Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, третя особа - Відділ Державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про зняття арешту з майна, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 28 березня 2016 року,

встановила:

У листопаді 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що в забезпечення, укладеного 3 вересня 2008 року між ЗАТ «ОТП БАНК», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_4, кредитного договору між цими ж особами цього ж дня було укладено договір іпотеки, за яким остання передала в іпотеку належний їй магазин по

АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 25 кв. м за цією ж адресою. 10 грудня 2010 року між

ПАТ ОТП Банк та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю за яким банк відступив позивачу право вимоги до ОСОБА_4 за зобов'язаннями, що виникли з кредитного договору та договору іпотеки. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 квітня 2011 року з ОСОБА_4 на користь позивача стягнуто заборгованість в розмірі

37 654, 78 доларів США, що еквівалентно 299 073,09 грн. При проведенні виконавчих дій з примусового виконання даного судового рішення постановами державного виконавця ВДВС Вознесенського МУЮ Миколаївської області був накладений арешт на все майно боржника ОСОБА_4, у тому числі на іпотечне майно.

Позивач вважав, що накладений постановами державного виконавця арешт на майно ОСОБА_4 перешкоджає реалізації права іпотекодержателя та ОСОБА_4 на добровільний продаж предмету іпотеки з метою погашення кредитної заборгованості. Позивач звертався до ВДВС із заявою про зняття арешту з іпотечного майна, але відповіді не отримав. Також посилалось на те, що арешт заставленого майна неможливий, оскільки відсутнє рішення суду або виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ураховуючи наведене, просив скасувати арешти, накладені постановами про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 1 листопада 2011 року та від 12 листопада 2014 року, видані державним виконавцем ВДВС Вознесенського МРУЮ.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 28 березня

2016 року рішення суду першої інстанції в частині скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову про зняття арешту з майна відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позову про зняття арешту, у цій частині ухвалити нове рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції правильно виходив із того, що кожна особа має право в порядку, установленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених справ, свобод чи інтересів (ст. 3). Суд не встановив факт порушення особистих прав позивача, які підлягають захисту в судовому порядку.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відхилити, рішення апеляційного суду Миколаївської області від 28 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М.Колодійчук

І.М.Фаловська