У х в а л а

іменем україни

8 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном, стягнення майнової та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Бриківської сільської ради Шумського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - відділ Держземагенства у Шумському районі Тернопільської області, про визнання недійсним рішення та державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації за касаційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 25 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Тернопільської області від 24 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який згодом уточнила, і остаточно просила зобов'язати відповідачів не чинити їй перешкоди у встановленні огорожі на належній їй земельній ділянці по АДРЕСА_1 шляхом демонтажу дерев'яної огорожі, а також просила стягнути з відповідачів на її користь майнову шкоду в сумі 8 497,50 грн та 25 000 грн у відшкодування моральної.

Посилалась на те, що їй на праві власності належить житловий будинок та земельна ділянка площею 0,05856 га по АДРЕСА_1. Відповідачі встановили на її земельній ділянці дерев'яну огорожу, яка перешкоджає у користуванні належною їй земельною ділянкою. На неодноразові звернення з проханням демонтувати огорожу відповідачі не реагують.

Крім того, відповідачами знищено частину її паркану, у зв'язку з чим їй завдано майнову шкоду у розмірі 497,50 грн та моральну шкоду у розмірі 25 000 грн.

ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом, в якому просила визнати недійсним рішення Бриківської сільської ради № 89 від 22 грудня 2011 року в частині передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0586 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1, визнати недійсним державний акт на право власності на вказану земельну ділянку та скасувати його державну реєстрацію.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що їй на праві власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1 Оскільки частину належної їй земельної ділянки рішенням Бриківської сільської ради № 89 від 22 грудня 2011 року, на підставі якого 27 липня 2012 року видано державний акт, передано у власність ОСОБА_1, просила поновити її порушені права.

Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 25 березня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у встановленні огорожі на належній їй земельній ділянці по АДРЕСА_1 шляхом демонтажу дерев'яної огорожі.

У іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 24 червня 2015 року рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 25 березня 2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недійсним рішення Бриківської сільської ради № 89 від 22 грудня 2011 року в частині передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0586 га по АДРЕСА_1.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1, виданий ОСОБА_1 27 липня 2012 року, та скасовано його державну реєстрацію.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення апеляційного суду Тернопільської області від 24 червня 2015 року та змінити рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 25 березня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про задоволення зустрічного позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що з 1994 року ОСОБА_2 як спадкоємець за заповітом набула речові права на земельну ділянку по АДРЕСА_1 у межах, площею та конфігурацією, що мав у власності спадкодавець. Крім того, встановивши, що рішенням Бриківської сільської ради № 89 від 22 грудня 2011 року ОСОБА_1 передано у приватну власність частину земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення зустрічного позову і відмови у задоволенні первісного позову.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції в частині відмови у стягненні майнової та моральної шкоди і висновків апеляційного суду не спростовують, рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 25 березня 2015 року у вказаній частині та рішення апеляційного суду Тернопільської області від 24 червня 2015 року постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки яких доводами касаційної скарги не спростовані.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 25 березня 2015 року в частині відмови у стягненні майнової та моральної шкоди та рішення апеляційного суду Тернопільської області від 24 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийС.О.Карпенко
Судді: В.О.Кузнєцов Г.І.Мостова