Справа № 214/7768/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 липня 2016 року Саксаганський районний суд м.Кривого Рогу в складі:

головуючого судді Ковтун Н.Г.

при секретареві Євтушенко В.С.,

за участі представника позивача ОСОБА_1В

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Кривому Розі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс КР» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Житлосервіс - КР» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Житлосервіс КР» заборгованість у розмірі 3 739, 35 грн та інфляційні витрати у розмірі 1 893, 03 грн, а також стягнути судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що позивач ТОВ «Житлосервіс-КР» надало відповідачу житлово-комунальні послуги (водопостачання та водовідведення, послуги з утримання будинку і прибудинкової території) на суму 3 739, 35 грн за період з 01.11.2013 року по 30.09.2015 року. Боржник, в порушення вимог ст. ст. 64, 151 ЖК УРСР, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не сплачує вартість спожитих житлово-комунальних послуг.

Обов'язок власника (наймача) утримувати належне йому майно закріплений ст. 322 ЦК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

В добровільному порядку заборгованість не сплачується. Таким чином, відповідач не виконує покладений на нього законодавством обов'язок оплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідач у судовому засіданні з позово погодилась частково, зазначила, що основним квартиронаймачем був її чоловік ОСОБА_5, який помер. Наразі у квартирі проживають відповідач, її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, онук ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, онука ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4., які є дітьми її доньки ОСОБА_4 Однак її діти витрати щодо утримання житла не хочуть нести, за комунальні послуги не сплачують. З сином, донькою, у неї окремі бюджети, спільного господардства вони не ведуть, вона їх утримувати не бажає, тому категорично заперечує проти стягнення з неї заборгованості. Погоджується платити лише свою частку заборгованності.

Залучені судом в якості третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до судового засідання не зявились.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: розрахунок заборгованості (а.с. 2, 3), розрахунок інфляційних витрат (а.с. 4), ухвала суду про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу (а.с. 5), довідка адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України у Дніпропетровській області (а.с. 9).

Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що відповідач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, форма власності квартири комунальна.

Позивач надає відповідачу, а також зареєстрованим у даній квартирі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 житлово комунальні послуги. Відповідач, а також зареєстровані у даній квартирі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не здійснюють оплату за житлово комунальні послуги, внаслідок чого за період з 01.11.2013 року по 30.09.2015 року утворилася заборгованість на суму 3 739, 35 грн.

Вказані обставини встановлені на підставі письмових доказів: довідки (а.с. 9), розрахунку (а.с. 2 -4), довідки щодо складу сім"ї, виданої Криворізькою об"єднаною міською довідково-інформаційною службою (а.с. 19).

Суд вважає, що встановленим фактам та обставинам відповідають такі правовідносини, які регулюються нормами ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

У судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що відповідач та зареєстровані за адресою: м. Кривий Ріг, мкрн Сонячний, 25/206, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 оплату комінальних послуг не здійснювали, внаслідок чого виникла заборгованість та заподіюється шкода майновим правам позивача, а тому позивач обґрунтовано, у відповідності зі ст. 16 ЦК України звернувся до суду за захистом своїх прав.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин суд вважає обґрунтованим заявлення вимоги щодо стягнення інфляційних витрат.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються

нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Тобто солідарно відповідачльність повязана із сімейними відносинами, взаємними правами та обовязками членів родини. Судом встановлено те, що відповідач хоча має кровну спорідненність з іншими зареєстрованими особами, але не проживає з ними однією родиною, немає спільного бюджету, немає обовязку щодо солідарної відповідальності за оплату спожитих комунальних послуг.

Крім того, враховуючи те, що відповідач не є основним квартиронаймачем, окрім ОСОБА_2 в квартирі зареєстровані ще четверо осіб, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги частково в розмірі 1/5 частини та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2013 року по 30.09.2015 року в сумі 747, 87 грн та інфляційні втрати в розмірі 378 грн 60 коп

На підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 275, 60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 162 ЖК України, ст.ст. 11, 15, 16, 525, 526 ЦК України, ст. ст. 20,32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 8, 10, 11, 88, 208, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Частково задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс КР» заборгованість за спожиті житлово-комунальтні послуги за період з 01.11.2013 року по 30.09.2015 року в сумі в 747, 87 грн та інфляційні втрати в розмірі 378 грн 60 коп

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс КР» витрати по сплаті судового збору в розмірі 275 гривень 60 копійок.

В задоволені інших вимог - відмовити

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.Г. Ковтун