Справа № 761/7394/13-ц
Провадження № 6/761/687/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Гончар Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Тринадцята зарплатня» про стягнення заборгованості за депозитом, відсотків, упущеної вигоди, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

В липні 2016р. заявниця ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання посилаючись на те, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва 17 січня 2012р. було видано виконавчий лист про стягнення із Кредитної спілки «Тринадцята зарплатня» на користь ОСОБА_1 7682,14 грн. - суму депозиту, нараховані і не виплачені відсотки за договорами № 99/11/08 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, № 100/11/08 про внесення внеску (вкладу) на депозитний рахунок від 18 листопада 2008р.; 120,0 грн. збору за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Строк пред'явлення виконавчого листа до виконання - до 26 листопада 2012р. Державним виконавцем РВ ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві 28 грудня 2012р., 25 червня 2013р., 23 грудня 2013р. було повернуто стягувачу виконавчий лист № 2-11026/11 на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Враховуючи, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, потребує постійного лікування та юридично не обізнана, вона 28 березня 2016р. повторно пред'явила виконавчий лист до виконання, однак постановою старшого державного виконавця від 29 березня 2016р. було відмовлено у відкритті виконавчого провадження, у зв'язку з пропущенням строку пред'явленням виконавчого листа до виконання, а тому заявник була вимушена звернутися до суду з даною заявою.

До судового засідання від представника заявниці надійшла заява про розгляд заяви за відсутності сторони заявника, заяву представник підтримав в повному обсязі, просив суд її задовольнити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи оповіщались в установленому законом порядку, при цьому, відповідно до ст. 371 ЦПК України, неявка учасників процесу не є перешкодою для вирішення питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги заявника/стягувача ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по даній справі підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2011р. у цивільній справі № 2-11026/11 за позовом ОСОБА_1 до КС «Тринадцята зарплатня» про стягнення заборгованості за депозитом, відсотків, упущеної вигоди. відшкодування моральної шкоди, набрало законної сили 26 грудня 2011р.

17 січня 2012р. сторона стягувача отримала виконавчий лист на примусове виконання зазначеного рішення суду та пред'явила його до виконання.

Як вбачається з відміток на виконавчому листі по справі № 2-11026/11, даний виконавчий лист було повернуто на підставі п. 2) ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно 28 грудня 2012р., 25 червня 2013р., 23 грудня 2013р..

Згідно ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

28 березня 2016р. заявниця повторно пред'явила виконавчий лист до виконання, однак постановою старшого державного виконавця від 29 березня 2016р. було відмовлено у відкритті виконавчого провадження у зв'язку з пропущенням строку виконавчого документа до виконання та повернуто виконавчий лист на підставі п. 1) ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998, п. 37).

З огляду на вищезазначене, з метою захисту законних прав стягувача та виконання судового рішення, яке набрало законної сили, суд вважає, що пропущений строк для пред'явлення зазначеного вище виконавчого документа до виконання може бути поновлено, оскільки пропущений стороною стягувача строк з поважної причини - заявниця має 2 групу інвалідності та хронічні хвороби.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 293,294, 371 ЦПК України; ст.ст. 24, 26, 47 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Тринадцята зарплатня» про стягнення заборгованості за депозитом, відсотків, упущеної вигоди, відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання, виданого Шевченківським районним судом м. Києва по справі № 2-11026/11 за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Тринадцята зарплатня» про стягнення заборгованості за депозитом, відсотків, упущеної вигоди, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: