АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5735/16 Справа № 201/735/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Батманова В. В. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Осіяна О.М.

при секретарі - Сахарову Д.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Здоров'я України» про зобов'язання внести запис у трудову книжку та стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 17 квітня 2015 року між ними було укладено трудовий договір строком до 15 липня 2015 року. Під час оформлення трудових відносин він надав відповідачу оригінал трудової книжки та інші документи. 16 липня 2015 року між сторонами укладено трудовий договір строком до 16 жовтня 2015 року. 26 жовтня 2015 року він дізнався про своє звільнення, а 30 жовтня 2015 року отримав трудову книжку, яка не містила відомостей про прийняття та звільнення з займаної посади.

У зв'язку з чим, він вимушений звернутись до суду та просить стягнути із відповідача суму невиплаченої заробітної плати, середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виплати заробітної плати, моральну шкоду та зобов'язати видати йому належно оформлену трудову книжку та наказ про звільнення.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 червня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.52-53).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги (а.с.55-58).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 квітня 2015 року ОСОБА_2 уклав із ТОВ «Здоров'я України» угоду, відповідно до умов якої зобов'язався виконувати доручення роботодавця строком до 15 липня 2015 року.

16 липня 2015 року позивач повторно уклав із ТОВ «Здоров'я України» угоду, відповідно до умов якої зобов'язався виконувати доручення роботодавця строком до 16 жовтня 2015 року.

Пред'являючи позов, ОСОБА_2 посилався на те, що його було звільнено, про що він дізнався 26 жовтня 2015 року, але ні копію трудової книжки, ні копію наказу про звільнення, йому не видали, як і не ознайомили з розрахунком при вивільненні.

Відмовляючи у задоволенні указаного позову, суд першої інстанції, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, правильно виходив із недоведеності та необґрунтованості заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Цивільно-правовий договір - це угода між організацією (підприємством, установою тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантуються заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

При цьому за договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, зокрема про те, що між сторонами існували саме трудові відносини, висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів.

Крім того, суд першої інстанції не встановив факту прийняття позивача на роботу за конкретною кваліфікацією, професією, посадою; не встановив факту роз'яснення позивачеві його прав і обов'язків та про інформування під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати.

Відповідно положенням ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 червня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Л.О. Каратаєва

О.М. Осіян