Справа №752/3936/16-ц
Провадження № 2/752/2925/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.07.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

за участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Рідна» до ОСОБА_1, треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог: Моторно (транспортне) страхове бюро України, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про відшкодування витрат, пов»язаних зі сплатою страхового відшкодування, в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу шкоди, пов»язаної з виплатою страхового відшкодування в розмірі 16099,23 та судових витрат у справі.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що між ПрАТ «СК «Рідна» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № АТ 86/15, відповідно до якого були застраховані майнові інтереси власника транспортного засобу «Мітцубісі» д.н. НОМЕР_1.

20.11.2015 р. на вул.Байковій в м.Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мітцубісі» д.н. НОМЕР_1 та автомобіля «ВАЗ» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1

Зазначена дорожньо-транспортна пригода трапилась з вини відповідача у справі.

Згідно із звітом № 2319 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, складеним суб»єктом оціночної діяльності ОСОБА_3, 07.12.2015 р., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мітцубісі» д.н. НОМЕР_1 складає 23601,12 гривень.

Позивач посилається на те, що зазначена подія була визнана страховим випадком, в зв»язку з чим СК «Рідна» на підставі умов Договору страхування провела розрахунок розміру страхового відшкодування та на підставі заяви власника пошкодженого транспортного засобу здійснила страхову виплату в розмірі 16099,23 гривень 15.01.2016 р.

Посилаючись на положення ст.ст. 993, 1187, 1188 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача, як з заподіювача шкоди, в порядку регресу витрати, понесені в зв»язку зі сплатою страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля «Мітцубісі».

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, посилаючись на те, що в зв»язку з виплатою страхового відшкодування власнику пошкодженого з вини відповідача автомобіля «Мітцубісі» д.н. НОМЕР_1 на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту, СК «Рідна» в порядку регресу набула право на пред»явлення вимоги до особи, яка винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, про відшкодування шкоди пов»язаної з виплатою страхового відшкодування на. Зазначене право є абсолютним і позивач бажає отримати відшкодування саме від відповідача, який в подальшому не позбавлений можливості звернутись до Страхової компанії, де він вважає була застрахована його цивільно-правова відповідальність, з вимогою про виплату йому зазначених сум.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вважаючи його не обґрунтованим, та, посилаючись на те, що його цивільно-правова відповідальність на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в СК «Україна» .

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПрАТ «СК «Рідна» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № АТ 86/15, відповідно до якого були застраховані майнові інтереси власника транспортного засобу «Мітцубісі» д.н. НОМЕР_1.

20.11.2015 р. на вул.Байковій в м.Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мітцубісі» д.н. НОМЕР_1 та автомобіля «ВАЗ» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1

Зазначена дорожньо-транспортна пригода трапилась з вини відповідача у справі відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 06.01.2016 р.

Тобто, наявність вини ОСОБА_1 у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди на підставі положень ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Як вбачається з матеріалів справи, власник автомобіля «Мітцубісі» д.н. НОМЕР_1 звернувся до СК «Рідна» з заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно із звітом № 2319 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, складеним суб»єктом оціночної діяльності ОСОБА_3, 07.12.2015 р., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мітцубісі» д.н. НОМЕР_1 складає 23601,12 гривень.

Відповідно до Страхового акту № 4014 від 15.01.2016 р. сума страхового відшкодування, яка підлягала виплаті власнику пошкодженого транспортного засобу «Мутцубісі» д.н. НОМЕР_1 становить 16099,23 гривні.

Страхове відшкодування у зазначеному розмірі було сплачено власнику пошкодженого транспортного засобу 15.01.2016 р., що підтверджується видатковим касовим ордером.

Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до роз»яснень, що містяться в Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов»язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.

Судом встановлено, що 12.07.2015 р. між ОСОБА_1 та СК Україна був укладений Договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - поліс АІ/5687986.

Однак, відповідно до інформації з Центральної бази даних МТСБУ ПрАТ «СК «Україна» з 01.07.2015 р. позбавлена права укладати договори обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Не надаючи оцінку дійсності Договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який укладений між ОСОБА_1 та СК «Україна», суд при вирішенні питання щодо наявності підстав для задоволення позову виходить з того, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб.

Саме потерпілому належить право вибору способу здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або з пред»явлення вимоги до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність із вимогою про виплату страхового відшкодування.

Зазначені правові висновки викладені в постанові Верховного Суду України при розгляді справи № 6-2808 цс15 від 20.01.2016 р. і відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України вони повинні враховуватись судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Позивач набув право вимоги до заподіювача шкоди в порядку суброгації на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту, укладеного з власником пошкодженого транспортного засобу «Мітцубісі».

Судом встановлено, що позивач надіслав на адресу відповідача письмову вимогу про відшкодування в добровільному порядку збитків, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування.

Однак, на момент розгляду справи відповідач в добровільному порядку не відшкодував позивачу зазначену шкоду.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що на момент розгляду справи з боку відповідача не надано доказів про задоволення вимог позивача в добровільному порядку, зважаючи на всі фактичні обставини, встановлені в ході судового розгляду та досліджені судом докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у справі, понесені при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 83, 88, 209, 213-215 ЦПК України

в и р і ш и в:

позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Рідна» до ОСОБА_1, треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог: Моторно (транспортне) страхове бюро України, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про відшкодування витрат, пов»язаних зі сплатою страхового відшкодування, в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Рідна» шкоду, пов»язану з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 16099 гривень 23 копійки, судовий збір в сумі 1378 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва.

Особи, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: