Провадження № 4-с/369/16/16
УХВАЛА

Іменем України

04.04.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчка А.Я.,

за участю секретаря Раситюк М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс. Капітал», заінтересована особа: ОСОБА_1, на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс. Капітал» (далі ТОВ «Маркс. Капітал») звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_2

Заявлені вимоги обґрунтовував тим, що 04 вересня 2015 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області у цивільній справі № 369/6454/15-ц були задоволені позовні вимоги ТОВ «Маркс. Капітал» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу.

07 жовтня 2015 року ТОВ «Маркс. Капітал» направило до відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції (далі ВДВС Києво-Святошинського РУЮ) заяву про відкриття виконавчого провадження разом із виконавчим листом, виданим Києво-Святошинським районним судом Київської області по справі № 369/6454/15-ц.

09 листопада 2015 року на адресу ТОВ «Маркс. Капітал» надійшла постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22.10.2015 року, видана державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 (ВП № 49100250) Згідно вищезазначеної постанови підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження слугувала невідповідність виконавчого листа, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області у вищезазначеній цивільній справі вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутність у виконавчому листі даних, що ідентифікують особу боржника ідентифікаційного коду боржника та/або серії і номеру паспорту боржника, що унеможливлює примусове виконання рішення.

Аналізуючи чинне законодавство України, зокрема норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), Закону України «Про виконавче провадження», висновки, викладені в постанові Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, ТОВ «Маркс. Капітал» вважає, що вищезазначена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження суперечить нормам чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Представник ТОВ «Маркс. Капітал» просив суд визнати дії державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 неправомірними; скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22 жовтня 2015 року, видану державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 (ВП № 49100250); зобовязати ВДВС Києво-Святошинського РУЮ прийняти до виконання виконавчий лист від 28 вересня 2015 року, виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області (справа № 369/6454/15-ц).

В судове засідання представник ТОВ «Маркс. Капітал» не зявився, направивши до канцелярії суду клопотання з проханням розглянути скаргу без участі представника товариства, підтримавши при цьому скаргу у повному обсязі.

Інші учасники процесу в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду скарги повідомлені, причини неявки суду не відомі.

У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги ТОВ «Маркс.Капітал» з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як встановлено в судовому засіданні, 04 вересня 2015 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області у цивільній справі № 369/6454/15-ц були задоволені позовні вимоги ТОВ «Маркс. Капітал» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу.

Частиною п'ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковим до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України, - і за її межами.

Відповідно до п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013, Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012). Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

07 жовтня 2015 року ТОВ «Маркс. Капітал» направило до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ заяву про відкриття виконавчого провадження разом із виконавчим листом, виданим Києво-Святошинським районним судом Київської області по справі № 369/6454/15-ц.

09 листопада 2015 року на адресу ТОВ «Маркс. Капітал» надійшла постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22.10.2015 року, видана державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 (ВП № 49100250)

Підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження слугувала невідповідність виконавчого листа, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області у вищезазначеній цивільній справі вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутність у виконавчому листі даних, що ідентифікують особу боржника ідентифікаційного коду боржника та/або серії і номеру паспорту боржника, що унеможливлює примусове виконання рішення.

Проте, відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів (ч.1 ст. 360-7 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судом встановлено, що державний виконавець ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області виніс спірну постанову неправомірно і без вжиття всіх необхідних заходів для виконання рішення суду, оскільки відомості про ідентифікаційні коди платників податків є відомостями, які виконавець самостійно має можливість отримати та застосувати в роботі.

Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що оспорювані дії державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ є неправомірними, а постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22 жовтня 2015 року, видана державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 (ВП № 49100250) такою, що підлягає скасуванню.

Стосовно заявленої у скарзі вимоги про зобов'язання ВДВС Києво-Святошинського РУЮ прийняти до виконання виконавчий лист від 28.09.2015 року, виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області (справа № 369/6454/15-ц), судом встановлено наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету ОСОБА_3 Європи №R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_3 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Як роз'яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 року № 14, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Права державного виконавця, в тому числі при відкритті виконавчого провадження, чи відмови у відкритті врегульовані Законом України «Про виконавче провадження». При цьому останній враховує ряд факторів необхідних для прийняття відповідного рішення.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ТОВ «Маркс. Капітал» про зобов'язання ВДВС Києво-Святошинського РУЮ прийняти до виконання виконавчий лист від 28.09.2015 року, виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області (справа № 369/6454/15-ц), оскільки суд не вправі зобов'язувати державного виконавця до вчинення дій, які визначені Законом України "Про виконавче провадження" та можуть здійснюватись тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 6, 11, 18, 19, 26 Закону України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст. ст. 4, 10, 11, 60, 210, 383, 386, 387, 388 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс. Капітал», заінтересована особа: ОСОБА_1, на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_2 неправомірними.

Скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22 жовтня 2015 року, видану державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_2 (ВП № 49100250)

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні при проголошенні ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.Я. Волчко