті гроші вони на себе й витратили.

Допитана в судовому засіданні як свідок відповідачка пояснила, що увечері того дня коли ОСОБА_9 продав свою квартиру, ОСОБА_9 сказала їй, що вони хочуть купити їхню квартиру по вул.Баха за гроші ОСОБА_9 від продажу квартири у сумі 149 тисяч грн. та 75 тисяч грн. особистих коштів ОСОБА_9, які зберігались у неї. А в тот день, коли їх опитував співробітник міліції, вони знаходилися в гаражі по вул.Ульянових, при цьому у неї піднявся тиск через те, що вона зрозуміла що будуть неприємності що приховали з дочкою від чоловіка ціну за квартиру, а вже коли прийшла судова повістка вона призналась чоловіку що в тих грошах були й особисті кошти доньки. Дільничий писав всі їх пояснення зі слів ОСОБА_3, вона нічого не читала коли підписувала, оскільки в неї був високий тиск.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_10 пояснила, що вона подруга представника позивача, вона з нею приходила до відповідачів, щоб дізнатися коли вони повернуть гроші за квартиру. Відповідачі пояснювали, що згодні повернути гроші, але на теперішній час грошей у них немає, сума була озвучена 224 тисячі грн., на яку представник позивача просила написати розписку, але відповідачі відмовилися і сказали їй, що і так віддадуть.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_11 пояснила, що вони спілкувалися з ОСОБА_9 родинами, знає зі слів, що продавали квартиру по вул.Промисловій, гроші передали батькам ОСОБА_8 і повинні були ще передати решту суми, але конкретні розмірі не знає.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_9 пояснила, що відповідачі є її батьками, з позивачем вона прожила 7 років, продали його квартиру на вул..Промисловій за 149 тисяч грн., а гроші за цю квартиру вона особисто передала своїм батькам, оскільки вони з позивачем хотіли купити квартиру її батьків по вул.Баха, всього передали 224 тисячі грн., з яких 149 тисяч грн. за продаж квартири позивача, а решта 75 тисяс грн. - її особисті кошти, які вона заробила, коли займалася організацією автогонок, займалася нарощуванням нігтів, працювала ріелтором. Частину цих грошей її батьки в подальшому потратили на них же оплачували комунальні послуги, ремонт машини, купували їм продукти харчування. Також ОСОБА_9 пояснила, що коли їх опитував дільничий вона при батькові не стала говорити що в тій сумі вона передала їм і свої особисті кошти, оскільки боялась що батько буде сваритися, він дізнався про її власні кошти вже тоді коли прийшла повістка в суд. Свої особисті кошти вона добавала до загальної суми вже коли була у квартирі батьків, доложила свої кошти щоб було менше віддавати за квартиру

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_12 пояснив, що в 2014 році домовився з ОСОБА_9 про купівлю квартири позивача за 20 тисяч доларів, що на той час складало 240 тисяч грн., оформили у нотаріуса угоду, там же позивач перерахував гроші, написав йому розписку і передав гроші ОСОБА_9, яка передала їх своїм батькам, гроші ОСОБА_9 перераховував в присутності нотаріуса, при цьому ще були він, його дружина та ОСОБА_9.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_13 пояснила, що знає дочку відповідачів ОСОБА_8 з 2009 року, вони разом займалися автогонками, чула розмови що вони продавали квартиру по вул..Промисловій, частину грошей передали батькам ОСОБА_8 за квартиру по вул.Баха, конкретні суми вона не знає, а решту грошей витратили на свої потреби. Також вона знає, що зароблені ОСОБА_9 гроші від організації гонок, нарощування нігтів, продажу нерухомості, вона передавала своїм батькам.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_14 пояснив, що він працює дільничим інспектором в поліції, йому на розгляд надійшла заява ОСОБА_3 про шахрайство ОСОБА_9, він зателефонував ОСОБА_9 і приїхав до них у гараж біля парку Шмідта, записав їх пояснення, дав їм прочитати, вони підписали, спочатку там було подружжя ОСОБА_9, а після підїхала їх донька.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_15 пояснила, що вона працює нотаріусом, оформлювала угоду купівлі-продажу 24 травня 2014 року, ціну в договорі було зазначену таку, яку зазначили сторони, занижати ціну квартири при продажу їм не було ніякого резону, оскільки всі витрати беруться з експертної оцінки, від заниження реальної ціни угоди вони нічого б не виграли.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 травня 2014 року позивач ОСОБА_5 через доньку відповідачів ОСОБА_9 передав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 грошові кошти від продажу своєї квартири по вул. Промисловій, 4/13, в м Бердянську Запорізької області в сумі 149000 грн., щоб у подальшому придбати належну відповідачам на праві сумісної власності квартиру по вул.Баха, 1/88, в м Бердянську Запорізької області. Обставини передачі грошових коштів відповідачам саме від продажу квартири сторонами не оспорюється і підтверджені в судовому засіданні їх поясненнями, поясненнями свідків, договором купівлі-продажу. Щодо суми переданих коштів від продажу квартири по вул. Промисловій, 4/13, в м Бердянську, суд приймає зазначену ціну в договорі купівлі - продажу від 24.05.2014р. (п.2.1), який є нотаріально посвідчений, дійсний, його умови ніким не оспорені, крім того, цим договором спростовуються пояснення свідка ОСОБА_12 в цій частині та надана ним розписка.

Також в судовому засіданні було встановлено, що в подальшому сторони так і не змогли домовитися щодо продажу позивачу ОСОБА_5 належної відповідачам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві сумісної власності квартири по вул.Баха, 1/88, в м Бердянську Запорізької області.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Договір вважається укладеним, якщо сторони в необхідній належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Отже, у результаті укладення договору виникає договірний правочин, момент виникнення якого одночасно вважається моментом виникнення цивільних прав та обов'язків сторін цього правочину. З цього моменту на відносини сторін поширюється дія норм закону, інших актів цивільного законодавства, що стосуються даного виду договорів..

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Нікчемним правочином є правочин, вчинення якого не породжує передбачених законом правових наслідків у зв'язку із протиправністю або іншими недоліками юридичного характеру, незалежно від пред'явлення позову про визнання його недійсним. Нікчемний правочин є недійсним незалежно від визнання його таким і від бажання сторін.

Нікчемний правочин породжує лише наслідки, які пов'язані з його недійсністю. Такими наслідками, зокрема може бути відшкодування збитків, завданих другій стороні або третій особі внаслідок його вчинення.

Таким чином, не будучи нотаріально посвідченим у встановленому законом порядку, договір не є укладеним, а тому в разі, якщо на виконання юридично ще не укладеного договору стороною передчасно передано майно, між сторонами виникають правовідносини внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (ст.1212-1215 ЦК України).

За ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як зазначено у ч. 3 згаданої статті, положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому. Разом з тим, правила ст. 1212 ЦК України застосовуються тоді, коли майно передано на виконання юридично ще не укладеного договору.

До такого правового висновку прийшов Верховний Суд України в постанові від 24 вересня 2014 року у справі № 6-122цс14, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

За таких підстав суд вважає, що відповідачі безпідставно набули грошові кошти позивача від продажу його квартири у розмірі 149000 грн., тому ці кошти слід стягнути з них на користь позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем. (квитанція від 21.01.2016р.), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1490 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно на користь ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 149 000 грн. та судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 1490 грн., а всього стягнути 150490 (сто пятдесят тисяч чотириста девяносто) грн..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_1