Справа № 296/2318/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого - судді Анциборенко Н.М.,

при секретарі Медведській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 27.01.1996 року уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, яка проживає з нею. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки вони з відповідачем через постійні сварки з вересня 2015 року шлюбні відносини не підтримують, не ведуть спільного господарства. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, визначити місце проживання доньки разом з матір'ю та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1000 грн..

Позивач у судове засідання не з'явилася, згідно поданої заяви (а.с.32) просить розглянути справу без її участі, позовну вимогу в частині розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, а позовну вимогу щодо стягнення аліментів уточнила та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 400 гривень.

Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просить розглянути справу у його відсутність, уточнені позовні вимоги визнає (а.с.33).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають у шлюбі з 27.01.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим 27.01.1996 року Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану (а.с.3).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і сім'я розпалась остаточно, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Сторони по справі мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 12.01.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с.4).

Як вбачається з довідки ТОВ "Керуюча компанія "КомЕнерго-Житомир" №372 від 10.02.2016 року дитина проживає з позивачем (а.с.5).

Відповідно до положень статтей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ст.ст.180-184 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в разі ненадання допомоги з них за рішенням суду стягуються аліменти у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України.

Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дитини, враховуючи те, що відповідач визнав уточнені позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 гривень підлягає задоволенню.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.112, 180-182, 183, 191 СК України, ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, укладений 27.01.1996 року Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 80.

Залишити дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на подальше проживання з матір'ю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Житомир, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн. (чотириста грн. 00 коп.) щомісячно, починаючи з 11.03.2016 року та до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна грн. 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира на протязі 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Н. М. Анциборенко