№ 333/3451/16-ц
Пр. № 2 /333/2045/16
У Х В А Л А

08.07.2016 р. м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності зі стягненням відповідної грошової компенсації ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із зазначеним позовом.

Суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статей 119 ЦПК України виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

До позовної заяви не долучено доказів сплати судового збору, що підтверджується актом Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2016 року №57.

В порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України у позовній заяві не зазначена ціна позову щодо вимог майнового характеру. Тягар доказування вартості спірного майна несе позивач, тому він повинен обґрунтувати у позовній заяві ціну позову та надати суду відповідні докази цього.

Відбиття в позовній заяві ціни позову має значення, в першу чергу, для захисту прав самого позивача, оскільки обумовлює розмір сплати судового збору, розподіл судових витрат між сторонами і впливає на можливість порушення судової діяльності на захист права.

Отже, від визначеної ціни позову залежить і розмір судового збору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України встановлено, що у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до п. 5 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавств, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості на час розгляду справи.

Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» № 1440 від 10.09.2003 року, ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об'єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12 липня 2001 року, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позивачу необхідно сплатити судовий збір, виходячи з реальної вартості майна.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В позовні заяві взагалі не вказана ціна позову.

Таким чином, позивач, відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, повинен провести оцінку нерухомого майна, на яке він просить визнати за собою право власності, звернувшись до відповідного експерта (оцінщика), надавши суду звіт (висновок про ринкову оцінку вартості нерухомого майна), та, відповідно, вказати ціну позову.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позивачу необхідно сплатити судовий збір, виходячи з реальної вартості частини квартири. У разі неможливості встановити точну ціну позову (ринкову вартість квартири), позивачі повинні надати суду докази цього та клопотання про визначення судом попереднього розміру судового збору.

Будь яких доказів на підтвердження того, що позивач вже зверталась до оцінювача чи оціночної фірми, і на цей час встановити ціну позову (ринкову вартість майна) неможливо, суду не надано.

Згідно з п. 12 Постанови ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у випадках обєднання в одній позовній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Як убачається з позовної заяви, позивачем заявлена вимога і немайнового характеру, а саме, припинення права власності за відповідачем, яка відповідно до Закону України «Про судовий збір» також підлягає оплаті судовим збором, а саме 0,4 розмір мінімальної заробітної плати станом на 2016 рік.

Всупереч вищевказаним нормам закону, позивачем судовий збір за вимогу немайнового характеру не сплачено, також не надано доказів на підтвердження звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, якщо позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України або не сплачено судовій збір, суддя постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності зі стягненням відповідної грошової компенсації - залишити без руху, і надати позивачеві термін для усунення недоліків три дні з дня отримання копії ухвали.

Повідомити позивачу про необхідність усунення недоліків шляхом направлення копії даної ухвали та розяснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.Б.Кулик