Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Попрас В.О.,

при секретарі - Томіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про встановлення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визначити місцем проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю - позивачкою ОСОБА_1 В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з кінця 2008 р. вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 Шлюбні відносини вони не оформлювали. 14.07.2009 р. у народився син ОСОБА_3. В 2010 році зіпсувались їх відносини, вони стали проживати окремо та вирішили, що син буде проживати з позивачкою. Ніяких претензій з боку відповідача не було. В усній формі домовились про умови та час участі відповідача у вихованні сина. Позивачка з сином стали проживати в квартирі АДРЕСА_1, син ОСОБА_3 зареєструвався за цією адресою. В період з 2010 року по 30.10.2012 р. між позивачкою та відповідачем погіршились відносини, стали виникати конфлікти в зв'язку з тим, що відповідач порушував їх домовленості щодо виховання сина, хоча позивачка не перешкоджала у реалізації відповідачем його права на участь в розвитку та вихованні сина. 30.10.2012 р. між сторонами був укладений договір між батьками, щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, яким було визначені права та обов'язки мати та батька, спільні обов'язки батьків, та визначено місце проживання дитини разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. Незважаючи на це, відповідач постійно порушував умови цього договору, повертаючи дитину на кілька годин пізніше зазначеного в договорі часі. Крім того, відповідач постійно висловлював погрози про свої наміри викрасти сина. Не дивлячись на це позивачка не обмежувала права дитини на спілкування з рідним батьком та давала можливість батькові брати участь у вихованні і розвитку сину. Позивачка є приватним підприємцем з 2012 року, має опостіней місце проживання, матеріальне становище та рівень доходів дозволяють забезпечити утримання сина. Позивачка має всі необхідні умови для виховання та розвитку сина, тому вважає, що сину буде краще проживати з нею. Враховуючи викладене, позивачка просить визначити місце проживання сина ОСОБА_3 разом з нею.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом, який в ході судового розгляду уточнив та просить встановити місце проживання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_1 на протязі тривалого часу психологічно (негативно) впливає на сина. За клопотанням ОСОБА_2 судом була призначена по справі судово-психологічна експертиза з метою встановлення індивідуально-психологічних особливостей ОСОБА_2, ОСОБА_1, малолітнього ОСОБА_3 та відношення останнього до батьків. З експертного дослідження вбачається, що дитина потребує турботи батька, а мати, в силу свого характеру та власних амбіцій умисно позбавляє сина цієї потреби, що негативно позначається на розвитку дитини та стає причиною депресій та внутрішнього конфлікту. На думку ОСОБА_2 експерт дає зрозуміти, що не можна позбавляти дитину спілкування ані з матір'ю, ані з батьком, з чим ОСОБА_2 повністю погоджується. Однак, мається безліч доказів того, що ОСОБА_1 умисно налаштовує сина проти батька - відповідача ОСОБА_2, забороняє дитині бачитися з ним, чинить цьому перешкоди всупереч рішенням судів та висновку служби у справах дітей. З часу, коли суд призначив експертизу та до теперішнього часу ОСОБА_1 жодного разу не надала ОСОБА_2 можливості спілкуватися з сином. Коли ОСОБА_2 намагався її врозуміти, що це не правильно, ОСОБА_1 разом зі своєю матір'ю при малолітній дитині погрожували ОСОБА_2 фізичною розправою, виражалися нецензурною бранню та наносили тілесні ушкодження. ОСОБА_2 вважає, що такі дії свідчать про наявні психічні розлади у родині ОСОБА_1, що вже наклало відбиток на психічному стані сина. За кожним фактом порушення ОСОБА_1 мирової угоди та прав, ОСОБА_2 звертався з відповідними заявами до Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області та служби у справах дітей Комінтернівського району м. Харкова. Вважає, що ОСОБА_1 злісно та умисно ухиляється від виконання умов укладеної між сторонами мирової угоди про порядок участі у вихованні дитини. ОСОБА_1 кожного разу, коли вони бачаться, при синові принижує ОСОБА_2, нецензурно свариться, повчає сина тому, що в нього поганий батько, з яким спілкуватися небезпечно, п'яниця, жадібний. Також ОСОБА_1 ігнорує листи ОСОБА_2, направлені з метою визначення часу його спілкування з дитиною у святкові дні, під час осінніх, зимових, весняних та літніх канікул. За весь час дії Мирової угоди ОСОБА_2 не мав можливості з'їздити з сином на відпочинок та на у оздоровчі заклади через категоричну заборону ОСОБА_1 Коли вона виїжджала за межі України на значний проміжок часу, то син залишався зі сторонніми особами, а не з рідним батьком, якому ОСОБА_1 повинна була віддати дитину згідно Мирової угоди. Згідно відповіді Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Харківській області від 10.02.2016 p. ОСОБА_1 самовільно, без будь-яких погоджень звела до своєї квартири на 4-му поверсі балкон, який є надзвичайно небезпечною конструкцією. Даний факт засвідчений документально, а тому синові, який мешкає у даній квартирі, загрожує реальна небезпека. ОСОБА_1 грубо та навмисно порушує права ОСОБА_2 як батька. В разі визначення місця проживання сина з ОСОБА_2, він ні в якому разі не стане перешкоджати дитині спілкуватися із матір'ю, жодного негативного вислову на її бік при дитині. ОСОБА_2 має на меті виховати свого сина справжнім чоловіком, доброю, чуйною та поважною людиною, що відповідно до висновків експерта ОСОБА_1 зробити не зможе в силу свого характеру та особистих психологічних особливостей.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представники позовні вимоги ОСОБА_1 підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 просили відмовити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представники позов ОСОБА_1 не визнали, просили в його задоволенні відмовити, зустрічний позов ОСОБА_2 підтримали, просили позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Представник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу у їх відсутність. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд розглядає справу у відсутність третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради відповідно до ст.169 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 слід відмовити з наступних підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання відносин між батьками за їх сумісною згодою став проживати з матір'ю - позивачкою ОСОБА_1

Таким чином, з самого народження і до теперішнього часу син ОСОБА_3 проживає з матір'ю та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, в квартирі, яка належить позивачці ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 31.01.2002 р.

Працівниками соціальної служби обстежені умови проживання у вказаній квартирі, за наслідками чого складено Акт обстеження умов проживання від 10.09.2014 р., відповідно до якого умови проживання в квартирі позивачки ОСОБА_1 є задовільними, квартира облаштована всіма необхідними меблями, сучасними кухонними та побутовими приладами.

Позивачка ОСОБА_1 є приватним підприємцем, її офіційний річний дохід за 2013 рік складав 585 800 грн., а за 1 півріччя 2014 року - 36 650 грн.

Відповідно до наданих колишніми роботодавцями характеристик ОСОБА_1 отримала кваліфікацію лікаря-терапевта, є грамотним спеціалістом, підвищує всій професійний рівень, веде здоровий спосіб життя, не страждає на алкогольну та наркотичну залежність, не має психічних та інших захворювань.

Крім того, позивачка займається дозвіллям сина ОСОБА_3: відводить та оплачує заняття сина у школі «Розвивалка», підготовчі заняття до шкільного навчання у дитячій школі «Барвінок» Харківського навчально-виховного комплексу №112 Харківської міської ради Харківської області.

13.10.2012 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали нотаріально посвідчений договір між батьками щодо здійснення батьківський прав та визначення місця проживання дитини, згідно до якого сторони визначили місцем проживання дитини - місце проживання матері ОСОБА_1

Після закінчення строку дії вищезазначеного договору 10.02.2015 р. сторони уклали Мирову угоду, яка була затверджена ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 10.02.2015 р.

Згідно умов Мирової угоди сторонами було погоджено часи побачень, відвідування і спілкування ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3, а також порядок його участі у вихованні сина. При цьому, враховуючи умови Мирової угоди сторони погоджувались з тим, що син ОСОБА_3 буде проживати з матір'ю ОСОБА_1

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 07.09.2015 р. відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання вказаної Мирової угоди, враховуючи відсутність порушення її умов.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 06.10.2015р. відмовлено в задоволенні позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків за порушення умов мирової угоди.

Вказаними судовими рішеннями не встановлено факту порушення ОСОБА_1 умов мирової угоди щодо участі ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_3.

Згідно висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 12.02.2015 р. № 107, діючи в інтересах дитини та враховуючи її вік, вважають доцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_1.

Згідно висновку судово-психологічної експертизи від 06.05.2016 р. № 12051 син ОСОБА_3 має достатній для його віку рівень розумового розвитку, емоційно-вольову незрілість, притаманну дітям його віку, відволікаємість, нетерплячість, допитливість, оптимістичність, активність, у поєднанні з незібраністю, непостійність, дратівливість, відсутність стійкої мотивації, тривожність, лідерські якості достатнє розуміння соціальних правил і норм поведінки, замкнутість, недовірливість, м'якість, сентиментальність, чутливість до загрози при взаємостосунках з дорослими (батьками, вихователями). Малолітній ОСОБА_3 відмовляється від контактів з батьком на тлі переваги матері, хоча є вибір батьків - мами та тата - як сімейної пари. Механізм формування негативного ставлення до батька пов'язаний з захисними механізмами дитини, які активізуються в ситуації конфлікту лояльності, коли дитина відкидає одного з батьків для того, щоб можна було безконфліктно існувати поруч з матір'ю. Найбільший об'єкт прихильності - матір ОСОБА_1, що характеризується значною емоційною близькістю та суперечливістю ставленням до об'єкта прихильності від задоволеної до тривожно-незадоволеної. На емоційний стан, психічний розвиток, відчуття благополуччя дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 впливає ситуація конфлікту між батьками, нетерпиме їх ставлення один до одного, що призводить до порушення у хлопчика відчуття благополуччя, до дискомфорту, переживання небезпеки щодо небажаної зміни звичних, значимих позитивних емоційних зв'язків. Переживання ОСОБА_3 негативних емоцій, призводить до відчуття тривоги, неспокою. Потреба хлопчика у позбавленні від тяжких переживань, для його віку, сприяє прояву дитиною реакцій виключення себе з сімейного кола та прояву конфлікту лояльності для збереження позитивних стосунків з матір'ю в збиток стосункам з батьком. Взаємовідносини ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 характеризуються позитивним ставленням його до дитини, прийняттям його, готовністю до співробітництва, достатньою емоційною близькістю між ними (на думку батька), незадоволеністю характером їх взаємовідносин, проявом певної строгості та помірного контролю. Взаємовідносини ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 характеризуються емоційною близькістю, теплотою, стабільністю відносин з ним, партнерськими відносинами. Для неї є характерним помірний контроль за його поведінкою, середній рівень вимогливості до хлопчика, м'якість виховних позицій. Виховні позиції матері, ОСОБА_1, та батька, ОСОБА_2, стосовно розвитку та виховання сина ОСОБА_3, позитивно відбиваються на всебічному, збалансованому (для його віку) розвитку (культурному, фізичному та інтелектуальному) дитини. В оцінці дитиною сімейної ситуації, та в її відношенні до кожного із батьків визначається залежність від впливу з боку матері (значна емоційна близькість, симбіотичні стосунки та некритичність дитини до її висловів в силу малолітнього віку). ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, внаслідок постійного мешкання з матір'ю, за відсутності спілкування з батьком має такі зміни в емоційному стані - внутрішній конфлікт з елементами негативізму по відношенню до батька. Дане ставлення до батька пов'язано з особливостями сімейної ситуації (відсутність регулярних контактів з батьком), а також його залученням до хронічно протікаючого емоційного конфлікту між батьками. Збереження внутрішньо сімейного конфлікту може мати негативний вплив на подальший емоційний і особистісний розвиток малолітнього ОСОБА_3. У хлопчика виявлена потреба в близьких позитивно забарвлених взаєминах як з батьком так і з матір'ю.

До теперішнього часу малолітній ОСОБА_3 проживав разом з матір'ю і позивачем по зустрічному позову не наведено обставини, підтверджуючи необхідність зміни місця проживання дитини на проживання разом батьком, а також доказів того, що розлучення дитини з матір'ю буде на користь та в інтересах дитини.

При вирішенні спору про місце проживання дитини суд бере до уваги відношення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Головним критерієм при визначенні місця проживання дітей, є інтереси дитини, які повинні переважати над інтересами батьків. Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи встановлені в ході судового розгляду вищезазначені обставини, висновок Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 12.02.2015 р. № 107 та виходячи з інтересів дитини суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню і слід визначити місцем проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю - ОСОБА_1, в задоволенні позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_2 слід відмовити.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені позивачкою судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 160, 161 Сімейного України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місцем проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірью - ОСОБА_1.

В задоволенні позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про встановлення місця проживання дитини - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ