Справа № 758/3362/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

за участю відповідача ОСОБА_1, представника відповідача - адвоката Ярош Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м. Києві матеріали цивільної справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Страхової компанії «Лафорт» (надалі СК «Лафорт»), Моторно-транспортного страхового бюро України (надалі МТСБУ) про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить солідарно з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 90 111,75 грн., завдану внаслідок ДТП, що сталося 20.03.2013 р. в Подільському районі м.Києва за участю автомобілів під керуванням позивача та відповідача ОСОБА_1

Позивач, будучи повідомленим про час ті місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання повторно не з'явився, надав заяву про перенесення розгляду справи на вересень 2016 р., оскільки не може забезпечити явку свідків в судове засідання через пору відпусток.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні просили вирішити питання щодо розгляду позову у встановленому законом порядку, вважаючи, що є підстави для залишення його без розгляду, оскільки позивач повторно не з'явився в судове засідання, при цьому вони постійно з'являються, причина перенесення, на яку посилається позивач, не є поважною і для повторної неявки вона не має значення. При цьому позивач міг би подати заяву і про розгляд справи за його відсутності, що передбачено законом.

Представник відповідача СК «Лафорт» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, згідно наданого витягу з ЄДРПОУ за записом від 22.02.2016 р. знаходиться в стані припинення.

Представник відповідача МТСБУ в судове засідання не з'явився, надав судові письмові заперечення, посилаючись на безпідставність вимог до МТСБУ через невиконання позивачем вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності».

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду за таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в судове засідання 05.07.2016 р. позивач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, що підтверджено його особистим підписом в розписці, в судове засідання не з'явився, через канцелярію подав заяву про перенесення розгляду справи в зв'язку з тим, що він не може забезпечити явку свідків в судове засідання через час літніх відпусток. На підставі ст.169 ч.1 п.2 ЦПК України розгляд справи було відкладено на 21.07.2016 р.

При цьому позивачем не подавалася заява в порядку ст.136 ЦПК України про виклик свідків.

В судове засідання 21.07.2016 р. позивач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення судової повістки позивачу за місцем проживання, в судове засідання не з'явився, через канцелярію до суду надійшла заява про перенесення розгляду справи через неможливість забезпечення явки свідків в судове засідання в зв'язку з порою відпусток. Заява про розгляд за відсутності позивача до суду не надходила.

При цьому відповідач ОСОБА_1 та її представник постійно з'являлися у всі призначені судові засідання.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

При цьому, судом враховуються відповідні положення законодавства, згідно яких на відміну від аналогічного положень раніше чинної редакції п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, в якому зазначалось про повторну неявку до суду без поважних причин, у п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України у редакції Закону від 07.07.2010 р. зазначено, що суд залишає заяву без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Тобто, не вказано про врахування поважності причин повторної неявки позивача. Зазначені зміни до законодавства внесені з метою недопущення зловживання особами, які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами (ч. 3 ст. 27 ЦПК України). Положення п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України повинні враховуватись у системному та логічному зв'язку із положенням ст. 169 цього Кодексу, згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин (п. 3 ч. 1 ст. 169 ЦПК України), при повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду. Отже, законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд). Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов'язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 157 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 р.). При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 3 ст. 89 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 207 ЦПК України).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, положення п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, якими передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів.

Строки розгляду цивільних справ встановлені ст.157 ЦПК України і не можуть залежати від перебування свідків по справі у відпустці.

З огляду на те, що позивач повторно не з'явився в судове засідання та не подавав заяву про розгляд справи за його відсутності, а строк розгляду цивільних справ, встановлений ст.157 ЦПК України, сплинув, суд приходить до висновку, що вищевказана позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Частиною 2 ст.207 ЦПК України передбачено, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. Тому, залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права повторного зверення до суду для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.169 ч.3, 207 ч.1 п.3, 208-210, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Страхової компанії «Лафорт», Моторно-транспортного страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва з подачею апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня оголошення ухвали.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова