УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євтушенко О.І.,

суддів: Завгородньої І.М., Попович О.В.,

СавченкоВ.О., Ситнік О.М., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» - Ларченко І.М. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 27 лютого 2006 року між АКБ «Форум» правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 0002/06/00-CL, за умовами якого останній отримав грошові кошти у формі відкличної кредитної лінії на споживчі цілі у сумі 1 000 000 доларів США із сплатою процентів за користування кредитом 14 % річних на термін до 24 лютого 2011 року.

До цього договору між банком та відповідачем було укладено додаткові угоди: Додаткова угода № 1 від 03 квітня 2006 року, Додаткова угода № 2 від 27 вересня 2006 року, Додаткова угода № 3 від 09 липня 2007 року, Додаткова угода № 4 від 14 квітня 2008 року, Додаткова угода № 5 від 16 жовтня 2008 року, Додаткова угода № 6 від 14 квітня 2009 року, Додаткова угода № 7 від 29 травня 2009 року, Додаткова угода № 8 від 08 вересня 2010 року, згідно з якими внесені зміни щодо зменшення процентної ставки до 13,5 % річних , відкрито відкличну поновлювальну лінію у розмірі 1 500 000,00 доларів США, збільшено кредитну лінію до 2 700 000,00 доларів США, змінено дату повернення до 22 лютого 2013 року та встановлено новий порядок сплати процентів за користування кредитом та внесено зміни щодо валюти кредитування та встановлено суму кредиту 24 715 728, 27 грн. тощо.

Однак з 02 листопада 2010 року відповідач порушував строки повернення кредитних коштів та сплати процентів, а тому 08 вересня 2011 року Банк направив відповідачу вимогу № 1384/3.5.7. щодо погашення заборгованості зі сплати кредитних коштів, процентів, штрафних санкцій , яку відповідач отримав 23 вересня 2011 року, але заборгованість не сплатив.

У зв'язку із цим, 24 грудня 2014 року Банк направив на адресу відповідача вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором, яка була отримана відповідачем 06 січня 2015 року.

Посилаючись на зазначені обставини та невиконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку із чим утворилась заборгованість зі сплати кредиту та процентів за його користування, яка на 08 грудня 2014 року становила 45 553 341,12 грн, з них: прострочена заборгованість з повернення кредитних коштів становить 24 201 131, 53 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 2 160 755, 69 грн, пеня за несвоєчасне повернення коштів за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами складала 19 191 453, 90 грн., ПАТ «Банк Форум» просило задовольнити його позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_4 на його користь зазначену суму заборгованості.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0002/06/00-СL від 27 лютого 2006 року станом на 08 грудня 2014 року у загальному розмірі 28 861 887,22 грн, що складається з простроченої заборгованості з повернення кредитних коштів 24 201 131,53 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами 2 160 755,69 грн, пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та несвоєчасну сплату процентів за користування кредитним коштами - 2 500 000 грн. Вирішено питання про розподіл судового збору.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та закрити провадження у справі, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позичальником порушено умови виконання кредитного договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача.

Судами встановлено, що 27 лютого 2006 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» (далі - Банк) та ОСОБА_4 укладено Кредитний договір № 0002/06/00-CL (далі - Договір), за умовами якого Банк відкрив позичальнику відкличну кредитну лінію на споживчі цілі у сумі 1 000 000,00 доларів США строком до 24 лютого 2011 року із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14 % річних.

Позивач виконав зобов'язання за Договором, надавши відповідачу кредитні кошти про що свідчать копії заяв відповідача на видачу готівки та копії меморіальних ордерів, наявних в матеріалах справи ( т.1 а. с. 21 -248).

Забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є договір іпотеки від 27 лютого 2006 року ( п. 1.1., 1.2., 1.3., 2.1. Договору ) (а. с. 6-7, т. 1 ).

Згідно п. 4.1. Договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 процентів за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та /або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості.

Відповідно до п. 5.3. Договору сторони домовилися, що невиконання або неналежне виконання позичальником зобов'язань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів та інших зобов'язань, передбачених п. 3.3. цього договору є Умовами, при настанні яких припиняється кредитування банком позичальника, а позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів банку, сплачує банку проценти за користування кредитними коштами. Для цього Банк надає під розписку уповноваженій особі, або надсилає рекомендованим листом позичальнику письмову вимогу про повернення позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з можливим нарахуванням штрафних санкцій та пені. У випадку непогашення зазначеної у вимозі суми, банк по закінченню 15-ти денного строку з дати надіслання такої вимоги, звертає стягнення на заставлене майно у розмірі наданих кредитних коштів, заборгованості по сплаті процентів, неустойки, збитків та інших витрат Банку у порядку , визначеному цим договором, договором застави та чинним законодавством України.

До кредитного договору № 0002/06/00-CL від 27 лютого 2006 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» укладено Додаткову угоду № 1 від 03 квітня 2006 року, за якою внесено зміни до п. 1.3. кредитного договору та за користування кредитними коштами встановлено плату у розмірі 13,5 % річних.

27 вересня 2006 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 2, згідно з якою внесено зміни та банком надано відповідачу поновлювальну кредитну лінію з максимальним лімітом кредитування в розмірі 1 500 000, 00 доларів США та встановлено строк повернення кредитних коштів не пізніше 24 лютого 2011 року .

Згідно з додатковою угодою № 3 від 09 липня 2007 року укладеною між сторонами, внесено зміни до п.п. 1.1., 2.3 кредитного договору , за якими Банк надав відповідачу кредитні кошти на споживчі цілі у формі відкличної поновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом кредитування в розмірі 2 500 000,00 доларів США, ліміт кредитування зменшується згідно з графіком (додаток 2 до договору).

Крім того, сторони внесли зміни до кредитного договору відповідно до Додаткової угоди № 4 від 14 квітня 2008 року щодо зменшення ліміту кредитування згідно з графіком з 01 березня 2009 року і до кінця строку дії договору.

16 жовтня 2008 року між сторонами укладено додаткову угоду № 5, за умовами якої внесено зміни, згідно з якими встановлено кінцевий термін повернення кредиту до 22 лютого 2013 року та зменшено ліміт згідно з графіком з 01 листопада 2009 року по 22 лютого 2013 року.

На підставі додаткової угоди № 6 від 14 квітня 2009 року та Додаткової угоди №7 від 29 травня 2009 року внесено відповідні зміни щодо встановлення порядку сплати процентів за користування кредитними коштами та новий порядок сплати процентів до кредитного договору № 0002/06/00-CL від 27 лютого 2006 року, укладеного з відповідачем ОСОБА_4

08 вересня 2010 року між Банком та ОСОБА_4 укладено Додаткову угоду № 8 , за умовами якої змінено валюту кредиту за Кредитним договором з долара США в гривню з сумою кредиту 24 715 728, 27 грн. із сплатою 13,5 % річних та встановлено повернення кредиту частинами щомісячно за наступним графіком:

- в сумі не менше ніж 8 000 000,00 грн - в термін до 31 жовтня 2010 року;

- починаючи з листопада 2010 року в сумі не менше ніж 596 991, 00 грн.;

01 квітня 2011 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_4 укладено Додаткова угода № 9, згідно якої внесли зміни до пункту 1.3. Кредитного договору, якими передбачали інші процентні ставки на період з 01 квітня 2011 року по 30 вересня 2011 року за користування кредитними коштами і встановлено плату в розмірі 6,0 % річних та починаючи з 01 жовтня 2011 року за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 13,5 % річних. Інші умови кредитного договору №0002/06/00-CL від 27 лютого 2006 року залишено без змін (а. с. 8-20, т. 1).

Згідно з п. 4.1 договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 процентів за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та /або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості.

Відповідно до п. 5.3 договору сторони домовилися, що невиконання або неналежне виконання позичальником зобов'язань по поверненню суми кредиту, сплати процентів та інших зобов'язань, передбачених п. 3.3. цього договору, є умовами, при настанні яких припиняється кредитування банком позичальника, а позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів банку, сплачує банку проценти за користування кредитними коштами. Для цього банк надає під розписку уповноваженій особі, або надсилає рекомендованим листом позичальнику письмову вимогу про повернення позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з можливим нарахуванням штрафних санкцій та пені. У випадку непогашення зазначеної у вимозі суми банк по закінченню 15-ти денного строку з дати надіслання такої вимоги звертає стягнення на заставлене майно у розмірі наданих кредитних коштів, заборгованості зі сплати процентів, неустойки, збитків та інших витрат банку у порядку, визначеному цим договором, договором застави та чинним законодавством України.

У зв'язку з порушенням умов договору та додаткових угод 17 вересня 2009 року банк направив вимогу ОСОБА_4 щодо погашення простроченої заборгованості, яку він отримав 21 вересня 2009 року.

02 серпня 2010 року банк направив відповідачу вимогу щодо негайного погашення заборгованості, яку ОСОБА_4 отримав 05 серпня 2010 року (а. с. 21-24, т. 2 ).

Однак відповідач не сплатив заборгованість за кредитними зобов'язаннями.

Із матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2011 року ПАТ «Банк Форум» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, вказуючи на те, що відповідач не виконує зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка на 29 вересня 2011 року складала 26 085 397,58 грн та 7 807168,12 грн пені, а тому просив звернути стягнення на предмет іпотеки, будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1024 га, що належить іпотекодавцю на праві власності, на якій він розташований , визначивши спосіб реалізації , продаж на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною згідно з висновком належного експерта.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2014 року позов задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0002/06/00-CL від 27 лютого 2006 року у розмірі 33 781 174,14 грн. , що складається із залишку поточної заборгованості за тілом кредиту в сумі 10 745 818,27 грн, простроченої заборгованості за тілом кредиту у сумі 13 455 313,26 грн, прострочених відсотків у сумі 17 772 874,54 грн., пені на суму простроченої заборгованості за тілом кредиту та відсотків у сумі 7 807 168,12 грн. звернуто стягнення на предмети іпотеки, а саме: на домоволодіння АДРЕСА_1 яке складається з двох житлових будинків площею 44,90 кв. м та 323,70 кв. м та нежитлових приміщень, які належать на праві власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння; на земельну ділянку площею 0,1024 га за цією ж адресою, яка належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку.

Визначено спосіб реалізації предметів іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною згідно висновку експерта , призначеного постановою державного виконавця.(т. 2, а. с. 86-91)

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2014 року змінено.

Зменшено суму пені, нараховану на суму простроченої заборгованості за тілом кредиту та відсотками, з 7 807 168,12 грн до 2 000 000 грн та відповідно загальну суму заборгованості з 33 781 174,19 грн до 27 974 006,07 грн.

08 вересня 2011 року банк направив відповідачу вимогу щодо погашення простроченої заборгованості, яку він отримав 23 вересня 2011 року (а. с. 26).

Станом на 08 грудня 2014 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 45 553 341, 12 грн., з них:

- прострочена заборгованість з повернення кредитних коштів - 24 201 131, 53 грн.;

- прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 2 160 755,69 грн.;

- сума пені з розрахунку 0,2 % в день за простроченим кредитом та процентами - 19 191 453, 90 грн.(а. с. 3-5, т. 1).

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_4 зобов'язань за договором про надання кредитного ліміту та наявністю заборгованості 24 грудня 2014 року ПАТ «Банк Форум» надіслало письмову вимогу ОСОБА_4 про дострокове виконання кредиту та процентів за його користування протягом семи днів від дати отримання цієї вимоги і дана вимога отримана ним 06 січня 2015 року (а. с. 28-30, т. 2).

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК Україниякщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на те , що відповідач зобов'язання за Договором виконував неналежним чином, Банк мав право відповідно до ст. 1050 ЦК України та п. 3.2.2. Договору ставити питання про дострокове повернення повної суми заборгованості за цим Договором, отже суд обґрунтовано задовольнив вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до статті 526 ЦК Українизобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК Українипозичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною третьою статті 549 ЦК Українивизначено , що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що відповідач визнає позов в частині стягнення заборгованості по кредиту та в частині сплати процентів, проте заперечував проти стягнення пені по кредиту ( а.с. 94-95).

Судом також встановлено, що в період із березня 2009 року до дня розгляду справи судом ОСОБА_4 не здійснював платежі відповідно до умов кредитного договору та додаткових угод.

Як встановлено судом, рішення суду щодо звернення стягнення на предмети іпотеки не виконано.

Як встановлено судом, рішення суду щодо звернення стягнення на предмети іпотеки не виконано.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК Україниякщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на те , що відповідач зобов'язання за Договором виконував неналежним чином, Банк мав право відповідно до ст. 1050 ЦК України та п. 3.2.2. Договору ставити питання про дострокове повернення повної суми заборгованості за цим Договором, отже суд обґрунтовано задовольнив вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до статті 526 ЦК Українизобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК Українипозичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною третьою статті 549 ЦК Українивизначено , що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).

Як установлено судом, пунктом 4.1 договору передбачено, що у разі несвоєчасного погашення платежів позичальник зобов'язується сплачувати позикодавцю неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2% від усієї суми неповернутого кредиту та несплачених процентів за кожен день прострочення.

Частиною третьою статті 551 ЦК Українипередбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК Україниз урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Статтею 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) дійшов правильного висновку про часткове задоволенні позовних вимог, оскільки, установивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання, при цьому, стягнувши пеню за весь час прострочення, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також враховуючи ступінь виконання зобов'язань позичальника за весь час користування грошовими коштами, загальну суму заборгованості по тілу кредиту і по нарахованим процентам, розмір пені , який був нарахований позивачем у суму заборгованості при попередньому зверненні до суду, тим самим зменшивши розмір неустойки до 2 500 000,00 грн.

Що стосується доводів скаржника про те, що суд звернув стягнення на предмети іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитом і при задоволені позову буде мати місце подвійне стягнення заборгованості, то суд касаційної інстанції не приймає їх до уваги, оскільки рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитом шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки не виконано і заборгованість за кредитом не погашена, а тому відсутні підстави до відмови у задоволені позову. Крім того, подвійне стягнення відбулося б за умови одночасного звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості, якщо боржник і іпотекодавець є однією й тією ж особою.

Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

Отже, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої інстанції або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Обставини справи досліджено повно, зібраним доказам надана оцінка.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень, та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновком судів щодо їх оцінки, тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Євтушенко

Судді: І.М. Завгородня

О.В.Попович

В.О.Савченко

О.М. Ситнік