Справа № 640/3550/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року

Київський районний суд міста Харкова у складі

головуючого судді Нев'ядомського Д.В.

при секретарі - Кузнецовій А.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Департамент реєстрації Харківської міської ради, Третя особа: Служба у справах дітей Харківської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Третя особа: Служба у справах дітей Харківської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням

В обґрунтування свого позову вказала, що вона перебувала у шлюбних відносинах з ОСОБА_2. Шлюб було зареєстровано відділом РАЦС Надимського району, Ямало-Ненецького автономного округу 21 квітня 2007 року. Рішенням Київського суду м. Харкова від 7 жовтня 2014 року по справі №640/12256/14-ц шлюб між нами було розірвано. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Подружжя зареєстроване за адресою: Харків, АДРЕСА_1. ОСОБА_2, як власник житла чинить перешкоди у реєстрації дитини за цією адресою, не зважаючи на те, що дитина мешкає там з моменту народження.

На звернення позивачкидо органу реєстрації за місцем проживання щодо реєстрації дитини за місцем проживання її батьків та її фактичного проживання, їй реєстрації було відмовлено з причини відсутності згоди ОСОБА_2 Іншого житла а ні у позивачки, а ні у дитини не має. 9 лютого 2015 року Відповідач звернувся до мене з вимогою про виселення з вищевказаної квартири.

На підставі ст. 401, 405 ЦК України, ст.. 180 СК України, ч. 1 ст.. 156 ЖК України, ч.2,3 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», абз. 1 ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 20 Міжнародної конвенції з прав дитини, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, просить суд визнати за нею та за спільною з відповідачем дитиною ОСОБА_5 право проживання та вселити за місцем реєстрації у квартирі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2; зобов'язати Київський районний у м. Харкові відділДМСУкраїнизареєструвати спільну дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, за вказаною адресою; стягнути витрати за правову допомогу в розмірі 15000 гривень та судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача уточнений позов підтримав, представник відповідача ОСОБА_2 проти позову заперечував з наступних підстав.

Так, відділом РАЦС Надимського району, служби РАЦС Ямало-Ненецького автономного округу 21 квітня 2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, було зареєстровано шлюб. ОСОБА_1, як дружина ОСОБА_2, зареєструвала своє місце проживання у квартирі, яка належала ОСОБА_2 на праві приватної власності та розташована за адресою: АДРЕСА_3. фактично шлюбні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було припинено у червні 2014 року. З цього часу ОСОБА_2 був вимушений залишити місце свого проживання, тобто виїхати з квартири АДРЕСА_1, адже сумісне проживання з ОСОБА_1 було неможливим, бо в сім'ї встановилася вкрай несприятлива та напружена атмосфера.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2014 року по справі №640/12256/14-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано.

Після припинення шлюбу, ОСОБА_2 вирішив не проживати у квартирі АДРЕСА_1 та здійснити її відчуження у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

В зв'язку з чим, звернувся до ОСОБА_1 з вимогою про виселення з житлового приміщення.

29 квітня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Серветник А.Г. та зареєстровано в реєстрі за №640.

Оскільки ОСОБА_1 не є членом сім'ї нового власника квартири АДРЕСА_1, вона не має підстав для проживання у вказаній квартирі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення, які за змістом відповідають запереченням ОСОБА_2

Представник відповідача Департаменту реєстрації Харківської міської ради, який був залучений позивачем в якості належного відповідача через зміну законодавства, проти позову заперечував в частині вимог, заявлених до Департаменту, оскільки Департамент не порушував прав позивача і виконає рішення суду.

Третя особа Служба у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання свого представника не направила, надали заяву про слухання справи за його відсутності з урахуванням інтересів дитини.

Вислухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано відділом РАЦС Надимського району, Ямало-Ненецького автономного округу 21 квітня 2007 року. Позивачка зареєструвалася у квартирі відповідача ОСОБА_2 і мешкала з ним. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка від народження проживала з батьками за тією ж адресою. Рішенням Київського суду м. Харкова від 7 жовтня 2014 року по справі №640/12256/14-ц шлюб між сторонами розірвано.

Відповідач заявив вимогу про виселення позивачки і заперечує її право на проживання та вселення у квартиру, перешкоджає реєстрації спільної дитини у квартирі.

Крім того, 29.04.2015 року ОСОБА_2 подарував спірну квартиру батькові ОСОБА_3 Проте, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17.11.2015 року, яке було залишено в силі ухвалою АСХО від 23.12.2015 року, даний договір дарування визнаний недійсним. Отже власником спірної квартири є колишній чоловік позивачки та батько їх спільної дитини.

Згідно ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу Української РСР «Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.»

Відповідно до ч. 2 ст. 156 Житлового кодексу Української РСР «На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Відповідно до абзацу 1 ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Таким чином, позов в частині визнання права позивачки та дитини на проживання та вселення у квартиру відповідача ОСОБА_2 є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Крім того, стягненню на користь позивача підлягають витрати на судовий збір та частково витрати на правову допомогу. Так, відповідно до договору про надання правової допомоги від 04.09.2015 року між позивачкою та представником ОСОБА_7 сторонами встановлено, що оплата здійснюється з розрахунку 375 гривень за відпрацьовану годину. З урахуванням участі представника в 13 судових засіданнях по даній справі , суд стягує відповідну суму у 4875 грн. Решту суми позивачем та її представником не було обґрунтовано та доведено належним чином.

Крім того, у позові до Департаменту реєстрації Харківської міської ради суд відмовляє, оскільки Департаментом не було вчинено дій або допущено бездіяльності, які б порушували права позивача або її дитини. Департамент відповідно до Закону має обов'язок щодо реєстрації дитини разом з батьками, а також обов'язок виконати рішення суду, тому в окремому рішенні про зобов'язання виконати обов'язок щодо реєстрації дитини в квартирі разом з батьками, немає потреби.

На підставі викладеного, керуючись ст. 156 ЖК України, ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10,11,27,31,57-60,209,212,215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Третя особа: Служба у справах дітей Харківської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням- задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право проживання за

місцем реєстрації у квартирі що знаходиться за адресою АДРЕСА_1

Визнати право дитини позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживати разом зі своїми батьками за адресою АДРЕСА_5.

Вселити ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до житлового помешкання за адресою: АДРЕСА_6.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 4875 грн. (чотирьох тисяч вісімсот сімдесяти п'яти грн.. 00 коп.) за надання правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243, 60 гривень.(двісті сорок три гривні 60 коп.).

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту реєстрації Харківської міської радипро зобов'язання зареєструвати ОСОБА_1, - ОСОБА_5 адресою АДРЕСА_5 та в решті позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я Д.В. Нев'ядомський