Справа № 138/2734/15-ц Провадження № 22-ц/772/1794/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 39 Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої : Копаничук С.Г.

Суддів: Луценка В.В., Матківської М.В.

при секретарі: Торбасюк О.І.

за участю представника позивача ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду від 04 квітня 2016 року,

В с т а н о в и л а :

В жовтні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7 міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що після смерті 10.02.2014 року її батька ОСОБА_8 відкрилась спадщина, спадкоємицею якої вона є за законом. Оскільки після смерті спадкодавця в передбачений законом 6-місячний строк, вона не звернулась з заявою про прийняття спадщини, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. Вказала, що зазначений строк пропустила з поважних причин, так як перебувала у ОСОБА_7 ОЛІЛ у звязку з вагітністю та пологами, а після народження дитини хворіла, тому не мала змоги вчасно звернутись до нотаріуса.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 13.01.2016 року первісного відповідача ОСОБА_7 міську раду замінено на належного відповідача ОСОБА_6.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 04.04.2016 року в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить зазначене рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Зазначила, що суд належним чином не оцінив надані нею докази, що підтверджують поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, представник відповідачки адвокат ОСОБА_3 вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а доводи скарги безпідставними.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, осіб ,що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте вказаним вимогам рішення суду не відповідає.

Суд першої інстанції встановив, що 10.02.2014 року помер батько позивачки ОСОБА_8, після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_1. Позивачка після смерті батька є спадкоємицею першої черги за законом, однак, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, в передбачений законом шестимісячний строк, не подала. Окрім ОСОБА_5, спадкоємицею за законом є сестра померлого відповідачка ОСОБА_6, яка вчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і є такою, що її прийняла.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини не надала, останній було відомо про смерть спадкодавця і вона мала можливість подати заяву про прийняття спадщини шляхом особистої подачі чи направленням поштою. Також виходив з того, що посилання позивачки на її хворобу, як поважність причин пропуску строку, спростовуються наданими представниками відповідачки доказами, а саме копією журналу видачі довідок КУ «ОСОБА_7 РМЦ ПСМД», з якого вбачається, що ОСОБА_5 довідки про захворювання не видавались і не реєструвались.

Разом з тим, з таким висновком погодитись не можна, оскільки суд дійшов до нього з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зі змісту ст.3 ЦК України вбачається, що цивільне законодавство ґрунтується на таких засадах, як неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільних прав та інтересів, справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

ОСОБА_5 на час відкриття спадщини не проживала із спадкодавцем, у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася, отже вважається такою, що спадщину не прийняла.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини..

З розяснень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7(далі Пленум) вбачається, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не взяв до уваги вищенаведені норми права та належним чином не перевірив і не дав обєктивну оцінку доказам, що свідчать про поважність причин пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивачка, як на причини поважності пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, вказала на те, що у вказаний період часу вона перебувала в стані вагітності, до пологів знаходилась на медикаментозному лікуванні у КУ «ОСОБА_7 окружна лікарня інтенсивного лікування», а після пологів з ускладненнями через розрив симфізу, їй було протипоказане фізичне та емоційне навантаження. Крім того, здійснювала догляд за новонародженою дитиною, яка перебувала на грудному вигодовуванні.

Колегія суддів вважає, що вказані обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи та свідчать про поважність пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини.

Так, з неспростованих пояснень представника позивачки ОСОБА_2 та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 проживає в с.Немія, в період вагітності знаходилась на обліку та лікуванні з приводу збереження вагітності, що підтверджується причиною відсутність її на похоронах спадкодавця в лютому 2016 року. Після ускладнених пологів лікувалась та здійснювала постійний догляд за новонародженою дитиною, що перебувала на грудному вигодовуванні.

В матеріалах справи є дані про те, що в період часу з 23.06.2014 року по 11.08.2014 року позивачка та її дитина хворіли, про що надані довідки №12 від 23.06.2014 р., №104 від 07.07.2014 р., №201 від 21.07.2014 р., №259 від 04.08.2014 р., проте, оформлення листів непрацездатності не здійснювала, оскільки не працює.

Посилання представників відповідача на недопустимість вказаних довідок, як доказів хвороби позивачки та її дитини через неналежну реєстрацію, не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують фактів хвороби та лікування позивачки і її дитини, а свідчать лише про порушення відповідальним працівником медичної установи порядку реєстрації та видачі довідок, обставини фіктивності довідок судовим рішенням, що набрало законної сили, не встановлені.

Вивчивши матеріали справи, оцінюючи пояснення позивачки та всі докази, що є в справі в їх сукупності та взаємозвязку, колегія суддів вважає, що у позивачки в період часу подачі заяви про прийняття спадщини обєктивно існували більш істотні та значимі для неї обставини, що забирали увесь її час та увагу, які колегія суддів розцінює, як поважні причини пропуску строку прийняття спадщини.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення суду не можна визнати законним і обґрунтованим, таким що відповідає дійсним обставинам ,матеріалам справи та вимогам закону. Тому останнє підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. 1272 ЦК України, ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду від 04 квітня 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_5 задовольнити.

Визначити ОСОБА_5 додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішення законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_8.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий : /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом вірно: