Справа № 755/3457/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2016 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.,

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, питання щодо прийняття позову третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту.

23 червня 2016 року до Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 було подано позов третьої особи з самостійними вимогами - позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про стягнення грошової та моральної шкоди.

Суд, вивчивши доводи поданого позову третьої особи, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Цивільного процесуального кодексу України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення судового розгляду, пред'явивши позов до однієї чи обох сторін. Ці особи мають усі процесуальні права і обов'язки позивача.

Статтею 125 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що положення статей 123 і 124 цього Кодексу застосовуються до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15 Постанови від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам слід мати на увазі, що оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об'єднання і роз'єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими статтями 123-126 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 123 Цивільного процесуального кодексу України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Таким чином, позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору в справі, у якій відкрито провадження, приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільний, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин та коли вимоги за позовами можуть зараховуватись.

Як вбачається із заявлених третьою особою позовних вимог, остання просить суд: стягнути солідарно з ОСОБА_2 та Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві грошову шкоду в розмірі 4918,21 гривень та моральну шкоду в розмірі 3725 гривень. При цьому, в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що рішення суду по справі № 2-495/1-09 (виконавчий лист № 2-2861/1-09) не виконувалось тривалий час, що призвело до значного знецінення грошових коштів внаслідок інфляції, невиконання судового рішення протягом тривалого часу призвело до того, що призначене судом відшкодування для ремонту вже не покриває вартості ремонту, у зв'язку з чим вважає що її права було порушено внаслідок тривалого невиконання судового рішення, а тому вона вимушена звернутися з позовом про відшкодування 3% річних та інфляційної складової боргу. Крім того, вона зазнала моральної шкоди через тривале невиконання судового рішення.

Таким чином, з викладеного вбачається, що третьою особою по суті пред'явлено вимоги в частині сплати боржником суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних від простроченої суми в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України, в той час як первісний позов пов'язаний не з питанням сплати заборгованості за рішенням суду та виконання покладених зобов'язань, а в частині зняття арешту з майна позивача ОСОБА_2, враховуючи виконання останньою рішення суду та повернення виконавчого документа стягувачу, у зв'язку з чим позов третьої особи ОСОБА_1 не є взаємопов'язаний з первісним позовом і спільний їх розгляд є недоцільним, оскільки вони виникають з різних правовідносин.

За вказаних обставин, враховуючи вищевикладені доводи, суд приходить до висновку про відмову у прийнятті позову третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 34, 123, 125, 210, 293, 294 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В прийнятті позову третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту - відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: