Справа № 357/6775/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що 21.02.2012року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № R2В, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 160 000грн., шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок позичальника, а відповідач зобов'язалась повернути кредит в строк до 21.02.2017року. В забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором, між банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки за № R2В-ПІ від 21.02.2012року. Позивачем по справі було виконано умови договору та надано відповідачу ОСОБА_1 вказані в договорі кредитні кошти, а відповідач ОСОБА_1 порушила умови договору щодо вчасного повернення коштів, що спричинило виникнення заборгованості перед позивачем. На звернення позивача до відповідача ОСОБА_2 про виконання зобов'язання відповідно до укладеного Договору поруки № R2В-ПІ від 21.02.2012року вимоги не були виконані і погашення на підставі Договору поруки не відбулося. Тому позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором у сумі 98 786грн. 31 коп. та витрати по сплаті в розмірі 1481 грн. 80 коп.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, до суду надійшла заява позивача про розгляд справи у відсутність його представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позов не визнала, надала суду письмово викладені заперечення на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв чи будь-яких інших клопотань до суду не направляла.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що 21.02.2012року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № R2В, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 160 000грн., шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок позичальника, а відповідач зобов'язалась повернути кредит в строк до 21.02.2017року.

Згідно п. 1.1., 3.3. кредитного договору за користування кредитом відповідач прийняв зобов'язання сплачувати позивачу 22 % річних.

Згідно п.п.3.4.,3.5.,4.6.,5.3.1. кредитного договору позичальникч зобов'язалася погашати кредит та проценти за користування кредитом щомісячно наступним чином: щомісячно сплачувати кредит та проценти ануїтетним платежем відповідно до графіку погашення кредиту, в строк до 28 числа кожного місяця.

Позивач свій обов'язок по кредитному договору виконав у повному розмірі , надавши позичальнику одноразово кредит у розмірі 160000грн., що підтверджується меморіальним ордером № 35383 від 21.02.2012р.

Відповідно до п.п.5.2.2. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 календарних днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення банка з вимогою дострокового повернення кредиту або у інші строки, передбачені умовами договору. В зв'язку з порушенням умов кредитного договору на адресу ОСОБА_1 листом № 1610/1-2.11 від 03.02.2016року було направлено вимогу про дострокове повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором, проте погашення заборгованості ОСОБА_1 не здійснила.

В судовому засіданні встановлено, що станом на 19.05.2016року заборгованість за вказаним кредитним договором становить 98786грн.31коп. з яких : 40125,72грн. сума поточної заборгованості за кредитом; 26187,03грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 1301,54грн.- інфляційні втрати, нараховані у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо повернення кредиту; 266,47грн.- 3% річних,нараховані у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо повернення кредиту; 8459,56грн.-прострочена заборгованість за відсотками; 79,68грн. -3% річних, нараховані у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо сплати відсотків; 386,54грн.- інфляційні втрати, нараховані у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо сплати відсотків; 874,74грн.- сума заборгованості за нарахованими відсотками; 21105,03грн.-сума пені, нарахована у зв»язку з несвоєчасною сплатою відсотків та тілу кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу.

В забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань за вказаним кредитним договором, було укладено між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 договір поруки № R2В-ПІ від 21.02.2012року.

Відповідно до умов договору поруки, ОСОБА_2 на добровільних засадах поручилася перед позивачем щодо виконання ОСОБА_1 зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені штрафних санкцій та збитків, розмір, термін, умови повернення та сплати яких встановлюється кредитним договором.

Згідно з п.4 договору поруки, у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідають перед банком як солідарні боржники.

Встановлено, що в зв'язку з порушенням умов кредитного договору на адресу ОСОБА_2 листом № 3653/1-2.3 від 18.03.2016року направлено вимогу про повернення всієї суми заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_1 в своїх запереченнях зазначила, що позовні вимоги банку не визнає, оскільки неодноразово зверталась до банку з пропозиціями переглянути умови договору та запобігти ситуації неплатоспроможності, запобігти зростанню боргу. Позивач отримав свій прибуток, оскільки за даним кредитним договором позичальником повернуто вже 188 705 грн. В зв'язку з скрутним матеріальним становищем, одноособовим утриманням дитини яка навчається, відповідач не має змоги на теперішній час сплатити всю суму боргу, оскільки нею вже було повернуто суму значно більшу, ніж отриману в позику. Також, відповідач ОСОБА_1 звернула увагу на безпідставне та неаргументоване нарахування позивачем 3 % річних та інфляційних втрат.

Задовольняючи позов частково, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Суд звертає увагу, що згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Положення ст. 1048 ЦК України чітко визначають, що розмір і порядок процентів встановлюється договором і, лише, якщо не встановлений розмір процентів договором, - їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Суд звертає увагу, що позивач нарахував до дострокового стягнення тіло кредиту, відсотки та застосував штрафні санкції в подвійному розмірі. Отже, є безпідставним нарахування позивачем інфляційних втрат, а також, з цих же підстав і не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідачів 3% річних від простроченої суми, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. І як було вже зазначено вище, кредитний договір від 21.02.2012 року містить чітко встановлений розмір процентів, порядок та період їх нарахування. Зміни до даного договору не вносилися, а одностороння зміна умов договору є неприпустимою. Крім того, з розрахунку вбачається, що позивач нарахував відсотки на відсотки.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як роз'яснено в п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", положення ч.3 ст.551 ЦК про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 ст.625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054,1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу /наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання/.

В даному випадку суд вважає за можливе застосувати наведені положення ЦК щодо зменшення розміру неустойки /пені/, врахувавши відомості про матеріальне становище позичальника, ступінь виконання позичальником своїх зобов'язань та інші обставини, які викладені в письмовій заяві ОСОБА_1

Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання зобов'язання частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково, зменшивши суму нарахованої пені з 21105 грн.03 коп. до 5105,03 грн., і таким чином, підлягає стягненню з відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за вказаним кредитним договором: 40125,72грн. - сума поточної заборгованості за кредитом; 26187,03грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 8459,56грн.-прострочена заборгованість за відсотками; 874,74грн.- сума заборгованості за нарахованими відсотками; 5105,03грн.-сума пені, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою відсотків та тіла кредиту, що вцілому становить 80 752 грн. 08 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сума судових витрат по справі, що складаються з сплачених коштів судового збору, пропорційно до розміру задоволених вимог - 1378 грн.

Керуючись ст.ст.526,536,551,543,611,625,1048,1054 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» ст.ст. 10, 60, 88, 212 - 215, 296 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ід.номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2. (ід.номер НОМЕР_2) в солідарному порядку на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованість за кредитним договором № R2В від 21.02.2012року в сумі 80752 грн. 08 коп. (вісімдесят тисяч сімсот п'ятдесят дві гривні вісім копійок) .

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ід.номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2. (ід.номер НОМЕР_2) на користь ПАТ «ВТБ БАНК» судові витрати по справі - 1378 грн., /по 689 грн. з кожного відповідача/.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя О. Я. Ярмола