Справа № 638/3651/15-ц
Провадження № 4-с/638/15/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.16 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді Омельченко К.О.

При секретарі: Помазан М.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» на бездіяльність старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Люботинського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в :

Публічне Акціонерне Товариство ОСОБА_1 «Приватбанк» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Люботинського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_2, в якій просить визнати неправомірними дії вищезазначеного державного виконавця по винесенню постанов щодо повернення виконавчого документу стягувачу.

У своїй скарзі послалися на те, що всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження», до них як стягувача від державного виконавця не надходило жодних документів, ані про відкриття виконавчого провадження, ані лист щодо здійснення авансування витрат, повязаних з конанням та проведенням виконавчих дій. Разом з цим, 06.03.15 року на адресу банку надійшла постанова про повернення виконавчого документу стягувачу, винесена 29.12.14 року старшим державним виконавцем Личкань І.І.. Підставою для повернення виконавчого документа зазначено про невиконання вимог щодо авансування витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Крім цього, в письмових пояснення до скарги заявником зазначено на порушення вимог вищезазначеного Закону щодо порядку направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, а також іншої кореспонденції.

Відділ державної виконавчої служби Люботинського районного управління юстиції Харківської області проти задоволення скарги заперечував, які виклав у письмових запереченнях, в яких зазначили, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.05.2014 № 638/2240/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приват - Банк» грошових коштів у сумі 11934,95 грн.

Виконавчий документ відповідав всім вимогам чинного законодавства, у зв'язку з цим, 03.09.2014 державним виконавцем Личкань 1.1, відкрито виконавче провадження та відповідно до приписів пункту 5 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» копію постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня (03.09.2014) надіслано сторонам виконавчого провадження за вихідним номером 1209.

У матеріалах виконавчого провадженні містяться докази дотримання державним виконавцем вимог чинного законодавства при направленні документів стягувачу, копії яких додано до матеріалів цивільної справи. Також при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.12.14 року державним виконавцем дотримано вимоги частини 5 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме розяснено стягувачеві право повторного предявлення для виконання в строк передбачений статтею 22 Закону.

Вважають, що ПАТ КБ «Приват -Банк» як сторона виконавчого провадження, зобовязаний сумлінно користуватися усіма наданими йому правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, а саме відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом. Зокрема, ПАТ КБ «Приват -Банк» жодного разу не скористався наданими йому правами.

Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та з метою забезпечення виконання рішення суду 30.09.14 року направлено запити до органів реєструючих право власності: реєстраційної служби, УДАІ, ОАДБ, державна інспекції сільського господарства, державної податкової інспекції.

З метою встановлення джерела доходів боржника направлено запит до пенсійного фонду України.

Державним виконавцем 30.09.2014 з метою забезпечення виконання рішень суду винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

06.10.2014внесено запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про накладення арешту та заборону відчуження зареєстрованого за боржником на праві власності рухомого майна

Згідно інформації ДПС, ПФУ боржник джерел доходів не має, пенсію не отримує, інформація про останнє місце роботи відсутня.

Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав право власності на нерухоме майно не зареєстровано.

Вважають, що таким чином, при примусовому виконанні вищевказаного виконавчого документа державний виконавець вживав заходи примусового виконання рішення повно та неупереджено, в спосіб та порядок, встановлені Законом.

Заявник та заінтересована особа просили розглядати справу у їх відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, надане виконавче провадження, приходить до висновку про те, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, що відповідно до ст.. 47 цього Закону надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Надане суду виконавче провадження не містить доказів отримання стягувачем навіть постанови про відкриття виконавчого провадження. Відсутні також докази отримання банком листа про необхідність авансування виконавчих дій.

Згідно з ч.1 ст.. 47 Закону, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу, якщо:

1)є письмова заява стягувача;

2)у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

3)стягував відмовився залишити за собою майно боржника, не ріалізоване під час виконання рішення;

4)стягував перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом;

5)у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника-юридичної особи, місце проживання, перебування боржника-юридичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнені кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника);

6)у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувану, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

7)боржник-фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

8)коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно;

9)наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Про наявність обставин, передбачених ч.1 цієї статті , державний виконавець складає акт.

Відповідно до ч.4 вищезазначеної статті, про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обовязковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону (ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд приходить до висновку про те, що необізнаність стягувача про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження, порушило його права, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» і, як наслідок, потягла необізнаність необхідності авансування проведення виконавчих дій і безпідставне повернення виконавчого документа стягувачу.

Разом з цим, суд не вбачає достатніх підстав для винесення з цього приводу окремої ухвали.

Керуючись ст.. 387 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Люботинського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 по примусовому виконанню рішення Дзержинського районного суду м. Харкова по цивільній справі за позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 5-ти днів з дня винесення.

Суддя: