Справа № 201/3043/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

за участю секретаря Пєронкова М.Ф.

прокурора Кравченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Державної організації «971 Управління начальника робіт» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що постановою господарського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2011 року у справі № Б15/101-08 позивача визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2015 року по справі № Б15/101-08 визнано недійсними результати аукціону, проведені "Правобережною товарною біржою" 03 грудня 2014 р. щодо продажу лоту № 1, який складався з нерухомого майна позивача, а саме адміністративної будівлі по вул. Чернишевського, 5-А, м. Дніпропетровськ, загальною площею 253 м.кв., реєстраційний номер об*єкта нерухомого майна 01, визнано недійсним договір купівлі-продажу від 03 грудня 2014 p., загальною вартістю 100 000,00 грн., укладений між позивачем в особі ліквідатора ОСОБА_2 та фізичною особою ОСОБА_3. Після чого, 17 лютого 2015 року ОСОБА_3, дане майно відчужив на користь громадянина ОСОБА_1 який на сьогоднішній день є власником наступного майна. Тому позивач пославшись на норми ст.ст. 328, 391, 392, 386, 387, 388 ЦК України просив витребувати у ОСОБА_1 нежитлову будівлю, загальною площею 253, кв.м., що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Чернишевського буд. 5А.

В судовому засіданні представник ліквідатора Державної організації «971 Управління начальника робіт» позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі .

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог пославшись на те, що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем оскільки не знав, що ОСОБА_3 не мав права на відчуження спірного майна, окрім того договори купівлі - продажу спірного майна між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були укладені 17 та 18 лютого 2015 року, а рішення про визнання торгів недійсними набрало чинності лише 18 вересня 2015 року.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Вислухавши думку сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Як встановлено в судовому засіданні, власником адміністративної будівлі літ. А-2, А1-1, загальною площею 253 кв.м., яка розташована за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Чернишевського буд. 5 А, є держава в особі Верховної Ради України, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 23 лютого 2005 року /а.с.28/ та витягом про реєстрацію права власності від 01 березня 2005 року /а.с. 29/.

Так, постановою господарського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2011 року у справі № Б15/101-08 Державна організація "971 Управління начальника робіт" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

03 грудня 2014 року відповідно до протоколу № 1 про проведення аукціону Правобережною товарною біржею,адміністративна будівля загальною площею 253 кв.м., яка розташована за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Чернишевського буд. 5 А, була придбана з аукціону громадянином ОСОБА_3 за 100 000 грн. /а.с.25-27/.

18 грудня 2014 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області у справі № Б15/101-08 продовжено строк ліквідаційної процедури «971 Управління начальника робіт» м. Дніпропетровськ до 01 червня 2015 року. припинено повноваження арбітражного керуючого ОСОБА_2 як ліквідатора «971 Управління начальника робіт» призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_4 /а.с.23-24/.

17 лютого та 18 лютого 2015 року громадянином ОСОБА_3, майно, яке було предметом вищезазначеного договору відчужив на користь громадянина ОСОБА_1, який на сьогоднішній день є власником наступного майна: Згідно до договору купівлі-продажу від 17 лютого 2015 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстраційним номером 325 укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_1; та Згідно до договору купівлі-продажу від 18.02.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстраційним номером 325 укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

06 серпня 2015 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області визнано недійсними результати аукціону згідно протоколу № 1 про проведення аукціону від 03 грудня 2014 про продаж обєкту нерухомого майна, розташованого за адресою : м. Дніпропетровськ, вул. Чернишевського 5-А /а.с. 12-14/.

17 вересня 2015 року постановою Дніпропетровського господарського суду ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2015 року у справі № Б15/101-08 залишена без змін /а.с.15-18/.

24 листопада 2015 року постановою Вищого господарського суду України ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2015 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17 вересня 2015 року залишені без змін /а.с.19-21/.

12 січня 2016 року ухвалою Верховного Суду України відмовлено у допуску справи № Б15-101-08 до провадження Верховного Суду України /а.с.22/.

18 січня 2016 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області строк ліквідаційної процедури ДО «971 Управління начальника робіт» продовжено до 03 березня 2016 року /а.с.9-11/.

Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Згідно Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов'язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини.

Пункт 23 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до ст. 387 ЦК та ч. 3 ст. 10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.

Статтею 388 ЦК України визначено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Також правова позиція знайшла своє відображення в частині 2, 3 пункту 10 постанови пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, якими роз'яснено, що норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК.

Враховуючи те, що позивач «971 Управління начальника робіт» в особі ліквідатора ОСОБА_4 звертався з позовною заявою до господарського суду про визнання недійсними результатів аукціону та укладеного договору, який був задоволено, то дана обставина підтверджує факт того, що майно, яке було предметом купівлі-продажу згідно до договору від 03 грудня .2014 року, вибуло з володіння власника - «971 Управління начальника робіт» - не з його волі.

Враховуючи те, що позивачем доведено факт належності йому спірного майна та факту вибуття спірного майно з його володіння не з його волі, суд вважає за можливе витребувати у ОСОБА_1 на користь Державної організації «971 Управління начальника робіт» нежитлову будівлю, загальною площею 253 кв.м. реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 1, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Чернишевського буд. 5А.

Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Державної організації «971 Управління начальника робіт» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_1 (інд. номер НОМЕР_1) на користь Державної організації «971 Управління начальника робіт» нежитлову будівлю, зогальною площею 253 кв.м. реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 1, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ , вул. Чернишевського буд. 5А.

Стягнути з ОСОБА_1 (інд. номер НОМЕР_1) на користь Державної організації «971 Управління начальника робіт» понесенні судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 500 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.О. Демидова