Справа № 367/3796/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі - Кондратенко Н.М., Гаркуша Ю.В., Когут К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири мотивуючи свої вимоги наступним. Він є власником квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_2 є власником квартири НОМЕР_1 того ж будинку, її квартира розташована поверхом вище по одному стояку з його квартирою. Приблизно з листопада 2015 року вона неодноразово заливала його квартиру, але пошкодження були незначними. 02 лютого 2016 року у його квартирі почалось чергове затоплення. У квартирі ОСОБА_2 нікого не було, припинити затоплення було неможливо, тому залиття тривало три дні. 03 лютого 2016 року він викликав аварійну службу «Управління житлово-комунального господарства», яка приїхала 04 лютого 2016 року і усунула протікання води шляхом перекриття квартирного крану у квартирі ОСОБА_2 Згідно акту комісії «Управління житлово-комунального господарства «Ірпінь» про обстеження та проведення ремонтно-будівельних та ремонтно-сантехнічних робіт від 04.02.2016 року, причиною залиття є протікання труб у місцях монтажних з'єднань квартири ОСОБА_2 Згідно того ж акту у його квартирі зіпсовано штукатурку, шпалери кухні, також на стіні й стелі кухні з'явився грибок. Відповідно до звіту №37/16 оцінювача, розмір майнової шкоди, який завдано йому в результаті залиття квартири становить 3865 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь 3865 грн. матеріальної шкоди та 1551,20 грн. судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечувала проти позову, посилаючись на те, що причина залиття не встановлена, розмір матеріальної шкоди позивачем не доведено. Просила відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 14.11.2006 року є власником квартири АДРЕСА_2.

Згідно акту обстеження та проведення ремонтно-будівельних та ремонтно-сантехнічних робіт від 04.02.2016 року за адресою АДРЕСА_3, складеного комісією в складі начальника сантехнічної дільниці ОСОБА_5, слюсаря-сантехніка ОСОБА_6, слюсаря-сантехніка ОСОБА_7 в присутності власника квартири НОМЕР_3 ОСОБА_1 про те, що 04 січня 2016 року проведено обстеження квартири АДРЕСА_4 на предмет залиття, в результаті проведеного обстеження комісією встановлено квартира НОМЕР_3 знаходиться на 2 поверсі 5 поверхового будинку; залиття сталося 03.02.2016 року, на момент обстеження видно сліди залиття: кухня - шпалери мокрі місцями вздулися, вздулася штукатурка, мокра підлога. Причина залиття протікання труб в місцях монтажних з'єднань квартири НОМЕР_1, що знаходиться поверхом вище по одному стояку з квартирою НОМЕР_3. Протікання усунуто перекриттям квартирного крану.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно п. 2.3.6. Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року, у разі залиття квартири складається відповідний акт. Згідно додатку № 4 до зазначених Правил, у акті, зокрема, зазначається що трапилось, причини та наслідки залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, акт складається комісією у складі головного інженера виконавця послуг, майстра, слюсаря-сантехніка, з актом ознайомлюються мешканці квартир.

Разом з цим, в зазначеному акті маються розбіжності в датах, а саме зазначено, акт від 04.02.2016 року, а проведено обстеження 4 січня 2016 року в якому встановлено, що залиття квартири відбулося 3.02.2016 року а також відсутні дані щодо ознайомлення з ними мешканця квартири НОМЕР_1, тобто ОСОБА_2

Таким чином, акт про залиття від 04.02.2016 року вимогам, викладеним в вищезазначених Правилах, не відповідає, оскільки має розбіжності в датах, а також не містить підписів мешканців квартири НОМЕР_1.

Тому суд не може вважати зазначений акт достатнім доказом вини відповідача у залитті квартири позивача.

На пропозицію суду призначити судово-будівельну експертизу на предмет визначення причини залиття та вартості відновлювального ремонту квартири позивача жодна із сторін не погодилась.

Інші докази, надані позивачем - звіт про оцінку матеріальної шкоди ФО-П «ОСОБА_8.» від 11.04.2016 року, висновків суду не спростовує.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивачем не надано доказів в обґрунтування свого позову, тому в задоволені позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1166 ЦК України, Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, зареєстрованим в Мін'юсті 25.08.2005 за № 927/11207 ст.ст. 10,11,60, 88, 209,212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Ф. Карабаза