Справа № 369/217/16-ц
Провадження № 2/369/908/16
РІШЕННЯ

Іменем України

01.02.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.

при секретарі Кондратенко М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 29 червня 2004 року виконкомом Червонозаводської міської ради Полтавської області між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, актовий запис № 08.

Від шлюбу вони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір»ю та знаходиться на її утриманні.

Подружні стосунки між ними почали погіршуватися, вони втратили взаємоповагу та взаєморозуміння, через що з кінця 2014 року вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Причини розірвання шлюбу - є різні характери, відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально.

Як зазначила позивач з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач належним чином їй та їхній спільній дитині не допомагає, участі в її вихованні практично не приймає, внаслідок чого їй важко самій утримувати дочку. На момент пред'явлення позову до суду між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини. Позивач не має достовірних відомостей про те, де саме працює її чоловік, так як даної інформації він їй не надає, однак їй відомо, що відповідач за останній період часу змінював місце своєї роботи і мав нерегулярний, мінливий, але достатньо високий дохід.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 29 червня 2004 року виконкомом Червонозаводської міської ради Полтавської області, актовий запис № 08, та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі, у розмірі 3000 гривень щомісячно, з моменту звернення до суду з позовом, а також стягнути з ОСОБА_2 понесені нею судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 поданий позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав в частині розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дочки в розмірі 25 % від доходу щомісячно, в решті позов не визнав та заперечував проти його задоволення.

Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 29 червня 2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстрований, виконкомом Червонозаводської міської ради Полтавської області, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1.

Від шлюбу подружжя має дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2.

Спільне життя між ними не склалося, з кінця 2014 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, сім'ю зберегти не бажають. Відповідач не заперечував щодо розірвання шлюбу та строк на примирення в суді не заявляв.

Згідно довідки № 11, виданої КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства», ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_3, тимчасово перебуває без реєстрації і постійного місця проживання, та сплачує комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки про доходи № 12 від 19 січня 2016 року, виданої Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» на ім»я ОСОБА_2, вбачається, що він дійсно працює на НВЦ «Техдіагаз» ПАТ «Укртрансгаз». З вказаної довідки вбачається, що заробітна плата ОСОБА_2 з липня 2015 року по грудень 2015 року становить 71 934, 62 грн..

Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов в частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вказану позицію також підтримав Пленум Верховного Суду України у п. 17 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні судом було встановлено, що відповідач працює та має регулярний дохід. Позивач не надала суду відомостей про розмір її доходу. При визначенні частки доходу відповідача, яка підлягає стягненню як аліменти, суд враховує, що відповідач має одну дитину, має постійний дохід у вигляді заробітної плати, та також те, що обоє з батьків несуть обов'язок матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин суд дійшов висновку щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

За таких обставин суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов в висновку про задоволення позову в частині стягнення аліментів частково і стягнення з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12 січня 2016року.

ОСОБА_2 в поданих письмових запереченнях просив суд забезпечити можливість зустрічі дочки ОСОБА_3 із її бабусею ОСОБА_4 за межами Київської області, при бажанні дочки ОСОБА_3, та забезпечити можливість зустрічі ОСОБА_2 із дочкою в будь-які чотири вихідні дні на місяць, при бажанні дочки ОСОБА_3, однак зустрічної позовної заяви з такими вимогами до суду не подавав, як це передбачено в порядку чинного законодавства України, у зв»язку з чим дана вимога не є предметом спору і не підлягає розгляду в порядку даного провадження. Однак ОСОБА_2 при порушенні його прав не позбавлений можливості в загальному порядку звернутися до суду з даною вимогою.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 112, 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 60, 88, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, зареєстрований 29 червня 2004 року виконкомом Червонозаводської міської ради Полтавської області, актовий запис № 08, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12 січня 2016 року.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 551 грн. 20 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп..

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.

н