РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/8933/16-ц

Провадження № 2-о/643/551/16

21.07.2016

Московський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Марченко О.М., при секретарі Тугайбей В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Московський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції про встановлення факту що має юридичне значення, суд-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті матері ОСОБА_2, яка померла 30.05.2016 року у м. Стаханов, Луганської області, тобто на тимчасово окупованій території.

В обґрунтування заяви зазначив, що ОСОБА_2, є його мати, яка 30.05.2016 року померла, про що того ж дня Стахановською центральною міською багатопрофільною лікарнею було видано лікарське свідоцтво про смерть та довідку про причину смерті № 170. Після поховання матері заявник звернувся до Московський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції з проханням вчинити актовий запис про смерть ОСОБА_2 на підставі лікарського свідоцтва про смерть № 170 від 31.05.2016 року, однак отримав відмову у проведенні державної реєстрації смерті..

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав з підстав вказаних в ній та просив ії задовольнити у повному обсязі.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи вчасно та належним чином про причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до свідоцтва про народження, ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2, факт смерті, якої підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 170 від 31.05.2016 року, Стахановською центральною міською багатопрофільною лікарнею, де зазначено, що причиною смерті ОСОБА_2 є сердечна неостаточність, ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз.

Згідно ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та Законів України. Ст. 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Ст. 9 ч. ч. 2, 3, 4 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ст. 10 ч.1 цього Закону громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї.

Ст. 17 ч. 1 цього Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Ст. 17 ч. ч. 1, 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Оскільки заявник, який є громадянином України, має зареєстроване постійне місце проживання на території України; його мати, також була громадянин кою України, але померла, перебуваючи на окупованій території, про що було видано лікарське свідоцтво про смерть встановленої законодавством Луганської народної республіки форми, вказана обставина унеможливлює отримання сином померлої свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України, з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України - ОСОБА_1 необхідно встановити факт смертійого мати ОСОБА_2.

За таких обставин, заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 256-259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вчиненням актового запису про її смерть 30.05.2016 року в м. Стаханов Луганської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через районний суд до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - О.М. Марченко