АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 661/1077/16-ц Головуючий в І інстанції Матвєєва Н.В.
Номер провадження: №22-ц/791/1855/16 Доповідач Вербицька Л.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Вербицької Л.І.,

суддів: Капітан І.А.,

Радченка С.В.,

секретар Сікора О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 06 липня 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача 1 - ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача 2 - приватний нотаріус Новокаховського міського нотаріального округу Іваніщенко Світлана Іванівна про визнання недійсним договору дарування частини квартири від 08 лютого 2016 року, що посвідчений приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Іваніщенко Світланою Іванівною та зареєстрованого в реєстрі за № 145,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ПАТ "Альфа-Банк"звернулося до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача 1 - ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача 2 - приватний нотаріус Новокаховського міського нотаріального округу Іваніщенко С.І.

В обгрунтування позовних вимог зазначило, що на підставі договору дарування частини квартири від 08.02.2016 року ОСОБА_2 є власником 3/4 частини трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в той час як, інша 1/4 частина квартири належить ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності і знаходиться під арештом.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 незаконно володіє 3/4 частиною вищезазначеної квартири, оскільки відповідно до рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 12.01.2016 року по справі №661/4987/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_7, ОСОБА_4 про припинення права власності на частку у спільному сумісному майні не набрало законної сили, а відтак державна реєстрація права власності на 3/4 частини вищезазначеної квартири на підставі вказаного судового рішення за ОСОБА_3 і ОСОБА_4, яка в подальшому відчужена ОСОБА_2 є незаконною, у зв'язку із чим, позивач просив суд визнати недійсним договір дарування частини квартири.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 06 липня 2016 року в задоволенні позовних вимог ПАТ "Альфа-Банк"про визнання недійсним договору дарування частини квартири відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "Альфа-Банк"просить рішення суду скасувати, позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що сторони по справі правомірно та у рамках чинного законодавства реалізували своє право на розпорядження вказаної квартири, оскільки державну реєстрації права власності не скасовано та майно не перебувало під забороною відчуження, у зв'язку з чим, дійшов висновку про відсутність підстав для визнання договору дарування частини квартири недійсним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на досліджених судом доказах та нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст. 717, 719 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 4 ст. 334 ЦК України визначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

За приписами положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Судом встановлено, що рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.03.2014 року з ОСОБА_5, ОСОБА_8 солідарно стягнуто на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії в сумі 335428865,07 грн.

Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 06.05.1997 року, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7

25.04.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 661/1456/13-ц про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на користь ПАТ «Альфа-банк» заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії та винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_5, із забороною здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_5

01.02.2016 року ПАТ «Альфа-Банк» подав апеляційну скаргу на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 12.01.2015 року, ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 10.02.2016 року відкрито провадження на апеляційне оскарження рішення суду від 12.01.2016 року.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 12.01.2016 року припинено право власності ОСОБА_5 на 1/4 частину вказаної житлової квартири та визнано за ОСОБА_3 право власності на 2/4 частки зазначеної квартири, залишивши у власності ОСОБА_4 та ОСОБА_7 право власності по 1/4 частини зазначеної квартири.

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору дарування частини квартири від 08.02.2016 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 подарували ОСОБА_2 3/4 частини вказаного нерухомого майна на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане 06.05.1997 року виконавчим комітетом Новокаховської міської ради та рішення Новокаховського міського суду від 12.01.2016 року у справі № 661/4987/15-ц, після чого 28.01.2016 року проведено державну реєстрацію права власності на частку спірного майна.

З інформаційної довідки державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Іваніщенко С.І. здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 3/4 частини зазначеної квартири на підставі договору дарування частини квартири від 08.02.2016 року та 1/4 частина квартири належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.05.1997 року.

18.02.2016 року, після укладання договору дарування, складено акт опису та арешту майна 1/4 частини квартири, що належить ОСОБА_5

Окрім цього, витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна підтверджується, що вищевказане нерухоме майно на час вчинення правочину під забороною відчуження не перебувала.

Зважаючи на вищевикладене, співвласники правомірно набули у власність спірне майно та розпорядилися ним згідно вимог чинного законодавства, а твердження апелянта про те, що ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить 1/4 частина спірної квартири та вона знаходиться під арештом і забороною відчуження є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, оскільки під арештом перебуває все майно ОСОБА_5, а не частина зазначеної квартири, так як, відповідно за вищезазначеним рішенням суду, яке набрало законної сили, його право власності на частку квартири було припинено на підставі ст. 365 ЦК України.

Слід також зазначити, що боржником Банку є ОСОБА_5, якому належало право власності лише на 1/4 частку у квартирі. Однак, позивач звернувся з позовом про визнання договору дарування 3/4 частки квартири з яких 2/4 належала іншим особам - не боржникам і за рахунок частки яких не може бути поновлено права позивача.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів до уваги також не приймає, як такі, що належними і допустимими у спірних правовідносинах доказами не підтверджуються, не ґрунтуються на нормах матеріального закону і не спростовують мотивованих висновків суду.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 06 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.І. Вербицька

Судді І.А. Капітан

С.В. Радченко