АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Вербової І.М., Поліщук Н.В.

при секретарі: Литвиненко Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Чернової Людмили Володимирівни про відстрочку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів,-

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», поданою представником Федун ІнноюВасилівною

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви головного державного виконавця Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ ЧерновоїЛ.В. про відстрочку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів.

Справа №754/17851/14-ц
№ апеляційного провадження№22-ц/796/7012/2016
Головуючий у суді першої інстанції Н.Д.Буша
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Л.Д. Поливач
Не погоджуючись з ухвалою суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення вказаної заяви та відстрочити виконання рішення суду. Посилається на незаконність постановленої судом ухвали, надання неналежної оцінки доказам зібраним у справі, порушення судом норм процесуального та матеріального права. Зазначає про те, що винятковість обставин, що ускладнюють виконання рішення не залежать від волі боржника та обумовленні припиненням діяльності відокремлених підрозділів Банку, що розташовані на окупованій території. Вказав, що судом першої інстанції не було враховано, що заочним рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя Республіки Крим від 16.09.2014 року зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Кримського регіонального управління припинити протиправні дії (бездіяльність), які проявляються у невиконанні зобов'язань, які випливають з укладених договорів банківського вкладу та договорів банківського рахунку на суму 5,85 рублів. Таким чином, враховуючи події, пов'язані з політичною кризою, воєнні події на сході України та окупацією АР Крим, які призвели до відтоку коштів, розміщених на рахунках фізичних та юридичних осіб, відкритих у банку, з метою збереження ліквідності банку, вважає, що у суду першої інстанції не було підстав для відмови у задоволенні заяви державного виконавця про відстрочення виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2015 року.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, колегія суддів вважала за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності з урахуванням вимог ч.2 ст. 305 ЦПК України та розглянула справу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Неявка зазначених осіб в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Так, відмовляючи в задоволенні заяви головного державного виконавця Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ Чернової Л.В. про відстрочення виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2015 року, суд першої інстанції виходив з відсутності виняткових обставин, в розумінні ст. 373 ЦПК України, які можуть стати підставою для відстрочки виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25.06.2015року, позов ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів задоволено. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 суму вкладу за договором № SAMDNWFD500 від 06.02.2014 року у розмірі 68288,45 доларів США, за договором № SAMDNWFD800 від 21.02.2014 року у розмірі 73 493,55 доларів США та судовий збір у розмірі 243 грн. 60коп.

Виконавче провадження з примусового виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2015 року відкрито головним державним виконавцем Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ Черновою Л.В. 30.10.2015 року на підставі виконавчих листів №2-475/15, виданих Деснянським районним судом міста Києва від 04.08.2015 року та винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №49115621, ВП №49115569, якими боржнику - ПАТ КБ «ПриватБанк» надано строк на добровільне виконання рішення суду до 06.11.2015 року.

Як було встановлено судом першої інстанції, рішення суду ПАТ КБ «ПриватБанк» не виконано.

Так, відповідно до ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Згідно ч.1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його можливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Головний державний виконавець Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ Чернова Л.В., враховуючи наведені вимоги процесуального закону, подала до суду заяву про відстрочку виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів. Підстави для відстрочки мотивовані тим, що на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби перебуває рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2015 року про стягнення на користь ОСОБА_2 суми вкладу за договором № SAMDNWFD500 від 06.02.2014 року у розмірі 68288, 45 доларів США, за договором № SAMDNWFD800 від 21.02.2014 року у розмірі 73 493,55 доларів США та судового збору у розмірі 243 грн. 60коп.

Винятковість обставин, за яких подано заяву про відстрочку виконання рішення суду обґрунтовано тим, що до відділу надійшла заява боржника, в якій вказано на існування виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення суду і не залежать від волі боржника; вчасне виконання рішення суду завдасть шкоди правам та інтересам боржника, а також всій фінансовій системі України. Боржник посилався на події, пов'язані з політичною кризою, воєнні події на сході України та окупацією АР Крим, які призвели до відтоку коштів, розміщених на рахунках фізичних та юридичних осіб, відкритих у банку. Таким чином, з метою збереження ліквідності банку, останній звернувся до відділу із зазначеною заявою.

Пунктом 10 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 26.12.2003 року роз'яснено, що при вирішенні заяв про відстрочку виконання рішення, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже висновок суду про те, що вказані заявником обставини можуть свідчити лише про певне погіршення матеріального становища боржника, а не про неможливість виконати судове рішення щодо стягнення суми вкладу на користь вкладника, права якого порушені та підлягають відновленню, є обґрунтованим та відповідає вимогам закону.

Колегія суддів не вбачає підстав для такої відстрочки виконання рішення суду, оскільки наведені обставини, що утруднюють виконання рішення, не є однорідними з тими, що наведені в ст. 373 ЦПК України, за характером впливу на можливість боржника погашати борг.

Разом з тим, колегією суддів під час розгляду апеляційної скарги враховуються і порушені права та інтереси ОСОБА_2 як вкладника ПАТ КБ «ПриватБанк».

Твердження ПАТ КБ «ПриватБанк» у апеляційній скарзі про наявність заочного рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя Республіки Крим від 16.09.2014 року, яким зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Кримського регіонального управління припинити протиправні дії (бездіяльність), які проявляються у невиконанні зобов'язань, які випливають з укладених договорів банківського вкладу та договорів банківського рахунку на суму 5,85 рублів, як виняткової обставини для відстрочки виконання рішення суду, не приймаються судовою колегією, оскільки не підтверджує неможливість виконання ПАТ КБ «ПриватБанк» судового рішення в цілому чи частково, а крім того відсутні докази виконання ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначеного вище заочного рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя Республіки Крим від 16.09.2014 року

Крім того, обставини тимчасової окупації території АР Крим, на території якого знаходиться відділення банку, припинення діяльності відокремлених підрозділів банку, розташованих на території АР Крим і м. Севастополя, значних фінансових втрат ПАТ КБ «ПриватБанк» у зв'язку із конфіскацією окупаційною владою майнового комплексу, що використовувався у банківській діяльності філії Кримського регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк», відтоком коштів, військовими діями на частині території України, не обумовлюють об'єктивних обставин, що ускладнюють виконання рішення суду. ПАТ КБ «ПриватБанк» на сьогоднішній день є діючим Банком, юридична адреса якого не відноситься до окупованої території, виконавче провадження відкрито за юридичною адресою Банку у м. Дніпропетровськ, а отже і рішення суду повинно виконуватися самим ПАТ КБ «ПриватБанк», а не його відділеннями у АР Крим.

Посилання ПАТ КБ «ПриватБанк» на порушення судом норм матеріального і процесуального права, безпідставності відмови у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2015 року не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом, колегія суддів вважає їх необґрунтованим та такими, що суперечать наявним доказам по справі.

За таких обставин, в ухвалі зроблено обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення заяви про відстрочку виконання рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2015 року.

Оскаржувану ухвалу, на думку колегії суддів, постановлено з додержанням вимог закону. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведених вище висновків.

З врахуванням вищевикладеного, підстави для скасування оскаржуваної ухвали і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст.312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», подану представником Федун Інною Василівною, відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: