Дата документу 07.11.2016 Справа № 554/6474/16-ц
Провадження № 2/554/2838/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

07 листопада 2016 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановила:

Позивач ОСОБА_1 10.08.2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову та продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка обґрунтовує вимоги тим, що в добровільному порядку відповідач допомогу на утримання дитини не надає.

У судове засідання сторони не зявилися, направивши заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала, відповідач- визнав.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.07.2012 року.

Від вказаного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, яка проживає з позивачем та знаходяться на її повному матеріальному утриманні. На даний час відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах

зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення відбите і в національному законодавстві. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Згідно ст.181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Виходячи з викладеного, суд задовольняє позов повністю.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципом № 4 Декларації прав дитини дитині, ст. 27 Конвенції про права дитини, ст.ст. 180-184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 2-11, 58-61, 88, 159, 208, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суддя

вирішила:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, 02.12.2013 року у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.08.2016 року та продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць та може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через районний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.В.Тімошенко