Справа № 145/1621/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"09" листопада 2016 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Цюпій О.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області, ОСОБА_4 РДА Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 05 червня 2000 року померла його баба ОСОБА_5, яка до дня смерті була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 2, 74 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_3 сільської ради Тивріського району Вінницької області у землях, які перебували в колективній власності КСП «Вулизьке» с. Велика Вулига Тиврівського району Вінницької області.

На час відкриття спадщини заповіт не змінено і не відмінено.

Він прийняв спадщину в силу ст. 549 ЦК України 1963 року, фактично до шести місяців з часу її відкриття вступивши у володіння та управління спадковим майном, заволодів належними спадкодавцю речами, предметами домашнього вжитку та документами на майно, яке їй належало, зокрема ощадною книжкою.

Однак, одержати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) в нотаріальній конторі немає можливості із-за відсутності правовстановлюючого документу на вказане майно на ім'я спадкодавця.

Оригінал сертифікату було втрачено, а виготовлення його дублікату чинним законодавством не передбачено.

Просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 2,74 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 05 червня 2000 року в с. Велика Вулига Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не з'явився. ОСОБА_3 сільська рада просить справу розглянути у відсутності її представника, позов визнає.

Представник відповідача ОСОБА_4 РДА в судове засідання не з'явився, подав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

05 червня 2000 року померла ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 5), яка до дня смерті була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради № 393 від 26.07.2016 року (а.с. 8).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 2, 74 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_3 сільської ради Тивріського району Вінницької області у землях, які перебували в колективній власності КСП «Вулизьке» с. Велика Вулига Тиврівського району Вінницької області.

ОСОБА_5 за життя була членом КСП «Вулизьке» с. Велика Вулига Тиврівського району Вінницької області і мала право на земельну частку (пай) в землях, які перебували в колективній власності даного КСП згідно Державного акту на право колективної власності на землю, виданого 26.12.1995 року КСП "Вулизьке" с. Велика Вулига та Списку членів КСП долученого до нього, в якому ОСОБА_5 вказана за № 286.

Право спадкодавця на земельну частку (пай) було посвідчене сертифікатом серії ВН № 0482168, виданим ОСОБА_4 районною державною адміністрацією 07 жовтня 1997 року на підставі рішення ОСОБА_4 райдержадміністрації від 15 липня 1997 року № 209-р., який втрачено.

Згідно з Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8.08.1995 р № 720/95 право на земельну частку (пай) мали усі члени КСП, внесені до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. №7 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010р.№ 2), член колективного сільськогосподарського підприємства (КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Нормативно-грошова оцінка земельної частки (паю) становить 90217,04 грн., що стверджується витягом про нормативно-грошову оцінку земельної частки, наданим відділом Держгеокадастру від 12.08.2016 року №481/86-16.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт від 26 серпня 1992 року, посвідчений секретарем Великовулизької сільської ради Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 38, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_2 (а.с. 6). На час відкриття спадщини заповіт не змінено і не відмінено.

Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_5 немає.

Згідно з повідомлення Державного нотаріального архіву Вінницької області № 2025/01-18 від 28.10.2016 року спадкова справа після смерті ОСОБА_5 по фонду ОСОБА_4 нотаріальної контори не виявлено.

ОСОБА_2 прийняв спадщину в силу ст.. 549 ЦК України 1963 року, так як в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини вступив у володіння спадковим майном, завлолодів належними спадкодавцю документами на майно, яке їй належало, про що свідчить наявність у нього ощадної книжки, копія якої міститься в справі (а.с. 10), а також стверджується довідкою виконкому ОСОБА_3 сільської ради № 486 від 25.10.2016 р., згідно якої, ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5, померлої 05.06.2000 р., а саме розпоряджався належним спадкодавцю житловим будинком, та обробляв присадибну земельну ділянку (п. 113 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дії нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994 року чинної на час відкриття спадщини, ст..549 ЦК УРСР).

Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК України 1963 р. прийнята спадщина визнавалась належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

Заборони на вказану земельну частку (пай) немає, що стверджується довідкою виконкому ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області № 392 від 26.07.2016р. (а.с. 9).

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_4 держнотконтори від 30.08.2016 р. №1337/02-31 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на дану земельну частку (пай), так як не надано сертифіката на земельну частку (пай).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України України, 534, 548, 549 ЦК України 1963 року, Указом Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям",

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 2,74 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 05 червня 2000 року в с. Велика Вулига Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення - з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_7