Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2016 Справа №607/9197/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 предявив до суду позов до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання за ним права власності на 2/3 частки житлового будинку загальною площею 50, 8 кв.м., житловою 36, 4 кв. м. з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вулиці Серет, 37 в с. Буцнів Тернопільського району Тернопільської області, 1/3 частка якого належала померлій 10 грудня 2006 року ОСОБА_3 та 1/3 частка якого належала померлому 30 листопада 2013 року ОСОБА_4. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10 грудня 2006 року померла його мати ОСОБА_3, спадщину після якої прийняв чоловік померлої, який є батьком позивача ОСОБА_4, але не оформив своїх спадкових прав. 30 листопада 2013 року помер його батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина на 2/3 частки житлового будинку загальною площею 50, 8 кв. м., житловою площею 36, 4 кв. м. з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по вулиці Серет, 37 в с. Буцнів Тернопільського району Тернопільської області. За життя ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого все належне йому на день смерті майно заповів ОСОБА_1. У встановлений законом термін позивачем була подана до Тернопільської районної державної нотаріальної контори заява про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва нотаріусом відмовлено у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок. З цих підстав позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просить суд визнати за ним право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований по вулиці Серет, 37 в с. Буцнів Тернопільського району Тернопільської області.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника.

Від третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти:

Як слідує із інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №212 виданої 08 травня 2014 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вулиці Серет, 37 в с. Буцнів Тернопільського району Тернопільської області складається з А житловий будинок загальною площею 50, 8 кв. м., житловою площею 36, 4 кв. м., Б хлів, В гараж, Г господарський будинок, Д літня кухня, Є господарський будинок, 4-6 огорожа. Станом на 05 травня 2014 року по обліку бюро будинковолодіння №37 по вулиці Серет в с. Буцнів рахується за: ОСОБА_4 1/3 частина, ОСОБА_3 1/3 частина, ОСОБА_1 1/3 частина. Державна реєстрація права власності житлового будинку №37 по вулиці Серет в с. Буцнів в бюро не проведена.

Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №213 виданої 08 травня 2014 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 05 травня 2014 року по обліку бюро будинковолодіння №37 по вулиці Серет в с. Буцнів рахується за: ОСОБА_4 1/3 частина, ОСОБА_3 1/3 частина, ОСОБА_1 1/3 частина. Станом на 30 березня 1990 року право власності на майно було зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності виданого 30 березня 1990 року Тернопільською районною радою на підставі рішення виконкому №64 від 29 березня 1990 року №127.

10 грудня 2006 року померла ОСОБА_3, про що зроблено актовий запис №25 ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Довідкою №616 виданою 18 серпня 2016 року ОСОБА_2 сільською радою Тернопільського району Тернопільської області стверджується, що на день смерті ОСОБА_3 в житловому будинку по вулиці Серет, 37 в селі Буцнів Тернопільського району Тернопільської області зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 голова двору, який помер 30 листопада 2013 року.

30 листопада 2013 року помер ОСОБА_4, про що зроблено актовий запис №24 ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно довідки №615 виданої 18 серпня 2016 року ОСОБА_2 сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті ОСОБА_4 в житловому будинку в селі Буцнів Тернопільського району Тернопільської області по вулиці Серет, №37 зареєстровані: ОСОБА_4 голова.

Згідно заповіту, складеного 24 квітня 2007 року у селі Буцнів Тернопільського району Тернопільської області, посвідченого секретарем Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_5 та зареєстрованим в реєстрі за №58, ОСОБА_4 заповів ОСОБА_1 усе належне йому на день смерті майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, а також все те на що він за законом буде мати право.

Відповідно із свідоцтвом про народження серії IV-УР №2279247 виданим повторно 15 вересня 1962 року Микулинецьким райбюро ЗАГС Тернопільської області, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

05 травня 2014 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами №37 по вулиці Серет в селі Буцнів Тернопільського району Тернопільської області, замовником якого вказано ОСОБА_1.

Як слідує із викладених у позові обставин, у встановлений законом термін позивач звернувся до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 30 листопада 2013 року та за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 10 грудня 2006 року.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори №3849/02-14 від 18 серпня 2016 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок.

Як установлено судом, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вулиці Серет, 37 в с. Буцнів Тернопільського району Тернопільської області є колгоспним двором.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 Постанови Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності від 22 грудня 1995 року N20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України Про власність застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно ст. 120 ЦК УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Доказів того, що спірний житловий будинок станом на 15 квітня 1991 року було переведено до іншої суспільної групи, матеріали цивільної справи не містять.

Підстав вважати його самочинно збудованим майном суд не вбачає.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного Кодексу України, (далі ЦК України) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадщину, а саме 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вулиці Серет, 37 в с. Буцнів Тернопільського району Тернопільської області фактично прийняв голова двору ОСОБА_4, оскільки на час смерті постійно мешкав разом із спадкодавцем, однак не зареєстрував своїх спадкових прав.

Отже, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вулиці Серет, 37 в с. Буцнів Тернопільського району Тернопільської області.

В силу ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За змістом ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Як слідує із викладених у позовній заяві обставин, ОСОБА_4 не вчиняв жодних дій щодо державної реєстрації своїх речових прав на вказаний будинок з надвірними будівлями і спорудами, хоча фактично постійно проживав у ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Положеннями пункту 1 ч. 1 ст. 4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право власності на нерухоме майно.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. вищевказаного Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Провести державну реєстрацію права власності на житловий будинок на сьогоднішній день не можливо, оскільки один із співвласників будинку помер.

Таким чином, у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на вказаний житловий будинок спадкоємець ОСОБА_1 позбавлений можливості реалізувати свої права шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом задоволення його позовних вимог визнання за ним права власності на 2/3 частки житлового будинку загальною площею 50, 8 кв.м., житловою 36, 4 кв. м. з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вулиці Серет, 37 в с. Буцнів Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після померлого 30 листопада 2013 року ОСОБА_4.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 328, 392, 1218,1223,1268, 1270, 1271 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 10, 60, 212, 215, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку загальною площею 50, 8 кв.м., житловою 36, 4 кв. м. з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вулиці Серет, 37 в с. Буцнів Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування за заповітом після померлого 30 листопада 2013 року ОСОБА_4.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_6