Справа № 592/8091/16-ц
Провадження № 2-з/592/44/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Л. М. Труханова розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

02.09.2016 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2, а також іншим особам у користуванні яких перебуває автомобіль FIAT Ducato 2.8 D, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, вчиняти будь які дії спрямовані на відчуження автомобіля FIAT Ducato 2.8 D, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, оскільки ОСОБА_2 надав генеральну довіреність на зазначений автомобіль на іншу особу і тому існує ризик, що автомобіль буде відчуджено.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно розяснень Пленуму ВСУ, які містяться в постанові № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Дослідивши матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову, вважаю, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, в заяві про забезпечення позову та позові зазначено, що автомобіль FIAT Ducato 2.8 D, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 є спільним майном подружжя, однак до заяви не додано підтверджуючих право власності ОСОБА_2 на зазначений автомобіль документів.

На час розгляду данної заяви провадження по цивільній справі не відкрите.

Враховуючи характер спірних правовідносин, обставини справи, відповідність виду заходів забезпечення позову вимогам закону, керуючись вимогами ч. 5 ст. 153 ЦПК України, положень п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд дійшов висновку про безпідставність твердження позивача про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, тому немає необхідності накладати на нього арешт і заборону на відчуження.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити ОСОБА_1.

Ухвала судді може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М. Труханова