АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/7250/16 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: договірна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого: Яцини В.Б.,

суддів: Бурлака І.В., Карімової В.В.,

за участю секретаря Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2016 року за заявою директора товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року заявник ТОВ ФК «Довіра та гарантія» звернулося 07.10.2016 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою, в якій просить суд замінити стягувача - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у справі № 2-10990/10.

В обґрунтування вимог посилалось на те, що на примусове виконання рішення від 13.12.2012 р. Дзержинським районним судом м. Харкова видано виконавчі листи № 2-10990/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 107 244 дол. США 05 центів, що за курсом НБУ станом на 09.07.2010 року складає 851 271 грн. 09 коп.

20 квітня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено Договір факторингу № 18, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 20.05.2008 року укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 28 жовтня 2016 року заяву директора товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено. Замінено стягувача - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у справі № 2-10990/10.

Не погоджуючись з такою ухвалою ОСОБА_104 листопада 2016 року в апеляційній скарзі просить її скасувати та відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

При цьому посилалась на те, що 20.04.2015 р. між ним (правонаступником первісного стягувана) та ПАТ «УкрСиббанк» (первісний стягувач) укладено договір факторингу № 18, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 20.05.2008 р., укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, перейшло до ТОВ ФК «Довіра та Гарантія». Доданими позивачем документами та нормами матеріального права не підтверджується право на укладання договорів щодо надання фінансових послуг (факторингу), яким передбачено отримання фактором уступленого права вимоги до боржників-фізичних осіб. При цьому у фактора також відсутня ліцензія на здійснення валютних операцій. Згідно до змісту п.п.2.п.1 Розпорядження Держфінкомпослуг від 03.04.2009р. № 231, в якому передбачено що до фінансової послуги факторингу відноситься набуття відступленого права вимоги, до боржників - суб'єктів господарювання за договором, на якому базується таке відступлення, - не передбачена можливість передачі прав вимоги до боржників фізичних осіб за договорами факторингу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Судом встановлено, що на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2010 року, яке набрало чинності, позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту0 від 20.05.2008 року в сумі 107 244 дол. США 05 центів, що за курсом НБУ станом на 09.07.2010 року складає 851 271 грн. 09 коп., вирішено питання щодо судових витрат.

Задовольняючи заяву районний суд виходив з того, що заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та згідно з вимогами чинного законодавства можливе на будь-якій стадії процесу.

Такий висновок суду відповідає положенням закону та матеріалам справи.

Так, згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 378 ЦПК України.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за договорами застави, яке підтверджено документально.

Відповідно до постанови державного виконавця від 10.04.2013 року було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-10990/10, виданого 13.12.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором споживчого кредиту № 0 від 20 травня 2008 року в сумі 107 244 дол. США 05 центів, що на курсом НБУ станом на 09.07.2010 року складає 851 271 грн. 09 коп. (а.с. 7).

20 квітня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено Договір факторингу № 18, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 20.05.2008 року укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». При цьому згідно до акту приймання-передачі права вимоги від 20 квітня 2015 року та реєстру боржників до договору факторингу № 18 від 20 квітня 2016 року - передані грошові вимоги визначені як у доларах США, так і національній валюті, що не вимагає від заявника ліцензії на здійснення валютних операцій (а.с. 5,6).

Правовий висновок про право у зацікавленої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження, - відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України звернутися із заявою про заміну кредитора викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13 і колегія суддів у даній справі не вбачає підстав для того, щоб від неї відступити. В таких випадках у зв'язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно до наявних в матеріалах справи копії свідоцтва ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»» розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 19.11.2013 року № 4149 є фінансовою установою, яка має право здійснювати факторингові операції без отримання ліцезій та/або дозволів відповідно до законодавства (а.с. 11-12).

Колегія суддів відхиляє посилання в доводах скарги на розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року № 231 (зареєстроване в МЮ України 23 квітня 2009 року за № 373/16389) «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг», оскільки воно втратило чинність на підставі Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 1926 від 13.08.2015р.

Оскільки таким чином оскаржену ухвалу постановлено з додержанням вимог закону, а доводи скарги цього висновку не спростовують, тому з передбачених п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підстав апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307,ст. ст. 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: