печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

18 листопада 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді Литвинової І.В..

при секретарі Бажан О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року ТОВ «Поряд.Ок.Управління та експлуатація нерухомості» звернулося до суду з вимогою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свій позов, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1, а ТОВ «Поряд.Ок.Управління та експлуатація нерухомості» є балансоутримувачем та виконавцем житлово-комунальних послуг. Відповідач користується усіма комунальними послугами, однак не сплачує за житлово-комунальні послуги. За період з 01.03.2013 по 29.02.2016 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 31952,27 грн.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала з викладених у ньому підстав та просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час розгляду справи повідомлялася судом належним чином за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, проте судова кореспонденція на адресу суду повернулась з довідкою поштового відділення на конверті, у якій вказано причину повернення за закінченням терміну встановленого строку зберігання /а. с. 44/.

Окрім того, відповідач повідомлявся про розгляд справи за адресою квартири АДРЕСА_1, де забезпечується надання житлово-комунальних послуг позивачем, але судова кореспонденція повернулася у конверті без вручення з поміткою на ньому, що квартира є проданою, а адресат виїхав /а. с. 45/.

Заяви, клопотання, письмові заперечення від відповідача не надходили до суду

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у письмових доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи.

Заслухавши обґрунтування представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 /а. с. 10-11, 12, 13/.

Суд не бере до уваги, як неналежний доказ, рукописну помітку на конверті про те, що відповідач продала квартиру та виїхала з неї /а. с. 45/.

Балансоутримувачем та виконавцем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою є ТОВ «Поряд.Ок.Управління та експлуатація нерухомості» /а. с. 14-33/.

Згідно з наданим розрахунком нарахувань за житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1, за період з 01.03.2013 по 29.02.2016 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 31952,27 грн. /а. с. 7-8/.

Відповідно до ст.ст. 11, 15, 16, 525, 526, 527, 530, 610, 612 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством; в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання повинні виконуватись належним чином та в установлений строк; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно з ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач таких послуг зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 №45 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 №572» власник квартири зобов'язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем порушено обов'язок по своєчасної оплати житлово-комунальних послуг, в розмірі 31952,27 грн., у зв'язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору в розмірі 1378,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись п.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 №45 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 №572», ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 11, 15, 16, 525, 526,527, 530, 540, 610, 612, 625 ЦК України, ст.ст. 11, 60, 88, 212-216, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРЯД.ОК.Управління та експлуатація нерухомості» (ідентифікаційний код 32244592) заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 31952 грн. 27 коп., інфляційні втрати в розмірі 12387 грн. 96 коп., три відсотки річних в розмірі 1385 грн. 94 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. В. Литвинова