АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/7132/14-ц Головуючий суддя І інстанції Саркісян О. А.
Провадження № 22-ц/790/3946/16 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Гуцал Л.В.,

ОСОБА_1

при секретарі - Прологаєвій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т АН О В И Л А:

У липні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 08.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № ML-702/639/2008, згідно з умовами якого позичальнику ОСОБА_4 банк надав кредит в сумі 53000 доларів США двома траншами строком до 08.02.2023 року. В подальшому між сторонами укладалися додаткові договори 08.09.2009 року та 09.04.2010 року (а.с.7-10,12-13,14-15, 18-20). На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 08.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 та додаткових договорів від 08.09.2009 року та 09.04.2010 року, між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №SR-702/6639/2008 та додатковий договір до нього 08.09.2009 року (а.с.11,16-17).

Після уточнення позовних вимог позивач остаточно просив, з урахуванням уточнень до позовної заяви, стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 06.10.2014 року, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 54996.30 доларів США, що еквівалентно 711652,12 грн, із заборгованості з процентів за користування кредитом в розмірі 5039,12 доларів США, що еквівалентно 65206, 21 грн. та нарахованої пені в розмірі 2835641,57 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відмовлено в повному обсязі. В апеляційній скарзі представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить рішення скасувати, та ухвали нове, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує на те, що суд першої інстанції не здійснив правової оцінки доказів, наданих представником позивача в обґрунтування вимог заявлених в позовній заяві. Судом не було в повній мірі досліджено розрахунок, який відображає розмір платежів, як за тілом кредиту так і за відсотками та погашення відповідачем кредиту після 07.08.2009 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечень на апеляційну скаргу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір заборгованості за кредитним договором.

Судова колегія вважає, що при неповному з*ясуванні обставин, що мають значення для справи, в порушення вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд першої інстанції в повній мірі не сприяв всебічному і повному їх з'ясуванню, а саме не роз'яснив представнику позивача наслідки неподання певних доказів.

Судом встановлено, що 08.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № ML-702/639/2008, згідно з умовами якого позичальнику ОСОБА_4 ЗАТ «ОТП Банк» надав кредит в сумі 53000 доларів США двома траншами строком до 08.02.2023 року.

За умовами договору ЗАТ «ОТП Банк» надав, а ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 53 000 доларів США зі строком повернення до 08 лютого 2023 року. ОСОБА_4 зобовязалась повернути кошти, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених кредитним договором.

В подальшому між сторонами укладалися додаткові договори 08.09.2009 року та 09.04.2010 року (а.с.7-10,12-13,14-15, 18-20).

Так, за умовами додаткового договору № 2 від 09.04.2010 року ОСОБА_4 отримала ще один транш в розмірі 3239,69 доларів США з метою погашення прострочених процентів, був затверджений новий графік погашення заборгованості за кредитом, визначений залишок заборгованості за кредитом 54996,30 доларів США.

ЗАТ «ОТП Банк» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», яке є його правонаступником.

12.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» були укладені договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги, згідно з якими останнє набуло право вимоги до відповідача щодо сплати загальної суми заборгованості, яка включає суму основного боргу, проценти, нараховані на суму боргу, усі та будь-які штрафні санкції на дату набрання чинності, а також право нараховувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу за кредитними договорами з дати набрання чинності. (а.с.34-41).

Оформлюючи відступлення права вимоги (ст. ст. 513, 514, 516, 517, 651, 1077, 1078, 1082, 1084 ЦК України), ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не обумовлювали ніяких змін щодо обсягу прав і обов'язків, які за договорами перейшли до нового кредитора, тож до останнього перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, включаючи установлені договором правила щодо валюти зобов'язання.

19.02.2013 року ОСОБА_4 розірвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на ОСОБА_3 ( а.с.102).

Згідно з п.п. 1.5.1. Кредитного договору погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватися Відповідачем щомісяця у розмірі та строки визначені кредитним договором.

Пунктом 4.1.1. кредитного договору передбачено, що при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування позиковими коштами, позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення платежу в розмірі 1% від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу.

Як свідчать матеріали справи підписанням кредитного договору сторони домовилися, що в них використовується плаваюча процентна ставка, яка складається з перемінної частини - FIDR та фіксованого відсотку, яка підлягає корегуванню шляхом зміни розміру ставки FIDR в порядку, передбаченому сторонами в п.п. 1.4.1.1.3, 1.4.1.2., 4.1.1.4., та в залежності від вартості строкових депозитів фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору.

Згідно п.п. 1.4.1.1. - 1.4.1.5 кредитного договору плаваюча процентна ставка фіксується відповідно до умов кредитного договору в перший банківський день місяця, наступного за місяцем закінчення визначеного 11/12 місячного періоду дії попереднього розміру плаваючої процентної ставки. З зазначених дат проценти нараховуються, виходячиіз ставок FIDR, які діють на дату корегування, та фіксований відсоток з розрахунку річної бази нарахування процентів..

08 вересня 2009 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору, за умовами якого сторони домовилися внести зміни та доповнення та викласти п. 3 частини № 1 кредитного договору в наступній редакції: на період з моменту підписання цього додаткового договору до 09 листопада 2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися процентна ставка, розмір та вид якої визначено умовами кредитного договору. На період з 08 вересня 2009 року по 09 листопада 2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка в розмірі 6, 50 % річних. На період з 09 листопада 2009 року до повного погашення боргових зобов'язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися плаваюча процентна ставка в наступному ромірі: фіксований відсоток 4,91 % + FIDR.

09 квітня 2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_4 укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору від 08.02.2008 року, за умовами якого сторони домовилися внести зміни та доповнення до кредитного договору в наступній редакції: з 8 квітня 2010 року до 08 липня 2010 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка в розмірі 6, 50 % річних. На період з 08 липня 2010 року до 10 січня 2011 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка в розмірі 13,01% річних. На період з 10 січня 2011 року до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися процентна ставка в розмірі 5,51 % річних.

З вказаними умовами договору ОСОБА_4 погодилась, оскільки підписала договір та не оскаржила його в установленому законом порядку.

Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, здійснив видачу кредитних ресурсів у тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності.

Факт видачі коштів підтверджується трьома кредитними заявками ОСОБА_4 про перерахування коштів (а.с.21-23), платіжними дорученнями, заявами на видачу готівки та квитанцією про валютно-обмінну операцію.

Представник відповідача наполягає, що кредит був наданий ОСОБА_4 не в доларах США, а у гривні. Водночас представник відповідача не заперечує той факт, що ОСОБА_4 отримала грошові кошти в сумі еквівалентній тій, що визначена умовами договору в іноземній валюті по курсу на час отримання коштів

Оскільки умовами договору сума кредиту та порядок виконання зобов*язань визначені в доларах США, на що погодилась ОСОБА_4, то відповідає вимогам закону та умовам договору нарахування за договором, визначені у доларах США.

Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_4 належним чином не виконує.

Суд першої інстанції в повній мірі не роз'яснив позивачу наслідки ненадання певних доказів, тому, сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, судовою колегією в судовому засіданні до матеріалів справи були залучені виписки з особового рахунку та розрахунок заборгованості (а.с. 233 236, 245-246).

Зазначений розрахунок (а.с. 245-246) в частині нарахування заборгованості за тілом кредиту та процентами відповідає умовам договору, представник відповідача обґрунтованих заперечень, щодо розміру цієї заборгованості не надав. Із наданого позивачем розрахунку (а.с. 245-246), крім іншого, вбачаються дата та сума погашення відсотків, дата та сума погашення тіла кредиту, тобто зрозумілі суми надходження та їх віднесення на погашення складових заборгованості. Крім того, позивачем надано виписку з особового рахунку відповідача (а.с. 207-219 том 2), яка також відображає дати видачі готівки, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованості.

Про застосування позовної давності відповідачі та представник відповідача не заявляли.

Таким чином встановлено, що станом на 06.10.2014 року заборгованість ОСОБА_4 перед банком становить: за тілом кредиту - 54 996,30 доларів США, що станом на 06.10.2014 року еквівалентно 711652,12 грн., за процентами за користування кредитом 5039,12 доларів США, що станом на 06.10.2014 року еквівалентно 65206,21 грн.

Між тим, розрахунок позивача в частині нарахування пені 2 835 641,57 грн. не відповідає умовам договору та обставинам справи, оскільки пеня позивачем розрахована не із простроченої суми, а із загальної суми кредиту та нарахованих відсотків.

На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № ML-702/639/2008 від 08.02.2008 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №SR-702/639/2008 та додаткові договори до нього від 08.09.2009 року та від 09.04.2010 року (а.с.11,16-17).

Відповідно до умов договору поруки поручитель прийняв на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_4 її зобов'язань перед позивачем за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. Також п.п.1.2. договору поруки передбачено, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, і Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника так і до Поручителя, чи до обох одночасно.

Згідно з п.п. 3.1., 3.2. договору поруки у випадку невиконання боржником боргових зобов'язань перед Банком за кредитним договором, Поручитель зобов'язаний здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому Банком протягом трьох банківських днів з дати надіслання Банком відповідної письмової вимоги за адресою, вказаною в договорі поруки.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 536 ЦК України передбачає, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплати проценти.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Що стосується вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 судова колегія виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним.

Матеріалами справи підтверджено, не спростовано сторонами, що останній платіж за кредитним договором було здійснено 08.06.2010 року, після чого повернення кредитних коштів було припинено.

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України).

Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Строк, передбачений нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов'язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Сплив строку, передбаченого нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, зумовлює припинення зобов'язань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду.

Зі збігом цього строку жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може, про що зазначено у правових позиціях, висловлених Верховним Судом України у справах 6-25 цс14, 6-75 цс 14, 6-106 цс 14, 6-125 цс 14, 6-190 цс 14, 6-263 цс 15 , та ін., які відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов"язковими для судів

Отже, виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень ч. 4ст. 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Відомостей про те, що на адресу відповідачів направлялася вимога про дострокове повернення коштів та був змінений строк виконання зобов*язань - матеріали справи не містять.

Так, вимогу до поручителя про повернення заборгованості шляхом пред*явлення позову було заявлено позивачем лише 21.07.2014 року, тому стягненню з поручителя підлягає лише заборгованість, що утворилась після 21.01.2014 року, тобто до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги.

Згідно остаточного графіку погашення заборгованості (а.с. 18-20) станом на 21.01.2014 року непростроченим є залишок за кредитом в розмірі 50152,02 доларів США.

Отже гривневий еквівалент зазначеної суми 648 992 грн.01 коп. підлягає стягненню солідарно з відповідачів по курсу НБУ 12,940496 грн. за долар США на час здійснення розрахунку, тобто станом на 06.10.2014 року (50152,02 доларів США х 12,940496 грн. = 648 992 грн.01 коп.)

Решта заборгованості за тілом кредиту 4844,28 доларів США в гривневому еквіваленті 62 660 грн.11 коп. (4844,28 х 12,940496 грн. = 62 660 грн.11 коп.) та заборгованість за відсотками 5039,12 доларів США в гривневому еквіваленті 65 206 грн. 21 коп. (5039,12 х 12,940496 грн. = 65 206 грн. 21 коп.) підлягає стягненню особисто з ОСОБА_4

Позивач просить стягнути відсотки нараховані до 12.11.2010 року, отже щодо цієї заборгованості порука також є припиненою.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів пеню за період з 06.10.2013 року по 06.10.2014 року.

Розрахунок позивача в частині нарахування пені 2 835641,57 грн. не відповідає умовам договору та обставинам справи, оскільки пеня позивачем розрахована не із простроченої суми, а із загальної суми кредиту та нарахованих відсотків, тому розраховуючи пеню судова колегія виходить із наступного.

З ОСОБА_2 особисто підлягає стягненню пеня, яка нараховується на прострочену заборгованість за тілом кредиту та відсотками .за період з 06.10.2013 року по 20.01.2014 року.

Особисто з ОСОБА_2 підлягає стягненню також пеня, яка нараховується на прострочену заборгованість за відсотками .за період з 21.01.2014 року по 06.10.2014 року, оскільки порука в частині заборгованості за відсотками є припиненою, отже припиненою є і порука в частині заборгованості за пенею, нарахованою на прострочені відсотки.

Прострочена заборгованість (долари США) Пеня за 1 день 1% від простроченої суми (долари США)Розрахунковий період (включ)Кількість днів в періодіПеня (долари США)Курс НБУ на кінець розрахункового періодуПеня грн.
3895,25 (тіло) 5039,12 (%)89,3406.10.2013 - 07.10.20132178,68799,30001428,19
4151,63 (тіло) 5039,12 (%)91,9008.10.2013 - 07.11.,90799,300022771,26
4373,94 (тіло) 5039,12 (%)94,1308.11.2013 - 08.12.,03799,300023323,81
4598,74 (тіло) 5039,12 (%)96,3809.12.2013 - 07.01.,40799,300023110,96
4844,28 (тіло) 5039,12 (%)98,8308.01.2014 - 20.01.,62799,300011059,28
5039,12 (%) 50,3921.01.2014 - 09.02.,80852,82008594,72
5039,12 (%) 50,3910.02.2014 - 09.03.,92938,790013245,58
5039,12 (%) 50,3910.03.2014 - 07.04.,311172,816717138,49
5039,12 (%) 50,3908.04.2014 - 07.05.,701159,383317526,39
5039,12 (%) 50,3908.05.2014 - 08.06.,481182,582919068,91
5039,12 (%) 50,3909.06.2014 - 07.07.,311171,229217115,29
5039,12 (%) 50,3908.07.2014 - 07.08.,091260,675619692,89
5039,12 (%) 50,3908.08.2014 - 07.09.,091282,220020029,43
5039,12 (%) 50,3908.09.2014 - 06.10.,311294,904918922,58
Разом 233027,78

Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним в ухвалі від 4 вересня 2014 року (справа №6-100цс14), ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Оскільки розмір неустойки за вказаний період значно перевищує розмір збитків позивача, судова колегія вважає за можливе зменшити розмір неустойки до розміру заборгованості за тілом кредиту та відсотками, тобто до 127 866 грн. 32 коп.

З відповідачів солідарно підлягає стягненню пеня за період з 21.01.2014 року по 06.10.2014 року. При цьому судова колегія враховує, що з цим позовом позивач звернувся до суду 21.07.2014 року, отже у відповідності до п. 1.9.1. кредитного договору вся сума кредиту є простроченою за спливом 30 календарних днів.

Прострочена заборгованість (долари США) Пеня за 1 день (долари США)Період, за який нараховується пеня (включно)Кількість днів в періодіПеня (долари США)Курс НБУ на кінець розрахункового періоду (за 100 $)Пеня (грн.).
4844,28 48,44 21.01.2014 - 09.02.201420968,80852,82008262,12
5038,1150,3810.02.2014 - 09.03.,64938,790013242,95
5324,5253,2510.03.2014 - 07.04.,251172,816718111,22
5596,3055,9608.04.2014 - 07.05.,801159,383319463,73
5852,2358,5208.05.2014 - 08.06.,641182,582922145,52
6075,8460,7609.06.2014 - 07.07.,041171,229220637,53
6355,0763,5508.07.2014 - 07.08.,051260,675624835,94
6602,0766,0208.08.2014 - 20.08.201413858,261322,307711348,84
50152,02501,5221.08.2014 - 07.09.,361282,,73
50152,02501,5208.09.2014 -06.10.4,081294,,00
Разом648992,01

Таким чином, з відповідачів солідарно підлягає стягненню пеня за період з 21.01.2014 року по 06.10.2014 року в сумі 648992,01 грн.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення суду першої інстанції, підставою для чого, згідно п. 2 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 309, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2015 року скасувати і ухвалити нове.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № ML-702/639/2008 від 08.02.2008 року, а саме заборгованість за тілом кредиту в розмірі 648 992 грн.01 коп., пеню 648 992 грн.01 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № ML-702/639/2008від 08.02.2008 року, а саме заборгованість за тілом кредиту в розмірі 62 660 грн.11 коп., заборгованість за відсотками 65 206 грн. 21 коп., пеню 127 866 грн. 32 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді