Ухвала

іменем україни

12 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 23 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 26 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ПАТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 26 серпня 2008 року в розмірі 23 158 грн 76 коп. та судового збору в розмірі 243 грн 60 коп.

На обґрунтування позову ПАТ «Акцент-Банк» зазначало, що 26 серпня 2008 року між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, відповідно до п. 3.1 якого банк відкрив відповідачеві картковий рахунок в національній валюті України - гривні, та остання отримала кредит у розмірі 3 тис. грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 24 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Договір складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою.

ОСОБА_4 станом на 19 березня 2014 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 23 158 грн 76 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 3 тис. грн, заборгованості за процентам за користування кредитом - 11 439 грн 77 коп., заборгованості із комісії за користуванням кредитом - 7 140 грн, штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина) та 1 078 грн 99 коп. - штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2014 року задоволено позов ПАТ «Акцент Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 21 грудня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_4 про скасування заочного рішення та справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 23 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 26 травня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «Акцент-Банк» просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Установлено, що 26 серпня 2008 року між ПАТ «Акцент Банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 3 тис. грн, зі сплатою 24 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Із розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що станом на 19 березня 2014 року банком нарахована заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 23 158 грн 76 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 3 тис. грн, заборгованість за процентами за користування кредитом - 11 439 грн 77 коп., заборгованість за комісією за користуванням кредитом - 7 140 грн, штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина) та 1 078 грн 99 коп. - штраф (процентна складова).

Зі змісту зазначеного розрахунку вбачається, що з дня укладання кредитного договору та отримання кредитних коштів 26 серпня 2008 року ОСОБА_4 не вчиняла дій щодо виконання зобов'язань за кредитним договором, прострочена заборгованість виникла з 30 вересня 2008 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв'язку з укладанням кредитного договору б/н від 26 серпня 2008 року та наявності з боку відповідача невиконаних зобов'язань за цим договором.

Так, з моменту виникнення простроченої заборгованості за цим кредитним договором, тобто з 30 вересня 2008 року, відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, почався перебіг позовної давності, яка станом на день пред'явлення позову - 01 квітня 2014 року позивачем пропущена; відповідачем надано заяву про застосування позовної давності.

Будь-яких доказів того, що з часу початку перебігу позовної давності до дня пред'явлення позову відповідачем вчинено дії, які є підставою для переривання позовної давності, позивачем не надано.

За таких обставин суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, відмовив в позові у зв'язку з пропущенням позовної давності з урахуванням заяви ОСОБА_4 про застосування позовної давності.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, підстав для скасування ухвалених ними рішень не вбачає.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ПАТ «Акцент-Банк» не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» відхилити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 23 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 26 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

Т.Л.Ізмайлова

О.В.Кадєтова